Справа № 532/1909/23
Суддя: Омельченко І. І.
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Омельченко І.І.,

секретаря судового засідання - Логвиненко А.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Головне управління Національної поліції в Полтавській області, представник Паламар Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови,

Встановив:

06 вересня 2023 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови.

Позовна заява обґрунтована тим, що 01 вересня 2023 року інспектором СРПП відділення поліції № 2 Полтавського РУП Головком В.О. щодо ОСОБА_1 була винесена постанова серії БАА № 985992 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, в якій зазначено, що він близько 21 год. 19 хв. у м. Кобеляки по вул. Дніпропетровська, керуючи автомобілем ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив стоянку ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, а саме безпосередньо на самому виїзді, чим порушив п.15.9.4 ПДР України.

ОСОБА_1 не згоден з даною постановою, вважає її протиправною, необґрунтованою, оскільки його автомобіль знаходився на лівому боці дороги, яка не розділена розміткою. Жодних знаків, які б забороняли зупинку та стоянку транспортних засобів, на тому місці були відсутні. Також відсутні пішохідні переходи. На думку ОСОБА_1 , його транспортний засіб за жодних обставин не перешкоджав проїзду та виїзду іншим транспортним засобам.

Таким чином, ОСОБА_1 прохав суд визнати протиправною та скасувати постанову серії БАА № 985992 від 01.09.2023 року; закрити провадження в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.12-13).

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2023 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.17-18).

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи в його відсутність. Позов підтримує.

20 жовтня 2023 року від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Полтавській області Паламар Д.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Під час розгляду справи було встановлено, що за кермом транспортного засобу ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_1 , перебував ОСОБА_1 . Поліцейський Головко В.О. представився та повідомив причину зупинки. Після цього в процесі розгляду справи ОСОБА_1 було ознайомлено з усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується матеріалами відеофіксації. Крім того, було дотримано порядок розгляду справи, передбачений ст. 279 КУпАП. На місці ОСОБА_1 було роз`яснено в чому саме полягає порушення ним ПДР України. Постанову серії БАА № 985992 від 01.09.2023 року винесено згідно ст.ст. 258, 280 КУпАП. ОСОБА_1 не заперечує факт порушення ним правил дорожнього руху, а саме те, що він, керуючи транспортним засобом, зупинився безпосередньо на виїзді з прилеглої території.

Беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР України, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, прохали адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 985992 від 01.09.2023 року, складеної сержантом поліції поліцейським СРПП відділення поліції № 2 Полтавського РУП Головком В.О., вбачається, що ОСОБА_1 01 вересня 2023 року близько 21 год. 19 хв. у м. Кобеляки по вул. Дніпропетровська, 4Е, керуючи автомобілем ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив стоянку ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, а саме безпосередньо на самому виїзді, чим порушив п.15.9и та п.15.10а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Положеннями ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції, та від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, в тому числі справи про правопорушення ПДР передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 72 КАС України).

Підпунктом «и» пункту 15.9 ПДР України визначено, що зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Прилегла територія - це територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них (п. 1.10 ПДР України).

Належним доказом зазначеного правопорушення, виходячи з його природи, є саме замір відстані на місці події під час вчинення правопорушення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від виїзду з прилеглої території, що відповідає правовим позиціям Верховного Суду в справах № 216/5226/16-а від 18.07.2019, № 760/3696/16-а від 08.02.2018.

Однак з долучених до відзиву відеозаписів з нагрудної бодікамери вбачається, що поліцейським не було належним чином зафіксовано обставини, які б беззаперечно свідчили про вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, а саме: не проводилися заміри розташування транспортного засобу ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_1 , від виїзду з прилеглої території і безпосередньо в місці виїзду, детально не зафіксовано місце розташування автомобіля як по відношенню до проїжджої частини дороги, так і до прилеглої території.

Також з наданих відповідачем відеозаписів з нагрудної бодікамери не можливо встановити чи є відрізок дороги на якому припаркований автомобіль ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_1 , саме прилеглою територією в розумінні п. 1.10 ПДР України. Суду не надано відповідної схеми з позначенням доріг та території, дорожніх знаків.

Таким чином, суд позбавлений можливості стверджувати, що транспортний засіб позивача знаходився ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, оскільки будь-яких замірів на місці зупинки не проводилось.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Однак, у порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд зазначає, що сам факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного вище, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю, оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем сплачено судовий збір у розмірі 536,80 гривень та позов підлягає задоволено повністю, понесені ним судові витрати необхідно компенсувати за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись статтями 9, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, суд,-

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії БАА № № 985992 від 01.09.2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень за ч. 1 ст. 122 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 536,80 гривень за рахунок бюджетних асигнувань.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_1 .

відповідач - Головне управління Національної поліції в Полтавській області, , юридична адреса: 36014, м. Полтава, вул. Пушкіна, 83.

Суддя