Справа № 240/25813/23
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Житомир справа № 240/25813/23

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом про:

- визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 08.08.2023 року про відмову у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 30.07.2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії, на день аварії та до 03.09.1986 року проживала в с.Гулянка Коростенського району Житомирської області, тобто на території, яка відноситься до зони посиленого радіологічного контролю. З 01.09.1986 року по 01.06.1990 року Позивач проживала, навчалася та працювала в населеному пункті (м.Коростені), що відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Позивач 01.08.2023 року з досягненням 54 річного віку та за наявності відповідного страхового стажу звернулася до Відповідача із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Листом від 11.08.2023 року Відповідач повідомив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 08.08.2023 року відмовлено у такому призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю підстав, так як вважає, що загальний стаж становить 36 роки 7 місяців 21 день, а в зоні посиленого радіологічного контролю Позивач прожила 4 роки 8 місяців 20 днів, а тому право на пенсію наявне лише з 30.07.2024 року. Таку відмову Позивач вважає протиправною.

Ухвалою суду від 04.09.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Відповідача - 1, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у відзиві на позов проти позову заперечила і зазначила, що за принципом екстериторіальності заява Позивача про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років була передана для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області. За результатами розгляду заяви Позивача рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області Позивачу було відмовлено у призначенні такої пенсії по причині відсутності необхідного загального страхового стажу та періоду проживання чи праці на території, яка відноситься до зони посиленого радіологічного контролю. Відповідач-1 листом від 11.08.2023року лише довів до відома Позивача про таке рішення.

Представник Відповідача - 2, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, у відзиві на позов проти позову заперечила і зазначила, що загальний страховий стаж Позивача становить 36 роки 7 місяців 21 день, період проживання Позивача на території, яка відноситься до зони посиленого радіологічного контролю, становить лише 4 роки 8 місяців 20 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 30.07.2023 року. По цій причині Позивачу правомірно було відмовлено у призначенні такої пенсії.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення пенсії, в тому числі зі зниженням пенсійного віку, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV (надалі-Закон N 1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

За приписами статті 8 Закону N 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною першою статті 26 Закону N 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу в період з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Одночасно суд враховує, що відповідно до частини другої статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (надалі - Закон № 796-XII) особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Тобто, законодавець передбачив можливість зменшення пенсійного віку для осіб, вказаної категорії не більше ніж на 5 років, а не на 6 років.

Саме у відповідності до вказаних правових норм було зумовлено звернення Позивача від 01.08.2023 року до Відповідача щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до Закону № 796-XII.

За результатами розгляду вказаного звернення Позивача Відповідачем-2, було прийнято оскаржуване рішення від 08.08.2023 року про відмову у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років.

Таке рішення Відповідача в повній мірі відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах чинного законодавства та не підлягає скасуванню з огляду на таке.

Як зазначено у відзиві Відповідачів, суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності права Позивача на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 6 років, так як станом на 01.01.1993 року Позивач в зоні посиленого радіологічного контролю проживала та працювала лише 4 роки 8 місяців 20 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 4 років відповідно до Закону № 796-XII.

Загальний страховий стаж Позивач на час звернення про призначення пенсії становить 36 роки 7 місяців 21 день та сторонами не оспорюється.

Судом встановлено та визнається сторонами, що відповідно до паспорту Позивач, ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто станом на день звернення (01.08.2023 року) була особою, якій виповнилося повні 54 роки.

Судом встановлено та визнається представниками Відповідачів, що Позивачем на підтвердження права на таке призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 6 років були надані, окрім інших, слідуючі документи:

- копія посвідчення громадянина, який потерпів внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 4) серії НОМЕР_1 , виданого Житомирською обласною державною адміністрацією;

- копія довідки Ушомирської сільської ради, Бондарівський старостинський округ, Коростенського району Житомирської області від 10.07.2023 року №220 про те, що Позивач в період з 26.04.1986 року по 03.09.1988 року та з 20.08.1990 року по даний час постійно проживала та була прописана в с.Гулянка Коростенського району Житомирської області;

- копія довідки Малинського навчального закладу "Малинський професійний ліцей" від 01.08.2023року №307 про те, що Позивач з 01.09.1986 року по 20.07.1988 року навчалася в територіальному відокремленому спеціалізованому відділенні м.Коростеня (на той час СПТУ-16);

- копія довідки АТ Фірма "Арсанія" від 12.07.2023року №41 про те, що в період з 27.07.1988 року по 01.06.1990 року працювала на Коростенській швейній фабриці, що знаходиться в м. Коростені, яка в подальшому була перейменована в Коростенське виробниче швейне об`єднання, в подальшому - в Коростенську орендну виробничу торгово-комерційну фірму "Арсанія", в ЗАТ фірма "Арсанія" та в ПАТ фірма "Арсанія";

- копія трудової книжки.

Згідно до постанови КМ Української РСР від 23 липня 1991 р. N 106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" ( в редакції постанови КМ України № 914 (914-2008-п ) від 16.10.2008 ) м. Коростень Житомирської області відносяться до зони добровільного (гарантованого) відселення, а с.Гулянка, Коростенського району, Житомирської області - до зони посиленого радіологічного контролю.

Тобто, Позивач в період з 26.04.1986 року по 03.09.1988 року та з 20.08.1990 року по 01.01.1993 року постійно проживала в с.Гулянка, Коростенського району, Житомирської області, яке віднесено до зони посиленого радіологічного контролю, а в період з 27.07.1988 року по 01.06.1990 року постійно працювала та проживала на території міста Коростень Житомирської області, яке віднесено до зони добровільного (гарантованого) відселення.

Разом з тим, як зазначено в ч.2 ст.55 Закону № 796-XII пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею.

В розумінні вимог частини другої статті 55 Закону № 796-XII особи, які постійно проживали або постійно проживають у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років мають право на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону N 1058-IV, на 2 роки.

Відповідно до примітки до вказаної правової норми законодавець зазначив, що така початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Зазначене свідчить, що Позивач беззаперечно має право на зниження пенсійного віку для призначення пенсії за віком на 2 роки.

В розумінні вимог частини другої статті 55 Закону № 796-XII Позивач як особа, що постійно проживала або працювала у зоні посиленого радіологічного контролю, може ще додатково отримати право на зменшення пенсійного віку ще 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Тобто, в розумінні вимог статті 55 Закону № 796-XII зниження пенсійного віку особам, які постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю обмежено 5 роками.

Одночасно, суд враховує, що в розумінні вимог статті 14 Закону № 796-XII до осіб, які потерпіли внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 4) відносяться особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Тобто, наявне у Позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 4) в розумінні вимог статті 14 Закону № 796-XII може лише підтверджувати постійне проживання або роботу або навчання в зоні гарантованого посиленого радіоекологічного контролю станом на 1 січня 1993 року не менше чотирьох років.

Зазначене свідчить, що наявне у Позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 4) надає підстави для віднесення Позивача до категорії осіб, які за станом на 1 січня 1993 року постійно (не менше чотирьох років) проживали на території віднесеної до зони гарантованого посиленого радіоекологічного контролю, що відповідно до примітки до частини другої статті 55 Закону № 796-XII надає їй право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на два роки.

Наявне у Позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 4) не може надавати право на зменшення пенсійного віку більш ніж 5 років.

Одночасно суд зазначає, що період (з 01.09.1986 року по 01.06.1990 року), протягом якого Позивач проживала, навчалася та працювала в населеному пункті (м.Коростені), що відноситься до зони добровільного (гарантованого) відселення також не надає їй права в розумінні положень частини другої статті 55 Закону № 796-XII на зниження пенсійного віку на 6 років.

Як вже зазначалося, приписи частини другої статті 55 Закону № 796-XII прямо передбачають, що пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею. Тобто, пенсійний вік Позивача може зменшуватися або з підстав її проживання в зоні гарантованого посиленого радіоекологічного контролю або з підстав її проживання та роботи в зоні добровільного (гарантованого) відселення, а не одночасно з обох цих підстав.

Зазначене свідчить, про правомірність висновку Відповідача-2 щодо наявності у Позивача права на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку з 30.07.2024 року, тобто на 5 років з досягненням 55 річного віку.

Таким чином, позовні вимоги Позивача щодо наявності у неї права на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 30.07.2023 року року не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись вимогами ст.ст.2,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк