Справа № 360/1470/23
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 лютого 2024 року м. ДніпроСправа № 360/1470/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) клопотання Головного управління Національної поліції в Київській області про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом адвоката Єрьоміної Вікторії Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

13.12.2023 до Луганського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява адвоката Єрьоміної Вікторії Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - відповідач), в якій, з урахуванням уточнення, позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Київській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної та додаткової оплачуваних відпусток а саме: за 2015 рік 3 календарних днів чергової оплачуваної відпустки, за 2016 рік 13 календарних днів чергової оплачуваної відпустки, за 2021 рік 30 календарних днів чергової оплачуваної відпустки, за 2022 рік 45 календарних днів чергової оплачуваної відпустки, 2023 рік 8 днів чергової оплачуваної відпустки та за 2015 рік, 2016 рік, 2019 рік, 2022 рік, 2023 рік - додаткову відпустку із збереженням грошового забезпечення (заробітної плати), як учаснику бойових дій, виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області виплатити ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної та додаткової оплачуваних відпусток а саме: за 2015 рік 3 календарних днів чергової оплачуваної відпустки, за 2016 рік 13 календарних днів чергової оплачуваної відпустки, за 2021 рік - 30 календарних днів чергової оплачуваної відпустки, за 2022 рік 45 календарних днів чергової оплачуваної відпустки, 2023 рік 8 днів чергової оплачуваної відпустки та за 2015 рік, 2016 рік, 2019 рік, 2022 рік, 2023 рік додаткову відпустку із збереженням грошового забезпечення (заробітної плати), як учаснику бойових дій, виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення.

Ухвалою суду від 18.12.2023 відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

05.01.2024 від Головного управління Національної поліції в Київській області надійшла заява про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строків звернення до суду, в обґрунтування якої відповідач посилався на наступне.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 24.02.2023 № 37 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

В даному випадку має місце спір, що випливає з правовідносин, які склались у позивача з відповідачем у зв`язку проходженням служби в ОВС, яка є різновидом публічної служби.

Вважає, що перебіг терміну позовної давності повинен відраховуватись від часу, коли позивач фактично дізнався або повинен був дізнатися про нібито порушення своїх прав, тобто з 24 лютого 2023 року.

Враховуючи викладене вище, строк звернення до адміністративного суду для позивача станом один місяць- тобто, до 24.03.2023.

Однак, адміністративний позов надійшов до суду лише 13 грудня 2023 року, тобто з порушенням встановленого статтею 122 КАС України строку, а саме через 9 місяців19 днів.

У заяві про поновлення строку для звернення до суду з позовною заявою, представником позивача Єрьоміною В.А. взагалі не зазначено жодної причини пропуску строку звернення до суду.

Посилання на те, що позивач не обізнаний про строки звернення до суду не є поважною причиною поновлення строку звернення до суду.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На підставі викладеного, відповідач вважає, що позивачем пропущено встановлений законодавством строк звернення до суду, а отже наявні підстави для залишення позовної заяви без розгляду на підставі частини третьої статті 123 КАС України.

Розглянувши, заяву про залишення позовної заяви без розгляду, суд дійшов таких висновків.

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу неправомірної, на думку позивача, не виплати грошової компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпусток за 2015, 2016, 2019, 2021, 2022, 2023 роки.

Згідно із пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із статтею 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Тобто, чинна станом на дату звернення позивача до суду редакція статті 233 КЗпП не передбачає інших (відмінних) строків для звернення до суду з позовом щодо порушення законодавства про оплату праці, в т.ч. у відносинах публічної служби.

Ці зміни були внесені Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності 19.07.2022.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та статті 242 КАС України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 18 серпня 2022 року у справі № 560/7496/20 зазначено, що згідно з частиною першою статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Частиною другою статті 233 КЗпП України визначено виняток із загальних строків для звернення за захистом суб`єктивних трудових прав працівника: у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Конституційний Суд України неодноразово надавав офіційне тлумачення частині другій статті 233 КЗпП України. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №8- рп/2013 зазначено, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. У пункті 2.1 мотивувальної частини вказаного рішення Конституційний Суд України розкрив сутність вимог працівника до роботодавця, зазначених у частині 2 статті 233 КЗпП України, строк звернення до суду з якими не обмежується будь-яким строком.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 Кодексу, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Водночас указані положення КАС України не містять норми, які б регулювали порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Отже, право на заробітну плату до 19.07.2022 не обмежувалося будь-яким строком щодо судового захисту і такий висновок прямо випливає з указаної норми.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 808/1271/18, від 22 квітня 2021 року у справі № 826/8789/18, від 29 вересня 2021 року у справі № 160/8332/20, від 12 травня 2022 року у справі № 280/9017/20, від 26 травня 2022 року у справі № 420/10861/21, від 28.07.2022 року у справі № 300/6805/21.

У постанові Верховного Суду від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22 зазначено: «Суд також зауважив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 зазначеної Конвенції.».

В силу прямих приписів статті 58 Конституції України, зміни, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» № 2352-IX мають застосуватись у спірних правовідносинах з 19.07.2022.

В ухвалі суду від 18.12.2023 про відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про необхідність визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити такий строк.

Як наслідок, по справі відсутні законодавчо визначені підстави для залишення позову без розгляду, у зв`язку з чим клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 121, 122, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Київській області про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом адвоката Єрьоміної Вікторії Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

Суддя А.Г. Секірська