Справа № 580/423/24
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року справа № 580/423/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників процесу адміністративну справу за позовом першого заступника керівника Уманської окружної прокуратури Савченка Вячеслава Володимировича до відділу державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Уманської окружної прокуратури Савченка Вячеслава Володимировича звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить:

- визнати протиправними дії (рішення) головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко Т.Д. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 14.09.2023 №63321-5, виданого Новоархангельським районним судом Кіровоградської області 06.09.2023 стосовно ОСОБА_1 у справі №1-2/11;

- скасувати повідомлення головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко Т.Д. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 14.09.2023 №63321-5, виданого Новоархангельським районним судом Кіровоградської області 06.09.2023 стосовно ОСОБА_1 у справі №1-2/11;

- зобов`язати відділ державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийняти виконавчий лист Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 06.09.2023 у справі №1-2/11 до виконання, відкрити виконавче провадження та розпочати примусове виконання рішення на підставі виконавчого документу.

Ухвалою судді від 05.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що Новоархангельським районним судом Кіровоградської області 06.02.2013 за № 67 на адресу відділу ДВС Уманського районного управління юстиції надіслано копії вироків Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 08.06.2011, апеляційного суду Кіровоградської області від 19.04.2012, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.11.2012, опис майна відповідно до постанов про арешт та виконавчий лист № 1-2/11 в частині конфіскації майна, яке належить ОСОБА_1 , для виконання.

Однак, вищевказаним органом державної виконавчої служби не повідомлено Новоархангельський районний суд Кіровоградської області про виконання вироку стосовно ОСОБА_1 в частині виконання покарання у виді конфіскації належного йому майна, на яке під час досудового слідства накладено арешт.

Новоархангельським районним судом Кіровоградської області повторно, 07.09.2023 надіслано до відділу Державної виконавчої служби у м. Умань Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчий лист у справі № 1-2/11 стосовно ОСОБА_1 в частині конфіскації належного засудженому майна. При цьому, датою видачі даного виконавчого листа зазначено 06.09.2023.

Судом у супровідному листі від 07.09.2023 за № 1-2/11/4888/2023, адресованому відділу Державної виконавчої служби у м. Умань Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) акцентовано увагу на тому, що у зв`язку з неотриманням до даного часу відомостей про виконання зазначеного виконавчого листа, суд надсилає його повторно.

Позивач вважає, що строк пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання не пропущено, оскільки якщо він пред`явлений до виконання повторно, то строк його пред`явлення до виконання переривається, тому повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, є неправомірним.

У відзиві на адміністративний позов відповідач просив відмовити в його задоволенні, мотивуючи свою позицію тим, що в автоматизованій системі виконавчого провадження станом на 12.09.2023 на примусовому виконанні у відділі ДВС у місті Умані Уманського району Черкаської області ЦМУ МЮ (м.Київ) відсутні виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа №1/2/11 Новоархангельського районного суду Кіровоградської області в частині конфіскації майна яке належить ОСОБА_1 .

Виконавчий лист №1/2/11 Новоархангельського районного суду Кіровоградської області в частині конфіскації майна яке належить ОСОБА_1 на примусове виконання до відділу ДВС Новоархангельським районним судом Кіровоградської області не направлявся, а вперше направлений 13.09.2023, тобто через десять з половиною років після пропуску встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Тому строки пред`явлення не переривались.

Відповідач стверджує, що ні судом, ні прокурором не надано документального підтвердження про дійсне направлення виконавчого листа стосовно конфіскації майна ОСОБА_1 до відділу ДВС.

За твердженням відповідача прокурором протягом десяти років з дати набрання вироком законної сили, не контролювалось виконання вироку суду в частині конфіскації майна засудженого ОСОБА_2 , не направлялись запити щодо його виконання, не здійснювалась перевірка виконавчого провадження.

Наведене на думку представника відповідача вказує на правомірність дій державного виконавця під час повернення виконавчого листа без виконання.

Розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 08.06.2011 ОСОБА_1 засуджено за ч. 3 ст. 368, ст. 69 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням повноважень представника влади на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Вироком апеляційного суду Кіровоградської області від 19.04.2012 вищевказаний вирок в частині призначеного покарання за ч. 3 ст. 368, ст. 69 КК України скасовано та ухвалено новий, яким призначено покарання у виді 4 років 10 місяців позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, наділені владними повноваженнями в органах виконавчої влади, строком на 3 роки та з конфіскацією всього належного йому на праві приватної власності майна. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 15.11.2012 вказаний вирок змінено, постановлено вважати ОСОБА_1 засудженим за ч. 3 ст. 368, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 2 роки 6 місяців, з позбавленням права обіймати посади, наділені владними повноваженнями в органах виконавчої влади на 3 роки та з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Новоархангельським районним судом Кіровоградської області 07.09.2023 надіслано до відділу Державної виконавчої служби у м. Умань Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчий лист у справі №1-2/11 відносно ОСОБА_1

13.09.2023року за вх. №13870/26.8-41/5 на виконання до відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з Новоархангельського районного суду надійшов виконавчий лист у справі № 1-2/11 виданий 06.09.2023 Новоархангельським районним судом Кіровоградської області про: «вирок Апеляційного суду Кіровоградської області від 19.04.2012 року щодо ОСОБА_1 змінити, вважати його засудженим за ч. 3 ст. 368 КК України, в редакції Закону України від 07.04.2011 року №3207-VI, із застосуванням ст. 69 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на 2 роки 6 місяців, з позбавленням права обіймати посади, наділені владними повноваженнями в органах виконавчої влади на 3 роки та конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності».

14.09.2023 головним державним виконавцем БойкоТ.Д. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з пропуском встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2023 року задоволено подання прокурора та визнано дії головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко Т.Л. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 14.09.2023 за №63321-5 виданого Новоархангельським районним судом Кіровоградської області 06.09.2023 року щодо ОСОБА_1 у справі №1-2/11 - протиправними. Скасовано повідомлення головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко Т.Л. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 14.09.2023 за № 63321-5 виданого Новоархангельським районним судом Кіровоградської області 06.09.2023 щодо ОСОБА_1 у справі №1-2/11. Зобов`язано відділ Державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийняти виконавчий лист Новоархангельського районного суду Кіровоградської області 06.09.2023 у справі № 1-2/11 до виконання, відкрити виконавче провадження та розпочати примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 22 листопада 2023 року у справі №11-кп/4809/742/23 скасовано ухвалу Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2023 року. В задоволенні клопотання прокурора про оскарження рішення державного виконавця в порядку п.14 ч.1 ст.537, п. 4 ч.2 ст.539 КПК України, ч.1 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» - відмовлено.

Постановляючи вищенаведену ухвалу, апеляційний суд керувався тим, що положеннями кримінального процесуального закону не встановлено порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб щодо виконання судового рішення у кримінальному провадженні.

Вважаючи, що повертаючи без виконання виконавчий документ стягувачу відповідач діяв неправомірно, прокурор звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи питання про дотримання позивачем строку звернення до суду, суд враховує, що листом Черкаської обласної прокуратури №20-734ВИХ-23 від 29.12.2023 керівнику Уманської окружної прокуратури направлено копію ухвали Кропивницького апеляційного суду від 22 листопада 2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частинами 1, 2 статті 287 КАС України унормовано, що учасники виконавчого провадження мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Отже, строк на оскарження дій державного виконавця становить десять днів, однак обчислюється з дня коли особа дізналась про оскаржені дії.

За ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Слід зазначити, що правовий інститут строків звернення до суду, не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв визначення поважності причин їх пропуску. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків.

Враховуючи, що прокурор оскаржував дії державного виконавця в місцевому загальному суді в порядку КПК України та про результати оскарження дізнався з листа №20-734ВИХ-23 від 29.12.2023, який надійшов до Уманської окружної прокуратури 02.01.2024 та зареєстрований за вх. №76-24, тому звертаючись до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства, позивач з поважних причин пропустив строк звернення до суду, що є підставою для його поновлення.

Вирішуючи питання про підсудність даного спору в порядку адміністративного судочинства, суд виходить з такого.

Положеннями КПК України не встановлено порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб щодо виконання судового рішення у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому, частиною першою статті 287 КАС України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Аналіз наведених правових положень у сукупності з обставинами цієї справи дають підстави для висновку, що спір з приводу оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого судом у кримінальній справі, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки КПК України не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 757/61236/16-ц (провадження № 14-431цс18).

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон № 1404) відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону №1404 виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 12 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Отже, Закон №1404-VIII пов`язує переривання строку пред`явлення виконавчого документу до виконання з його попереднім пред`явленням до виконання.

Як встановлено судом, супровідним листом від 06.02.2013 за № 67 на адресу відділу ДВС Уманського районного управління юстиції Новоархангельським районним судом Кіровоградської області надіслано копії вироків Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 08.06.2011, апеляційного суду Кіровоградської області від 19.04.2012, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.11.2012, опис майна відповідно до постанов про арешт та виконавчий лист №1-2/11 в частині конфіскації майна, яке належить ОСОБА_1 для виконання.

Доказів вчинення виконавчих дій на виконання вказаних рішень суду відповідач не надав.

При цьому, твердження відповідача про ненадходження до відділу ДВС вказаного супровідного листа від 06.02.2013 за № 67, суд оцінює критично, оскільки відповідач не надав копію журналу вхідної кореспонденції за 2013 рік чи інших матеріалів, які дають змогу перевірити обмін документами між судами та відділом ДВС Уманського районного управління юстиції.

Одночасно суд наголошує, що Новоархангельський районний суд Кіровоградської області не є органом, який контролює факт примусового виконання виконавчого листа і не повинен зберігати відомості чи доводити його фактичне надходження до органів ДВС.

За таких обставин, супровідний лист від 06.02.2013 за № 67 є носієм доказової інформації, що виконавчий лист №1-2/11 в частині конфіскації майна, яке належить ОСОБА_1 вже пред`являвся для примусового виконання.

Відсутність у відповідача доказів примусового виконання рішення суду про конфіскацію майна не спростовує, а навпаки підтверджує ту обставину, що необхідні виконавчі дії щодо конфіскації майна ОСОБА_1 не вчинялись.

Наведеним підтверджується факт переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, тому повторне направлення Новоархангельським районним судом Кіровоградської області супровідним листом 07.09.2023 рішень судів та виконавчого листа для примусового виконання свідчить про те, що строк пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплинув, тому державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за таким виконавчим документом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону №1404 у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Судом встановлено, що виконавчий документ від 06.09.2023, про який йде мова вище, повністю відповідає вимогам статті 4 Закону №1404, стягувачем за даним виконавчим документом є держава, виконавчий лист містить реквізити рахунку для зарахування коштів за цим виконавчим документом.

У виконавчому документі зазначено дату набрання чинності, строк пред`явлення до виконання та відповідачу надійшов оригінал виконавчого документа з мокрою печаткою суду.

Твердження позивача, що судом незаконно повторно видано виконавчий документ є безпідставними, оскільки державний виконавець не уповноважений надавати оцінку та здійснювати перевірку правомірності видачі виконавчого документу. Відповідальність за його оформлення несе суд, який видав виконавчий документ.

Щодо посилань відповідача на незабезпечення прокуратурою контролю за своєчасністю виконання виконавчого документу, суд звертає увагу, що дана обставина жодним чином не впливає на переривання строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки направлення його до органів ДВС здійснює суд.

Підсумовуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що повертаючи без виконання виконавчий документ, державний виконавець діяв неправомірно.

Вирішуючи питання щодо вимог про скасування повідомлення головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко Т.Д. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону №1404 під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Оскаржене повідомлення про відмову у прийнятті виконавчого документу до виконання носить ознаки індивідуального акту, оскільки цим повідомленням державний виконавець вирішив питання щодо неприйняття до виконання виконавчого документу, воно створює наслідки для стягувача держави, у вигляді невиконання вироку суду в частині конфіскації майна. Отже, наведене повідомлення може бути предметом судового оскарження та скасовано судом.

Щодо визнання неправомірними дій відповідача щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, суд зазначає, що за умови подальшого оформлення індивідуального акту державного органу вчинені дії не породжують виникнення прав та обов`язків в учасників правовідносин, а тому відсутні підстави для їх судового захисту. Тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Підсумовуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, для відновлення інтересів держави щодо конфіскації майна, суд вважає за необхідне зобов`язати відділ державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийняти виконавчий лист Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 06.09.2023 у справі №1-2/11 до виконання, відкрити виконавче провадження та розпочати примусове виконання рішення на підставі виконавчого документу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки позивачем у справі є суб`єкт владних повноважень, тому підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 271, 272, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати повідомлення головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойко Т.Д. про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого документу від 14.09.2023 №63321-5, виданого Новоархангельським районним судом Кіровоградської області 06.09.2023 стосовно ОСОБА_1 у справі №1-2/11.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийняти виконавчий лист Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 06.09.2023 у справі №1-2/11 до виконання, відкрити виконавче провадження та розпочати примусове виконання рішення на підставі виконавчого документу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО