Справа № 420/14579/23
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2024-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/14579/23

Категорія:111010000 Головуючий в 1 інстанції: Скупінська О.В.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту:04.08.2023 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Чоран А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року у справі за позовом акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2023 року акціонерне товариство "Одеський припортовий завод" (далі АТ "ОПЗ") звернулося до суду з позовом до Головного управління (далі ГУ) ДПС в Одеській області (з урахуванням уточнення) про визнання протиправним та скасування рішення:

- №280/4-1532 від 26 травня 2023 року про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу;

- №322/3-1532 від 02 червня 2023 року про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу платника податків.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що ним жодної довідки (повідомлення) з інформаційно-комунікаційної системи ДПС станом на 23 травня 2023 року про суму боргу, підстави його виникнення та дату виникнення відповідачем не надавалось. При цьому, оскаржуване рішення, надіслане на адресу АТ "ОПЗ" не містить відомостей про суму податкового боргу, підстави його виникнення та дату виникнення. Станом на 26 травня 2023 року (дата прийняття оскаржуваного рішення) АТ "ОПЗ" мало переплату (надмірно сплачені грошові зобов`язання) з податку на додану вартість у розмірі 18 098 600,87 грн., що підтверджується відомостями з електронного кабінету платника податків. Таким чином, відповідачем при прийнятті рішення не враховано обов`язкову умову, а саме наявність непогашеного зобов`язання держави щодо повернення АТ "ОПЗ" надміру сплаченого ним грошового зобов`язання. Таким чином, відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення не враховано відсутність зобов`язань держави щодо повернення позивачу як платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, а також при прийняті рішення не встановлено питання чи є така сума меншою або більшою за суму податкового боргу, що є обов`язковою умовою для застосування процедури погашення податкового боргу на підставі п.95.5 ст. 95 ПК України. Наряду з відсутністю у оскаржуваному рішенні суми податкового боргу, підстав його виникнення, оскаржуване рішення також не містить й відомостей щодо дати виникнення у позивача податкового боргу. В зв`язку з чим неможливо встановити чи виникло у керівника контролюючого органу право на прийняття оскаржуваного рішення, тобто чи пройшли 90 днів з дати виникнення податкового боргу як обов`язкова умова прийняття оскаржуваного рішення. Зазначене свідчить про порушення відповідачем порядку прийняття оскаржуваного рішення, а також підстав його прийняття, і як наслідок таке рішення має бути визнане протиправним та скасоване.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що форма рішення керівника про погашення податкового боргу в порядку п.95.5 ст. 95 ПК України не передбачає обов`язку внесення відомостей про розмір податкового боргу, а також його дату виникнення та інші, пов`язані з цим відомості. Зазначає, що сама по собі наявність переплати або сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість в інтегрованих картках платника податків не породжує обов`язку держави щодо повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань або бюджетного відшкодування податку на додану вартість, оскільки законодавством визначений механізм, умови та порядок дій, які платник податків повинен вчинити для того, щоб у держави виник обов`язок.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року позов АТ "ОПЗ" до ГУ ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДПС в Одеській області №280/4-1532 від 26 травня 2023 року про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДПС в Одеській області №322/3-1532 від 02 червня 2023 року про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу платника податків.

Стягнуто з ГУ ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь АТ "ОПЗ" суму сплаченого судового збору у розмірі 4 294,40 грн.

В апеляційній скарзі ГУ ДПС в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги:

- суд першої інстанції залишив поза увагою те, що з дати прийняття оскаржуваних рішень №280/4-1532 від 26 травня 2023 року та №322/3-1532 від 02 червня 2023 року податкові зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб, які набули статусу податкового боргу, не сплачувалися позивачем протягом більш ніж 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати таких зобов`язань;

- апелянт звернув увагу суду на те, що відповідно до зазначених порядків, форма рішення керівника про погашення податкового боргу в порядку п.95.5 ст. 95 ПК України не передбачає обов`язку внесення відомостей про розмір податкового боргу, а також його дату виникнення та інші пов`язані з цим відомості;

- суд першої інстанції не врахував наявність в оскаржуваних рішеннях посилання на постанову Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі №440/4736/19, яким визначається предмет доказування у справах щодо оскарження рішень керівника про погашення податкового органу в порядку п.95.5 ст. 95 ПК України;

- апелянт вказує на те, що ним АТ "ОПЗ" направлялася податкова вимога, при цьому на думку податкового органу "не направлення" та "не отримання" мають різну суть та суб`єктивний склад;

- судом першої інстанції в порушення принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи не витребувано у контролюючого органу податкову вимогу, яка є одним із ключових елементів у процесі доказування в подібних категоріях справ.

У відзиві АТ "ОПЗ" на апеляційну скаргу вказується, що оскаржуване рішення від 04 серпня 2023 року є правильним, а тому у задоволенні апеляційної скарги податковому органу слід відмовити.

Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова. Колегія суддів, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

Заступник начальника ГУ ДПС в Одеській області прийняв рішення №280/4-1532 від 26 травня 2023 року (а.с.8) про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу, відповідно до якого вирішив згідно п.95.5 ст. 95 ПК України здійснити погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах АТ "ОПЗ".

ГУ ДПС в Одеській області на адресу АТ "ОПЗ" скерувало лист від 30 травня 2023 року №24607/6/15-32-13-05-06 (а.с.12) у якому повідомляло, що згідно інформаційно-комунікаційної системи ДПС станом на 23 травня 2023 року по АТ "ОПЗ" рахується податковий борг у загальній сумі 18 416 687,95 грн., в тому числі: по земельному податку з юридичних осіб (КБК 18010500) у сумі 6 500 636,89 грн. (термін виникнення з 30 грудня 2022 року по 30 січня 2023 року), який виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені ПК України строки та не сплачений протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати. Враховуючи викладене, на підставі абз.2 п.95.5 ст. 95 ПК України, прийнято рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу, які належать АТ "ОПЗ». Додаток: рішення про стягнення на 1 арк.

Заступник начальника ГУ ДПС в Одеській області прийняв рішення №322/3-1532 від 02 червня 2023 року (а.с.46) про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу платника податків, відповідно до якого вирішив згідно п.95.5 ст. 95 ПК України здійснити погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення готівки АТ "ОПЗ".

ГУ ДПС в Одеській області на адресу АТ "ОПЗ" скерувало лист від 06 червня 2023 року №26039/6/15-32-13-05-06 (а.с.47) у якому повідомляло, що згідно інформаційно-комунікаційної системи ДПС станом на 30 травня 2023 року по АТ "ОПЗ" рахується податковий борг у загальній сумі 18 416 687,95 грн, в тому числі: по земельному податку з юридичних осіб (КБК 18010500) у сумі 6 500 636,89 грн (термін виникнення з 30 грудня 2022 року по 30 січня 2023 року), який виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені ПК України строки та не сплачений протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати. Враховуючи викладене, на підставі абз.2 п.95.5 ст. 95 ПК України, прийнято рішення про стягнення готівки у рахунок погашення податкового боргу, яка належить АТ "ОПЗ". Додаток: рішення про стягнення на 1 арк.

Матеріали справи містять інтегровану картку платника податків АТ "ОПЗ" з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (а.с.13-14) та інтегровану картку платника податків АТ "ОПЗ" із земельного податку з юридичних осіб (а.с.66-75, 79-80, 84), відповідно до якої за податковим розрахунком № від 03 лютого 2022 року, термін сплати 30 грудня 2022 року та податковим розрахунком № від 03 лютого 2022 року, термін сплати 30 січня 2023 року, сума податкового боргу складає 6 500 636,89 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що податковий орган не виконав обов`язок, покладений на нього як на суб`єкта владних повноважень ч.2 ст. 77 КАС України, і не довів правомірність своїх рішень №280/4-1532 від 26 травня 2023 року та №322/3-1532 від 02 червня 2023 року.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, п.14.1.175 ст. 14, п.15.1. ст. 15, п.16.1.4. п.16.1 ст. 16, пп.36.1, 36.5 ст. 36, п.п.95.1-95.5 ст. 95 ПК України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 14.1.175 ст. 14 ПК України (тут і надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом;

Згідно п.15.1. ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.4. п.16.1 ст. 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пп.36.1. ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 36.5 ст. 36 ПК України встановлено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктами 95.1-95.4 ст. 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За змістом абз.2 п.95.5 ст. 95 ПК України у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.

У таких випадках:

рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника податків у банках є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи;

рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення.

Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що стягнення коштів за рішенням керівника контролюючого органу без звернення до суду може мати місце лише відносно такого податкового боргу, який зумовлюється наявністю додаткових умов, визначених ст. 95 ПК України, а саме:

- виникнення податкового боргу у результаті несплати грошового зобов`язання, самостійно визначеного платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку;

- податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати;

- платнику податків направлено податкову вимогу, з дня надіслання якої минуло не менше 30 календарних днів;

- відсутні зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань.

Саме сукупність вказаних обставин обумовлює правомірність рішення контролюючого органу про стягнення коштів платника податків за рахунок готівки або з рахунків, які йому відкриті в банках, на погашення податкового боргу.

Пункт 95.1 ст. 95 ПК України встановлює послідовність стягнення податкового боргу за рахунок різних джерел: спочатку за рахунок коштів, а у разі їх недостатності за рахунок майна, яке перебуває в податковій заставі.

Таким чином, законом закріплено пріоритет погашення податкового боргу за рахунок коштів. Стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу може відбуватися або (1) шляхом звернення контролюючого органу до суду з відповідним позовом, або (2) шляхом прийняття рішення керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу про стягнення коштів: (а) за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або (б) коштів з рахунків такого платника у банках.

Другий спосіб реалізації контролюючим органом заходів щодо погашення податкового боргу має свої обов`язкові умови, при дотриманні сукупності яких такий спосіб реалізації є правомірним, а саме: 1) виникнення податкового боргу внаслідок несплати грошового зобов`язання, самостійно визначеного платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, 2) несплата грошових зобов`язань протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати; 3) відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.

При цьому, обидва способи реалізації контролюючими органами заходів з погашення податкового боргу шляхом стягнення коштів можуть бути реалізовані при дотриманні вимог, передбачених п.95.2 ст. 95 ПК України щодо попереднього направлення (вручення) податкової вимоги, який не встановлює різниці між способами стягнення коштів контролюючими органами: за судовим рішенням чи шляхом прийняття самостійного рішення керівником контролюючого органу.

Різниця полягає виключно в частині кількості днів, які мають сплинути після направлення податкової вимоги: 1) контролюючий орган набуває право на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу (незалежно від виду податку і підстав виникнення податкового боргу) лише у разі, якщо платник податку не сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання протягом 60 днів після направлення платникові податків податкової вимоги; 2) контролюючий орган набуває право на прийняття рішення про стягнення податкового боргу з самостійно задекларованих платником податків грошових зобов`язань після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, але не раніше ніж через 60 днів після направлення (вручення) платникові податків податкової вимоги.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що вони не містять доказів направлення (вручення) позивачу податкової вимоги апелянтом.

При цьому, позивачем неодноразово під час розгляду справи зазначалось, що податковим органом на його адресу податкова вимога не направлялась.

Зазначене твердження відповідач в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України належними та допустимими доказами не спростував.

Таким чином, посилання апелянта на те, що ним АТ "ОПЗ" направлялася податкова вимога, колегія суддів вважає необґрунтованими (недоведеним).

Також, колегія суддів враховує наявність в матеріалах справи роздруківки інформації з електронного кабінету АТ "ОПЗ" з якої вбачається, що станом на 26 травня 2023 року (дати прийняття оскаржуваного рішення №280/4-1532) у позивача була переплата (надміру сплачені грошові зобов`язання) з ПДВ у розмірі 18 098 600,87 грн.

При цьому, з оскаржуваних рішень неможливо встановити, чи були вказані кошти враховані відповідачем при прийнятті рішень №280/4-1532 від 26 травня 2023 року та №322/3-1532 від 02 червня 2023 року, що є обов`язковою умовою для застосування процедури погашення податкового боргу (різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави) на підставі п.95.5 ст. 95 ПК України.

Тобто, оскаржувані рішення не містять інформації про суми податкового бору, підстави та дати його виникнення, що, серед іншого, також позбавляє можливості колегії суддів встановити чи пройшло 90 днів з дати виникнення податкового боргу як обов`язкова умова прийняття оскаржуваних рішень згідно п.95.5 ст. 95 ПК України.

Так, Верховний Суд у постанові від 17 червня 2021 року по справі №440/4736/19 вказав на необхідність чіткого і зрозумілого формулювання такого рішення в частині визначення, зокрема, конкретної суми, яка підлягає стягненню та підстави виникнення цього податкового боргу. Необхідність зазначення суми податкового боргу, а також підстав його виникнення пов`язана із тим, що у такий спосіб (шляхом самостійного прийняття рішення керівником контролюючого органу) можливе погашення лише податкового боргу, який виник внаслідок несплати грошового зобов`язання та/або пені, визначеного платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки.

Відповідно, у спорах щодо правомірності прийнятих відповідно п.95.5 ст. 95 ПК України рішень предметом доказування є дотримання контролюючим органом обов`язкових умов, про які вже зазначалося, в тому числі й щодо розміру податкового боргу, підстав його виникнення, спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати самостійно задекларованих грошових зобов`язань та/або пені.

Аналогічні підходи до правозастосування п.95.5 ст. 95 ПК України знайшли відображення у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі №805/1427/17.

З огляду на вищенаведене у сукупності, колегія суддів вважає, що оскаржувані рішення ГУ ДПС в Одеській області винесені без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття таких рішень, у зв`язку з чим є протиправними та підлягають скасуванню.

Отже, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що у цій справі податковий орган не виконав обов`язок, покладений на нього як на суб`єкта владних повноважень ч.2 ст. 77 КАС України, і не довів правомірність своїх рішень №280/4-1532 від 26 травня 2023 року та №322/3-1532 від 02 червня 2023 року.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову АТ "ОПЗ".

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 16 лютого 2024 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.