Справа № 381/543/24
Суддя: Соловей Г. В.
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Гапонюк І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Фастівського РУП ГУ НП в Київській області, Інспектора СРППВПЗ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області Влодимірець В.В., Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ

31.01.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів Фастівського РУП ГУ НП в Київській області, Інспектора СРППВПЗ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області Влодимірець В.В., Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови, посилаючись на те, що 19.01.2024 року відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладено штраф в розмірі 425,00 грн. Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Так, дійсно 19.01.2024 року, він керуючи автомобілем «Renault Trafic», д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вулиць Центральна та Володимирська в с. Плесецьке його зупинив інспектор Фастівського РУП Влодимірець В.В. Під час зупинки відповідач 2 пред`явив йому незаконну вимогу пред`явити водійське посвідчення та технічний паспорт на автомобіль. Як зазначає позивач, вимога була незаконною, зважаючи на те, що інспектор не пояснив причину зупинки транспортного засобу, а тому він відмовився від пред`явлення документів.

У зв`язку з чим, вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним та необґрунтованим, а постанова складена з порушенням вимог передбачених КУпАП, що стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача Фастівського РУП ГУНП в Київській області не з`явився, повідомлені вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі.

В судове засідання відповідача інспектор СРППВПЗ Фастівського РУП Влодимірець В.В. не з`явився, повідомлений вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі.

В судове засідання представник відповідача Головного управління Національної поліції в Київській області не з`явився, повідомлялися вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі.

У встановлений строк від відповідачів відзиву на позовну заяву до суду не надійшло.

Згідно вимог ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними управлінських функцій.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

При розгляді справи судовом встановлено, що постановою серії БАД № 999892 від 19.01.2024 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425,00 грн.

Згідно вказаної постанови вбачається, що 19.01.2024 року о 12:40 год, ОСОБА_1 в с. Плесецьке по вул. Центральна, керуючи транспортним засобом «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на Т/З, у спосіб який дає можливість прочитати та зафіксувати дані, чим порушив п. 2.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність частиною 1 статті 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, визначено, що адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, за приписами даної статті, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, що передбачені, в тому числі частинами першою, другою і четвертою статті 126 цього Кодексу.

За змістом статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Положеннями ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Оскільки судом встановлено, що 19.01.2024 року ОСОБА_1 , здійснюючи керування транспортним засобом, виконував правову роль водія, то на нього, як і на інших учасників дорожнього руху, поширюються обов`язки, передбачені ПДР України, зокрема, п. 2.1 ПДР України. Тобто, ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу зобов`язаний мати безпосередньо при собі посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

У той же час відповідно до п. 2.4 ПДР України - на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Таким чином, з метою перевірки на вимогу працівників поліції водії зобов`язані надати, зокрема, посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Отже, праву працівників поліції вимагати надання для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондує обов`язків водіїв надати зазначені документи, який повинен бути наявний при них безпосередньо.

Разом з тим, як зазначив позивач в позовній заяві та при розгляді справи, він дійсно не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, оскільки інспектор не пояснив причину зупинки його автомобіля.

Невиконання або неналежне виконання обов`язку пред`явити для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб за умови керування транспортним засобом утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

На основі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу, на якого поширюються обов`язки, передбачені ПДР України, зобов`язаний не тільки при собі мати посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, але і на вимогу працівників поліції пред`явити зазначені документи у спосіб, що дає можливість ознайомитися з ним та зафіксувати інформацію.

За положеннями частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні, суд розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності при накладенні адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене вище, суд не знаходить підстав вважати, що інспектором при розгляді справи про адміністративне правопорушення допущені порушення, які б ставили під сумнів законність оскаржуваної постанови. За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, оскільки судом встановлено, що дії інспектора при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення були вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Зважаючи на відмову в задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. 2,8,9,72-77,162,241-246,250,262,286,292,295 КАС України, на підставі ст. 7,121,126,251,258, 283, 284, 293 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідент.номер НОМЕР_2 , прож.: АДРЕСА_1 до Фастівського РУП ГУ НП в Київській області, місцезнах.: Київська область, м. Фастів, вул. Осипенко, 6, Інспектора СРППВПЗ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області Влодимірець В.В., місцезнах.: Київська область, м. Фастів, вул. Осипенко, 6, Головного управління Національної поліції в Київській області, , місцезнах.: м. Київ, вул. Володимирська, 15 про визнання протиправною та скасування постанови залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 19.02.2024 року.

Головуючий суддя Г.В. Соловей