Справа № 643/12026/23
Суддя: Олійник О. О.
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/643/9/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2024

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Олійника О.О.,

за участю секретаря судового засідання Новакової Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАТ № 8073313 від 03.11.2023 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції 3 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області старшим сержантом поліції Кібець Іваном Сергійовичем; провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП закрити; стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності серія ЕАТ № 8073313 від 03.11.2023 року з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП не відповідає вимогам закону та є необґрунтованою з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення, а саме ознак умислу та необережності, оскільки перед початком руху позивач ретельно перевірив належність роботи освітлення свого транспортного засобу «Кіа Cerato» в тому числі заднього номерного знаку, так як клав речі в багажник, освітлення було справне після виїзду з «СТО». Також зазначає, що конструкцією його транспортного засобу не передбачено повідомлення водія про непрацююче освітлення номерного знаку під час руху, тому він не міг знати про можливу імовірну несправність і під час руху транспортного засобу неможливо спостерігати, чи працює освітлення номерного знаку, неможливо спрогнозувати дату та час, коли воно може вийти з ладу, яке вочевидь вийшло з ладу саме у дорозі, вірогідно через низьку якість дорожнього покриття. Також позивач звертає увагу суду на те, що по маршруту на роботі з с. Васищеве (Харківська обл.), до м. Харків з вигрузки гуманітарної допомоги, що пов`язано з його волонтерською діяльністю та допомоги людям, які постраждали від військової агресії після окупації рф, він проїхав пару патрульних автомобілів, 5 блок-постів (два з них у Харківському районі та три у самому місті Харкові), а на в`їзді в м. Харків - взагалі, проїжджав блок-пост з працівниками поліції, які не зупинили його автомобіль вочевидь через те, що проводка була справною.

Вже через пару кілометрів у місті Харкові, після блок-посту (на вул. Клочківській ), по вул. Сумській, 126, позивач проїжджав світлофор і побачив у дзеркало заднього виду, що службовий автомобіль, який їхав йому на зустріч розвернувся та включив маячки на даху автомобіля, позивач відразу припарковав автомобіль щоб надати дорогу патрульному автомобілю. Але автомобіль поліції зупинився за його автомобілем і поліцейський підійшов до водійської двері, представився, та сказав, що позивач порушив Правила дорожнього руху України, проїхавши на жовте світло світлофора. Позивач чітко відповів поліцейському, що не порушував жодних Правил дорожнього руху і завжди проїжджає світлофори виключно на зелене світло світлофора, на що поліцейський також заявив що у автомобіля наразі не працює освітлення заднього номеру. Позивач вийшов для огляду вказаної несправності і було виявлено непрацююче освітлення заднього номерного знаку, лампочки не горіли, так як імовірно відломився дріт або відійшов запобіжник, або перегоріла лампочка, що пов`язано з низькою якістю дорожнього покриття. Про що позивач чітко пояснив інспектору, що виїжджаючи з СТО всі прибори працювали. Однак, не дивлячись на всі спроби позивача пояснити вищевказані обставини, поліцейський віднісся зухвало та упереджено, проігнорувавши очевидну відсутність складу адміністративного правопорушення та всупереч твердженням ст. 9 КУпАП, склав постанову серії ЕАТ № 8073313 від 03.11.2023 року.

На підставі викладеного, позивач був змушений звернутися за судовим захистом своїх інтересів.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 16.11.2023 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

11.12.2023 року не погодившись з адміністративним позовом, представник Департаменту патрульної поліції Шенкоржевська Р.Ю. на адресу суду по пошті надіслала відзив на позовну заяву в якому просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування відзиву зазначила, що 03.11.2023 близько 21:56 по вулиці Сумській поруч будинку 126 в місті Харкові ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «КІА CERATO» номерні знаки НОМЕР_1 , здійснював рух транспортного засобу з номерним знаком, що не освітлюється, чим порушив вимоги пункту 2.9.в Правил дорожнього руху України, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України). Зазначений транспортний засіб був зупинений на підставі статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Поліцейський підійшов до водія, ним виявився ОСОБА_1 , представився, пояснив причину зупинки транспортного засобу та повідомив про початок розгляду адміністративної справи. Позивачеві в повному обсязі роз`ясненні його права, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, що підтверджується особистим підписом позивача в пункті 8 оскаржуваної постанови.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, надав пояснення.

Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. При цьому представником відповідача надано відзив, відповідно до якого вважає позов не обґрунтованим, оскільки постанова інспектора винесена на законних підставах.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм права та правовідносини, що виникли між сторонами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначених Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Так, з матеріалів справи встановлено, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8073313 від 03.11.2023 року, винесену інспектором 3 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції Кібець Іваном Сергійовичем, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 гривень, за те, що він 03.11.2023 року об 21 год. 56 хв. в м. Харкові, по вул. Сумській, 126, керуючи транспортним засобом здійснював рух транспортним засобом з номерним знаком, що не освітлюється, чим порушив п. 2.9.в ПДР України керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, повернутим чи неосвітленим, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Позивач, вважаючи постанову про адміністративне правопорушення протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

У пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом п. 2.9.в ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частина 1 ст. 121-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у невстановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Позивачу в провину ставиться правопорушення, що виразилося у керуванні транспортним засобом з номерним знаком, що не освітлюється, чим порушив п. 2.9.в ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.121-3 КУпАП.

Разом з тим, належних та достатніх доказів на підтвердження тих обставин, що позивач керував транспортним засобом з неосвітленим заднім номерним знаком в темну пору доби надано не було.

Враховуючи, що представником відповідача не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що 03.11.2023 року о 21 год. 56 хв. в м. Харкові по вул. Сумській, 126, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Кіа Cerato НОМЕР_1 , з неосвітленим заднім номерним знаком в темну пору доби, чим порушив вимоги п.2.9.в. ПДР України, оскаржувана постанова від 03.11.2023 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови, не надано.

Так, доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є фіксацією подій за які особа притягується до адміністративної відповідальності.

Відеозапис події, яка зафіксована у протоколі, не підтверджує наявність умислу у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки встановити коли саме перестала горіти підсвітка номерного знаку та чи помітив водій цю несправність із відеозапису встановити не можна.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували наявність умислу у вчиненні позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, відповідачем до суду не надано.

Той факт, що не підсвічувався номерний знак при русі транспортного засобу не спростовує факту, що лампочка перегоріла в ході руху.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

При вирішенні спірних правовідносин суд також враховує, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке позивачу поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище.

Таку правову позиції викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 р. у справі № 537/2088/17 (провадження № К/9901/29523/18).

Тобто, в будь-якому випадку, у разі оскарження особою постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, суд зобов`язаний перевірити цю постанову на її відповідність вимогам чинного законодавства щодо її форми та змісту, на дотримання працівником поліції процедури розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, а також надати оцінку іншим доводам (за їх наявності), на які сторони посилаються.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї (п. 1 ст. 32), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п. 45 рішення у справі Бочаров проти України від 17.06.2011; п. 75 рішення у справі Огороднік проти України від 05.05.2015; п. 52 рішення у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013).

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, понесені судові витрати за подання адміністративного позову у розмірі 536,80 гривень, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 20, 229, 241-246, 257-263, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення інспектора 3 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Кібець Івана Сергійовича серії ЕАТ № 8073313 від 03.11.2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач Департамент патрульної поліції, , м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя - О.О. Олійник