Справа № 320/46749/23
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року № 320/46749/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби судової охорони про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

12.12.2023 до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом до Служби судової охорони (далі - відповідач), у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Служби судової охорони () щодо безпідставного позбавлення премії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за період з 01.11.2023 по 30.11.2023;

- скасувати в повному обсязі пункт 2 наказу Служби судової охорони від 24.11.2023 № 699 о/с «Про встановлення щомісячної премії співробітникам центрального органу управління та начальникам територіальних управлінь Служби судової охорони»;

- зобов`язати Службу судової охорони () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) премію за період часу з 01.11.2023 по 30.11.2023 в розмірі 15903 грн. (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот три гривні).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що його безпідставно позбавили премії за листопад 2023 року, адже згідно з абз. 2 п. 1 Розділу 6 Порядку проведення службових розслідувань, у резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні співробітника Служби дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено, та всупереч даного положення, Службою судової охорони у висновку службового розслідування не наведено жодної норми, яку позивач, як безпосередній керівник Управління порушив, що призвело до безпідставного позбавлення позивача премії за листопад 2023 року.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/46749/23 передана 19.12.2023 до розгляду судді Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 прийнято адміністративну справу №320/46749/23 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С. та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, яку отримано відповідачем в системі «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно до частини 7 статті 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З аналізу наведених норм законодавства встановлено, що у випадку реєстрації учасника судового процесу в системі «Електронний суд», суд повідомляє вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі.

Суд вважає відповідача належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.

17.01.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує проти вимог позову, вважає їх безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , з 07.08.2019 проходить службу в Службі судової охорони на посаді начальника територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області.

Відповідно до абз. 1 п. 2 витягу з наказу Служби судової охорони від 24.11.2023 № 699 о/с «Про встановлення щомісячної премії співробітникам центрального органу управління та начальникам територіальних управлінь Служби судової охорони», за прийняття рішення щодо притягнення до відповідальності підпорядкованих співробітників позбавити премії начальника територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області полковника Служби судової охорони ОСОБА_1 за листопад 2023 року в повному обсязі.

Згідно абз. 2 п. 2 витягу з наказу ССО, підстава: висновок службового розслідування від 21 листопада 2023 року, оголошеного відповідно до наказу Служби судової охорони від 08 листопада 2023 року № 273 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії».

Таким чином Службою судової охорони було позбавлено позивача премії за листопад місяць в повному обсязі, підставою для зняття премії є висновок службового розслідування від 21 листопада 2023 року.

Позивач не погоджується з діями відповідача, вказуючи що в висновку ССО не наведено жодної норми, яку порушив позивач, тому позбавлення його премії за листопад 2023 року є безпідставним.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно абз. 1 ч. 4 ст. 163 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», на співробітників Служби судової охорони поширюється дія Дисциплінарного статуту Національної поліції України з урахуванням особливостей, визначених Законом.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 163 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», порядок проведення службового розслідування стосовно співробітників Служби судової охорони та утворення дисциплінарних комісій, їх повноваження встановлюються Головою Служби судової охорони.

У своїй діяльності при призначенні службових розслідувань Служба судової охорони керується Дисциплінарним статутом та Порядком проведення службових розслідувань стосовно співробітників Служби судової охорони, затвердженим наказом Служби судової охорони від 27.08.2021 № 342 (далі Порядок проведення службових розслідувань).

Згідно ч. 1 ст. 1 Розділу 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Розділу 3 Дисциплінарного статуту, за порушення дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Частиною 1 ст. 12 Розділу III Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов?язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

У відповідності до ч. 3 ст. 20 Розділу III Дисциплінарного статуту, керівник Національної поліції України уповноважений застосовувати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, до всіх поліцейських.

Згідно з абз. 3 п. 2 Розділу 1 Порядку проведення службових розслідувань, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок співробітника Служби судової охорони. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об??єктивного з?ясування всіх обставин вчинення співробітником Служби дисциплінарного проступку, встановлення причин й умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до абз. 1 п. 1 Розділу 2 Порядку проведення службових розслідувань, службове розслідування призначається за письмовим наказом Служби (начальника територіального управління Служби).

Згідно абз. 1 п. 1 Розділу 7 Порядку проведення службових розслідувань, якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) співробітника Служби дисциплінарного проступку, посадовій особі, яка призначила службове розслідування, вносяться пропозиції щодо застосування заходів впливу з метою притягнення до відповідальності співробітника Служби, який вчинив дисциплінарний проступок.

Відповідно до абз. 2 п. 1 Розділу 7 Порядку проведення службових розслідувань, посадова особа, яка призначила службове розслідування, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом?якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку співробітника Служби, його ставлення до служби, визначає заходи впливу, що підлягають застосуванню до співробітника Служби, з метою притягнення цього співробітника до відповідальності та в разі потреби видає письмовий наказ про їх застосування.

Згідно абз. 2 п. 1 Розділу 6 Порядку проведення службових розслідувань, у резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні співробітника Служби дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Висновку службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни з боку окремих співробітників Служби від 21.11.2023, підписаного всіма членами дисциплінарної комісії та затвердженого Головою Служби судової охорони, дисциплінарна комісія визначила, що факти можливого порушення службової дисципліни з боку окремих співробітників ТУ Служби знайшли своє підтвердження в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності за невстановленим способом, що суперечить нормам закону та нормативних актів, що регламентують діяльність Служби, необ?єктивному проведенні службового розслідування, та не здійсненні контролю за організацією зберігання та обліку озброєння в ТУ Служби.

Судом встановлено, що при проведенні службового розслідування дисциплінарною комісією було встановлено факт вчинення начальником Управління ОСОБА_1 порушень службової дисципліни (проступку), що виявилось в перевищенні повноважень та невиконанні функціональних обов?язків. Комісією було встановлено факти необ?єктивного проведення службового розслідування в територіальному управлінні, та не здійснення належного контролю за організацією зберігання та обліку озброєння в ТУ Служби.

Згідно статті 165 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до п.п. 2 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 № 289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони», надати право голові Служби судової охорони в межах асигнувань, що виділяються на утримання Служби судової охорони здійснювати преміювання співробітників Служби судової охорони відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби.

Згідно п. 3 Розділу I Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 № 384 (далі - Порядок), грошове забезпечення співробітникам Служби визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби, інтенсивності та умов служби, почесного звання, спортивного звання.

Пунктом 4 Розділу І Порядку визначено, що грошове забезпечення включає: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення; 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до п. 5 Розділу І Порядку, до щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) надбавка за стаж служби.

В свою чергу, п. 6 Розділу І Порядку визначено, що до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) підвищення посадового окладу; 2) надбавки; 3) доплати; 4) премія.

Відповідно до абз. 1 п. 35 Розділу II Порядку, голова Служби та начальники територіальних управлінь Служби мають право преміювати співробітників відповідно до особливостей проходження служби, специфіки та складності покладених на співробітника завдань та його особистого внеску в загальні результати служби у межах фонду грошового забезпечення, затвердженого у кошторисі Служби або територіального управління Служби.

Згідно абз. 2 п. 35 Розділу II Порядку, порядок і умови преміювання (показники преміювання, підстави для зменшення преміювання частково або в повному обсязі, розміри премій) установлюються положенням про преміювання, затвердженим наказом Служби або територіального управління Служби.

Абзацом 3 п. 35 Розділу II Порядку визначено, рішення про виплату премії співробітникам із зазначенням конкретних розмірів щомісячно оформлюються наказами Служби або територіальних управлінь Служби на підставі клопотань керівників структурних підрозділів Служби або територіального управління Служби про виплату премії співробітникам, погоджених з фінансовим підрозділом Служби або територіального управління Служби. Накази про преміювання співробітників видаються до 25 числа поточного місяця.

Відповідно до абз. 4 п. 35 Розділу II Порядку, преміювання начальників територіальних управлінь Служби здійснюється на підставі наказів Служби.

Згідно абз. 7. п. 35 Розділу II Порядку, у випадку допущення співробітниками проступків, які виливають на розмір премії, до наказу вносяться відповідні зміни та проводиться перерахунок виплачених по наказу премій в наступному місяці.

Відповідно до Положення про преміювання співробітників центрального органу управління та начальників територіальних управлінь, затвердженого наказом ССО від 20.04.2023, пункт 3.2 передбачає, що Голова Служби має право позбавляти співробітників премії повністю або частково в разі вчинення ними порушень службової дисципліни, притягнення їх до відповідальності відповідно до законодавства.

3.3. Співробітники позбавляються премії в повному обсязі або частково винятково за той календарний місяць, у якому вони допустили порушення (проступок) або у якому стало відомо про порушення (проступок). Рішення про виплату премії, зменшення ї розміру або позбавлення в повному розмірі оформлюється наказом Служби на підставах, поданих у встановленому порядку в кінці кожного місяця клопотань (рішень) безпосередніх керівників (начальників) про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим співробітникам. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії (повністю або частково) зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього. Забороняється позбавляти премії співробітників протягом кількох місяців за одне й те саме порушення.

Таким чином, Голова Служби має право позбавляти співробітників премії повністю або частково. Також, Голова Служби має право переглянути розмір встановленої його наказом премії шляхом внесення до такого наказу відповідних змін у випадку допущення співробітниками проступків, які впливають на розмір премії.

Суд звертає увагу на те, зменшення чи позбавлення розміру премії не входить до переліку дисциплінарних стягнень, передбачених пунктом 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018р. №2337-VIII, тому право Голови Служби при притягненні співробітників до дисциплінарної відповідальності позбавляти їх премії повністю або частково визначено в якості додаткового засобу стимулювання та підтримання службової дисципліни.

Таким чином суд встановив, що наказ Служби судової охорони від 24.11.2023 №699о/с «Про встановлення щомісячної премії співробітникам центрального органу управління та начальникам територіальних управлінь Служби судової охорони», яким, зокрема було позбавлено начальника територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київські й області ОСОБА_1 премії за листопад 2023 у повному обсязі, є законним, оскільки позивачем було вчинено порушення службової дисципліни (проступок), яке було підтверджено висновком службового розслідування від 21.11.2023, що виявилось в перевищенні повноважень та невиконання функціональних обов?язків, визначених Розділом 5 Положення про ТУ, а саме: підпункти 5.4.2; 5.4.9; 5.4.20; 5.4.30.

Відповідно до Положення про преміювання, Голова Служби має право позбавляти співробітників премії повністю або частково в разі вчинення ними порушень службової дисципліни, притягнення їх до відповідальності відповідно до законодавства.

Щодо твердження позивача про те, що ССО не наведено жодної норми у висновку, яку позивач порушив, слід зазначити, що Дисциплінарна комісія не обов?язково має робити відповідний висновок або пропозицію щодо притягнення співробітника до відповідальності, як і проводити юридичний аналіз дій осіб на відповідність норм законодавства. Вона лише встановлює певні обставини або наявність певного факту, управлінське рішення приймається Головою Служби після вивчення обставин справи, аналізу висновку комісії та встановлення які саме норми законодавства були порушені працівником при виконанні посадових обов`язків, і чи мало місце порушення службової дисципліни.

Таким чином, вимога про скасувати в повному обсязі пункт 2 наказу Служби судової охорони від 24.11.2023 № 699 о/с «Про встановлення щомісячної премії співробітникам центрального органу управління та начальникам територіальних управлінь Служби судової охорони» задоволенню не підлягає.

Стосовно вимоги зобов`язати Службу судової охорони () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) премію за період часу з 01.11.2023 по 30.11.2023 в розмірі 15903 грн. (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот три гривні), суд зазначає, що відповідно до Положення про преміювання, співробітників центрального органу управління та начальників територіальних управлінь, затвердженого наказом Служби судової охорони від 20.04.2023 (далі - Положення про преміювання), преміювання співробітників здійснюється відповідно до особливостей походження служби, специфіки і складності покладених на співробітника завдань та його особистого внеску в загальні результати служби.

Так, у рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно наукового висновку Верховного Суду щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією від 13 квітня 2018 року, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи бездіяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким; дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни "може", "має право", "за власної ініціативи", "дбає", "забезпечує", "веде діяльність", "встановлює", "визначає", "на свій розсуд". Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб`єкта владних повноважень дискреційного повноваження; подібний термін є приводом для докладного аналізу закону на предмет того, що відповідне повноваження є дійсно дискреційним; при реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог; критеріями судового контролю за реалізацією дискреційних повноважень є: критерії перевірки діяльності публічної адміністрації, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема, мета, з якою дискреційне повноваження надано, об`єктивність дослідження доказів у справі, принцип рівності перед законом, безсторонність; публічний інтерес, задля якого дискреційне повноваження реалізується; зміст конституційних прав та свобод особи

У свою чергу, суд наголошує, що він не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади, тому позовні вимоги в частині нарахування та виплати премії позивачу задоволенню не підлягають

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так у пункті 23 Рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, cуд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративному позові ОСОБА_1 до Служби судової охорони про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Питання про розподілу судових витрат не вирішується.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.