Справа № 420/2030/24
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2030/24
УХВАЛА

12 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Марина П.П.,

за участю секретаря Бушанської В.І.,

від позивача ОСОБА_1 ,

від відповідачів ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо зупинення провадження по справі

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність державного виконавця, у зв`язку з невиконанням у період з 14.06.2023 і по теперішній час заходів з примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.08.2022 у справі 420/9689/22;

зобов`язати державного виконавця, який веде виконавче провадження 71705688, вжити всіх заходів примусового виконання судового рішення, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та Переліком виконавчих дій та строків їх вчинення, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5, у встановлені строки.

Ухвалою суду від 02 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 12 лютого 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Одеську міську раду. Судове засідання призначено на 20 лютого 2024 року о 11:00 год.

З огляду на необхідність забезпечення права сторін на участь у судовому засіданні та висловлення своєї правової позиції, судом розглянуто питання про зупинення провадження по справі.

Позивач та представник відповідачів не заперечували проти зупинення провадження.

Так, відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Приписами ч. 4 ст. 9 КАСУ визначено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Зупинення провадження в адміністративній справі - це тимчасове припинення вчинення у справі будь-яких процесуальних дій у зв`язку з обставинами, що перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії.

З урахуванням того, що представником третьої особи не реалізовано право на участь у судовому засіданні та висловлення своєї правової позиції, а також у зв`язку з обмеженістю строків розгляду справи, суд вважає за необхідне зупинити провадження по справі з метою дотримання процесуальних прав осіб.

Право на змагальні провадження повинно надаватись у задовільних умовах: сторона у справі повинна мати можливість ознайомитись із доказами у суді, і коментувати їх існування, зміст та достовірність у належній формі у встановлений час (Krim Бш та інші проти Чеської республіки, § 42; Іммебль Груп Коссер проти Франції, § 26), за необхідності, отримати відкладення справи (Івон проти Франції, § 39).

Довіра сторін суду заснована на знанні того, що у них була можливість висловити погляди щодо кожного документа у справі (у тому числі документи, що суд отримав за своїм клопотанням: (К. С. проти Фінляндії, § 22, Нідерьост-Хубер проти Швейцарії, §29; Пеллеґріні проти Італії, § 45).

Принцип рівності сторін є складовою більш широкого розуміння поняття справедливого судового розгляду. Умова рівності сторін у розумінні справедливого балансу між сторонами фактично застосовується як у цивільних, так і у кримінальних провадженнях (Фелдбрюгге проти Нідерландів, § 44).

Зміст забезпечення справедливого балансу між сторонами: рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази, в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента: (Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів, § 33).

Кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (Кресс проти Франції, Ф.С.Б. проти Італії, Т. проти Італії та Кайя проти Австрії).

З огляду на необхідність дотримання судом вказаних процесуальних гарантій, з метою забезпечення принципу рівності сторін по справі та забезпечення справедливого балансу, а також у зв`язку з обмеженістю строку для розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність зупинення провадження по справі.

Пунктом 2 частини 2 статті 236 КАС України визначено, що суд може зупинити провадження у справі в разі:

знаходження учасника справи у довгостроковому відрядженні, якщо його особиста участь буде визнана судом обов`язковою, - до повернення з відрядження.

Положення цієї норми передбачає право суду зупинити провадження у разі необхідності забезпечення права сторін на участь у судовому засіданні.

Аналогія закону - це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини.

На другій стадії процесу правозастосування - при виборі та аналізі норми права, яка має бути застосована до конкретного випадку, іноді виявляється відсутність такої норми. Тобто, виникає ситуація, в якій конкретне рішення спірного питання повністю або в якійсь частині законом не передбачено - є прогалина в законодавстві.

Способи ж подолання прогалин - це ті правові інструменти, які дозволяють в процесі правозастосування миттєво вирішити казус, що перебуває у сфері правового регулювання, якщо нормами права його безпосередньо не передбачено. Правозастосувач - долає прогалину. Тому суду надається право вирішувати такого роду справи за допомогою аналогії закону.

Вказане знайшло своє відображення у ч.6 ст. 7 КАС України, яка визначає, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Отже, застосовуючи аналогію закону, суд вважає за необхідне зупинити провадження по справі до отримання відзивів та доказів на підставі п. 2 ч.2 ст. 236 КАС України з метою дотримання конвенційних принципів щодо забезпечення справедливого балансу і рівності сторін.

Керуючись ст. 7 та ст. 236 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження у справі №420/2030/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального міністерства юстиції (м. Одеса) Щеглової Євгенії Віталіївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Одеська міська рада про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії до 20.02.2024 року.

Ухвала набирає законної сили відповідно до положень ст.256 КАС України

Ухвала може бути оскаржена згідно ст.ст. 292 - 295 КАС України.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.02.2024 року.

Суддя П.П.Марин