Справа № 307/500/24
Суддя: Ніточко В. В.
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/500/24
Провадження № 2-а/307/5/24
ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Закарпатської області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 лютого 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого - судді Ніточко В.В., з участю секретаря судового засідання Фера В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Національної поліції в Закарпатській області, треті особи: Тячівський РВП ГУНП в Закарпатській області та поліцейський Юришинець Володимир Володимирович, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

І. Виклад позиції сторін.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до головного управління Національної поліції в Закарпатській області, треті особи: Тячівський РВП ГУНП в Закарпатській області та поліцейський Юришинець Володимир Володимирович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивує тим, що 03 лютого 2024 року, о 18 год. 58 хв., поліцейський Тячівського РВП ГУНП України в Закарпатській області Юришинець В.В. виніс постанову серії ЕНА №1368924 про притягнення її до відповідальності за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, тобто за те, що вона 03 лютого 2024 року, о 18 год. 52 хв., по вул. Армійській, в м.Тячів, керувала автомобілем марки "Фольцваген Пасат", номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, номерний знак якого не освітлювався, не маючи при цьому права керування транспортними засобами з причепом, передбаченого категорією ВЕ, чим порушила вимоги п.2.1. "а" ПДР України. Даною постановою на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. 00 коп.

Вважає дії та рішення відповідача протиправними, мотивуючи наступним.

03 лютого 2024 року, о 18 год. 58 хв., вона керувала автомобілем марки "Фольцваген Пасат" номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, номерний знак НОМЕР_2 , і зупинилась на вул. Армійській, в м.Тячів, біля кафе. Після зупинки до неї підійшов поліцейський Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області Юришинець В.В., запропонував надати їй документи та повідомив, що є багато причин для перевірки. На вимогу поліцейського вона пред`явила своє посвідчення водія, свідоцтво про право власності на автомобіль, свідоцтво про право власності на бортовий причеп, номерний знак НОМЕР_2 , та страховку. Поліцейський повідомив їй, що номерний знак причепа не освітлюється. Вона повідомила, що про цю несправність не знала,і дану несправність усунула в присутності поліцейського. Після цього поліцейський заявив, що вона не має права керувати транспортним засобом з причепом, оскільки у неї наявна лише категорія "В" , а для керування транспортним засобом з причепом їй необхідно мати категорію "ВЕ", і виніс постанову серії НОМЕР_3 про притягнення її до відповідальності за вчинення мною адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП. Зазначає, що поліцейський не звернув увагу на те, що у свідоцтві про право власності на автомобіль марки "Фольцваген Пасат", номерний знак НОМЕР_1 , зазначено загальну масу автомобіля 1850 кг., без навантаження 1275 кг, а у а свідоцтві про право власності на бортовий причеп, номерний знак НОМЕР_2 , зазначено масу без навантаження 190 кг, з навантаженням 750 кг. Пунктом 5 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 року № 340 передбачено, що водіям транспортних засобів категорій В, С1, С, D1 і D дозволяється керувати такими засобами також з причепом, дозволена максимальна маса якого не перевищує 750 кілограмів. При цьому водіям транспортних засобів категорії В дозволяється керувати такими засобами з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів. До керування транспортними засобами категорій В, С1, С, D1 і D з причепами, повна маса яких становить більш як 750 кілограмів і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа перевищує 3500 кілограмів, а також зчепленими автобусами допускаються водії, які мають право на керування транспортними засобами категорій ВЕ, С1Е, СЕ, D1Е і DЕ. Вона керувала автомобілем марки "Фольцваген Пасат", номерний знак НОМЕР_1 , з бортовим причепом, номерний знак НОМЕР_2 , сукупна вага яких не перевищувала 3500 кг, а максимальна вага причепа не перевищувала 750 кг. Також зазначає, що відповідно до правил дорожнього руху, а саме пункту 31.4, є ряд несправностей транспортних засобів, що забороняють експлуатацію, але якщо можна усунути цю несправність на місці, то це не забороняє рух авто до місця постійної дислокації або на СТО. Крім цього, відповідальність за керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості, тобто за порушення вимог п. 2.9. "б" ПДР, передбачена відповідальність за ч.1 статті 121-3 КУпАП, і таке порушення не охоплюється кваліфікацією за ч.2 ст. 126 КУпАП, тобто у постанові поліцейський зобов`язаний був правильно кваліфікувати порушення та зазначити відповідну норму закону, яка визначає порушення, а покарання за сукупністю призначити в межах найбільшого покарання, передбаченого цими статтями.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1368924 від 03 лютого 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн. 00 коп. за порушення ч.1 ст.126 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача головного управління Національної поліції в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім цього, представник відповідача подав заяву, в якій зазначив, що позивач пропустив строк звернення до суду, і просив залишити позов без розгляду.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 09 лютого 2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1368924 від 03 лютого 2024 року, ОСОБА_1 визнана винною в тому, що вона 03 лютого 2024 року, о 18 год. 52 хв., в м. Тячів, по вул. Армійській, керуючи автомобілем "Фольцваген Пасат", номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, в якого не освітлювався задній номерний знак та не маючи права керування таким транспортним засобом категорії ВЕ, чим порушила п. 2.1. "а" ПДР України, у зв`язку із чим на неї накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. 00 коп., за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.

Із посвідчення водія серії НОМЕР_4 відомо, що ОСОБА_1 має право керувати транспортними засобвами категорії А, В та С.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , автомобіль "Фольцваген Пасат", номерний знак НОМЕР_1 , має повну масу 1 850 кг, а масу без навантаження 1 275 кг.

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 відомо, що причіп "ПГМФ", номерний знак НОМЕР_2 , має повну масу 750 кг, а масу без навантаження 190 кг.

V. Оцінка Суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ізп.п. "а" п.2.1.ПДРУкраїниводій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.31.5 ПДР України, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Згідно п. 5 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 року № 340 водіям транспортних засобів категорій В, С1, С, D1 і D дозволяється керувати такими засобами також з причепом, дозволена максимальна маса якого не перевищує 750 кілограмів. При цьому водіям транспортних засобів категорії В дозволяється керувати такими засобами з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів. До керування транспортними засобами категорій В, С1, С, D1 і D з причепами, повна маса яких становить більш як 750 кілограмів і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа перевищує 3500 кілограмів, а також зчепленими автобусами допускаються водії, які мають право на керування транспортними засобами категорій BE, С1Е, СЕ, D1E і DE.

Частиною 2 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, автомобіль "Фольцваген Пасат", номерний знак НОМЕР_1 , має повну масу 1 850 кг, а масу без навантаження 1 275 кг, а причіп "ПГМФ", номерний знак НОМЕР_2 , має повну масу 750 кг, а масу без навантаження 190 кг.

Габаритно-ваговий контроль щодо зазначених вище транспортного засобу і причепа не проводився, відповідні докази зважування в матеріалах справи відсутні. Жодних доказів, на підставі яких поліцейський дійшов висновку про перевищення транспортним засобом та причепом загальної ваги у 3 500 кг, відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1368924 від 03 лютого 2024 року, суду не надано.

Враховуючи, що повна маса автомобіля "Фольцваген Пасат", номерний знак НОМЕР_1 , становить 1 850 кг, повна маса причепа "ПГМФ", номерний знак НОМЕР_2 , становить 750 кг, їх загальна максимальна маса не перевищує 3500кг, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Також, слід зазначити, що керування позивачем автомобілем "Фольцваген Пасат", номерний знак НОМЕР_1 , з причепом, в якого не освітлювався задній номерний знак, не порушує вимоги саме п.п. "а" п.2.1. ПДР України та не тягне за собою відповідальність, передбачену ч.2 ст.126 КУпАП.

Згідно із ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

У справі "Barbera, MesseguandJabardo v. Spain" від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішеннясправи.

Частиною 2ст. 77 КАС Українивизначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід звернути увагу на те, що як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не надано доказів і суду під час розгляду даної справи, позивач вчинення правопорушення заперечує.

Оскаржувана постанова містить відомості про те, що було вчинене адміністративне правопорушення, однак не містить посилань на будь-які докази, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України. При цьому, окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд вважає, що постановою про притягнення до адміністративної відповідальності не підтверджується факт порушення позивачем вимог ПДР України, оскільки відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів у розумінні ст. 251,252,280 КУпАП, які свідчать про вчинення позивачем порушень вимог ПДР України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, ст. ст. 7, 126, 222, 245, 251, 252, 255, 256, 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст.2, 5-11, 13-15, 72-79, 90, 229, 268-271,286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1368924 від 03 лютого 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн. 00 коп. за порушення ч.2 ст.126 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень головного управління Національної поліції в Закарпатській області в користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Копії рішення суду негайно вручити особам, які брали участь у справі.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Відповідач: головне управління Національної поліції в Закарпатській області, адреса: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ф. Ракоці, 13, ідентифікаційний код юридичної особи 40108913.

Треті особи: Тячівський РВП ГУНП в Закарпатській області, адреса: 90500, Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Нересенська, 1.

поліцейський Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Юришинець Володимир Володиимирович, адреса: 90500, Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Нересенська, 1.

Суддя Ніточко В.В.