Справа № 120/13419/23
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 лютого 2024 р. Справа № 120/13419/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №88 від 09.03.2023 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 згідно п. б ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити і виплачувати пенсію ОСОБА_1 згідно п. б ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 02.03.2023.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 02.03.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, за принципом екстериторіальності заява розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яким відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Таку відмову позивач вважає протиправною, а тому звернувся із позовом до суду.

Ухвалою суду від 04.09.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

24.10.2023 представник ГУ ПФУ у Вінницькій області подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки у позивача відсутній пільговий стаж роботи.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області отримало ухвалу про відкриття провадження від 04.09.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, однак своїм правом на подання відзиву не скористався.

Як зазначено у ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 02.03.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до чинного Порядку подання тa оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1) заяви про призначення пенсій розглядаються органами Пенсійного фонду України за принципом екстериторіальності, зокрема, засобами програмного забезпечення визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Тому, за принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.03.2023 №88 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Зазначено, що за доданими документами до пільгового стажу не зараховано:

- період з 22.02.2021 по 31.12.2022 згідно з пільговою довідкою від 26.01.2023 №731/6 виданою ТОВ «Вінницький агрегатний завод», оскільки відсутні переліки атестованих посад до наказів про результати проведення атестацій робочих місць за умовами праці від 22.06.2016 №24-в та від 01.06.2022 №8-1;

- період з 03.02.1986 по 18.12.1989 оскільки Вінницький експериментальний завод торгівельного обладнання - ліквідований, а довідка від 01.02.2023 №1/3-Ар-33, видана архівом Вінницької обласної спілки споживчих товариств не підтверджує роботу у важких і шкідливих умовах праці протягом повного робочого дня

Вважаючи рішення відповідача від 09.03.2023 №88 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004 принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058 (далі - Закон № 1058-ІV), який прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 N 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Таким чином, оскільки Закон № 1058-ІV та Закон № 1788-XII регулюють одні і ті ж правовідносини, пріоритет у застосуванні за загальним правилом мають норми Закону № 1058-IV, як акта права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону № 1788-XII підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону № 1058-IV.

Законом України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій було доповнено Закон № 1058-ІV розділом XIV-І Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян, зокрема, статтею 114 визначені умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників. Вказані зміни набрали чинності 11.10.2017.

Так, згідно з ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на момент звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії (02.03.2023) досяг віку 58 років та його страховий стаж становить 32 роки 3 місяці 15 днів. При цьому, як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, пільговий стаж позивача необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідачем взагалі не визначений.

Приписами статті 62 Закону № 1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. При цьому, надання уточнюючих довідок підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 по справі № 235/805/17, від 06.12.2019 по справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 по справі № 242/2536/16-а, від 12.09.2022 по справі №569/16691/16-а, від 01.01.2022 по справі № 620/1178/19 та інших.

Так, відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 14.09.1983 вбачається, що ОСОБА_2 у зазначені спірні періоди працював:

- запис №4, 03.02.1986 прийнятий заливником по 1 розряду в ливарному цеху заводу торгового обладнання Вінницького ОПС;

- запис №5, 18.12.1989 звільнений з роботи за власним бажанням, ст. 38 КЗпП УССР;

- запис №23, 22.02.2021 прийнятий на роботу учнем плавильника металу та сплавів у ливарний цех ТОВ "Вінницький агрегатний завод";

- запис №24, 01.04.2021 присвоєно третій розряд плавильником металу та сплавів, переведено на самостійну роботу.

Такі записи в трудовій книжці містять посилання на відповідні документи, на основі яких вони вчинені (накази), засвідчені чітким відтиском печатки вказаного підприємства та не містять ні виправлень/підтирань, ні інших застережень, які б давали підстави сумніватись у їх правдивості.

Також позивачем була надана уточнююча довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №731/6 від 26.01.2023, яка видана ТОВ "Вінницький агрегатний завод".

У даній довідці міститься інформація про те, що ОСОБА_1 працював повний робочий день в ТОВ «Вінницький агрегатний завод за період з 22.02.2021 по теперішній час плавильником металу та сплавів, що передбачена Списком 1 Розділом ХІ. Оброблення металу, п. 1 Ливарне виробництво, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016; період з 22.02.2021 по 31.01.2023 становить 1 рік 7 місяців 6 днів.

Окремо в уточнюючій довідці зазначено про проведення атестації робочих місць на підприємстві з посиланням на накази №02-в від 10.01.2008, №24-в від 22.06.2016.

Відтак судом встановлено, вказана довідка №731/6 від 26.01.2023 містить всю необхідну інформацію, що визначена пунктом 20 Порядку № 637, а саме: у ній зазначено періоди роботи позивача, що зараховуються до спеціального стажу, посада, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, найменування списків, куди включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Також відповідно до Переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад працівникам яких підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах професія плавильник металу та сплавів відноситься до Списку №1.

Враховуючи наведе, суд вважає, що період роботи з 22.02.2021 по 31.12.2022 має бути зарахований до пільгового страхового стажу позивача.

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 03.02.1986 по 18.12.1989, то суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок № 383).

Відповідно до пункту 10 Порядку №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Зміст наведених норм права свідчить про те, що право на пільгову пенсію мають особи, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, чинними у період такої роботи. При цьому для зарахування періоду роботи на посадах, віднесених до Списку № 1 у період до 21 серпня 1992 року необхідне підтвердження документами відповідних умов праці, а за період після 21 серпня 1992 року підтвердження результатів проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Для підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 позивачем надано: трудову книжку, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, архівні довідки від 01.02.2023 №1/3-Ар-33, від 02.02.2023 №1/3-Ар-38.

Згідно записів трудової книжки, ОСОБА_1 з 03.02.1986 по 18.12.1989 працював заливальником по 1 розряду в ливарному цеху на Вінницькому експериментальному заводі торгового обладнання Вінницького ОПІС, що також підтверджується архівною довідкою від 01.02.2023 №1/3-Ap-33.

Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджено, що державну реєстрацію підприємства «Вінницький завод торгового обладнання», заснованого на власності Вінницької обласної спілки споживчих товариств припинено.

В архівній довідці Вінницької обласної спілки споживчих товариств від 02.02.2023 №1/3-Ap-38, яка видана на підставі особових рахунків за 1986-1989 роки без зазначення назви підприємства, вказана лише заробітна плата ОСОБА_1 з лютого 1986 року по грудень 1989 року, професію не зазначено.

Однак позивачем не надано жодних доказів для підтвердження проведення атестації робочого місця на підприємстві за період роботи з 03.02.1986 по 18.12.1989 чи будь-яких доказів, які б свідчили про те, що займана ним посада відносилася до посад чи професій, передбаченими списком №1.

Тобто, матеріали справи не містять необхідних документів для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, що передбачено пунктом 10 Порядку №383.

Відтак, підсумовуючи вищевикладене суд вважає, що пільговий період трудової діяльності позивача з 03.02.1986 по 18.12.1989 не підтверджений належним чином, а тому не може бути зарахований відповідачем до пільгового страхового стажу, тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в частині не зарахування до пільгового стажу період роботи позивача з 03.02.1986 по 18.12.1989 є правомірним.

Щодо зазначення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області у відзиві про не зарахування до пільгового стажу позивача період роботи з 05.08.1995 по 01.08.1998 на посаді акумуляторщика на комунальному підприємстві «Бакалія», то суд зазначає, що не надає оцінку вказаному періоду, оскільки оскаржуване позивачем рішення від 09.03.2023 №88 не містить висновків щодо даного періоду роботи позивача.

Суд зазначає, що оскаржуване рішення від 09.03.2023 №88, яке прийняте за наслідками розгляду заяви позивача від 02.03.2023 винесене Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, а тому Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не наділене повноваженнями надавати оцінку рішенню іншого територіального управління Пенсійного фонду та робити свої висновки про зарахування періодів роботи позивача до пільгового стажу.

Враховуючи встановлені обставини та те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправно не зараховано до пільгового страхового стажу позивача період його трудової діяльності з 22.02.2021 по 31.12.2022, тому рішення від 09.03.2023 №88 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо іншої частини позовних вимог зобов`язального характеру суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Виходячи з принципу "належного врядування", суб`єкт владних повноважень повинен сам виправляти свої помилки і відновлювати права осіб, що звернулися до нього, і щодо яких мали місце порушення. Тим більше після того, як неправомірність рішення (дії, бездіяльності) встановлено судом.

За результатами розгляду цієї справи судом встановлено, що територіальний орган Пенсійного фонду неналежно розглянув заяву позивача від 02.03.2023 про призначення пільгової пенсії за віком та прийняв передчасне і протиправне рішення від 09.03.2023 №88, яким відмовив позивачу у призначенні такої пенсії.

Крім того суд враховує і те, що ГУ ПФУ в Хмельницькій області в оскаржуваному рішенні взагалі не визначив пільговий стаж позивача.

Кодексом адміністративного судочинства України визначено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії (ч. 2ст. 245 КАС України). В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач.

Отже, враховуючи ту обставину, що суду точно не відомий загальний пільговий стаж позивача та те, що обрахунок пільгового стажу відноситься до повноважень органу пенсійного фонду і для вирішення питання щодо можливості призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах першочергово необхідно обчислити такий пільговий стаж з урахуванням зроблених судом у цьому рішенні висновків, тому суд вважає, що належним способом захисту в межах спірних правовідносин, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу позивача період його роботи з 22.02.2021 по 31.12.2022 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.03.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відносно органу Пенсійного фонду України, на який слід покласти обов`язок по відновленню порушеного права позивача, то суд враховує, що оскільки звернення позивача із заявою про призначення пенсії відбулось до ГУ ПФУ у Вінницькій області, тому хоч і повноваження щодо розгляду поданих позивачем матеріалів були делеговані ГУ ПФУ в Хмельницькій області для прийняття відповідного рішення, проте обов`язок із, власне, зарахування пільгового стажу, призначення та виплати пенсії залишається у територіального органу Пенсійного фонду України за місцем звернення позивача із заявою, де позивач перебуватиме на обліку, тобто в ГУ ПФУ у Вінницькій області.

Як зазначено у статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень і дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково у визначений судом спосіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Таким чином, на користь позивача належить стягнути половину понесених ним судових витрат зі сплати судового збору, тобто 536,80 грн., за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.03.2023 №88 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 22.02.2021 по 31.12.2022 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.03.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 268,40 грн (двісті шістдесят вісім гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі (двісті шістдесят вісім гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький 29013; ).

Суддя Віятик Наталія Володимирівна