Справа № 200/4724/23
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року Справа№200/4724/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Галатіної О.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , командира 4-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , командира роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльність, скасування наказу №159 від 01.06.2022 (по стройовій частині), зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2023 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , командира 4-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , командира роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , в якому просить:

- визнати протиправними дії тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 (у період виникнення спірних правовідносин) щодо зняття з усіх видів забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_1 та скасувати наказ №159 від 01.06.2022 (по стройовій частині) в частині, що стосується старшого лейтенанта ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 (у період виникнення спірних правовідносин) щодо не складання документів відносно переведення старшого лейтенанта ОСОБА_1 у період з 27.02.2022 - 20.06.2022 для виконання військових обов`язків у складі 4-ї стрілецької роти в якості тимчасово виконуючого обов`язки командира 2-го взводу протиправною та зобов`язати командира військової частини скласти наказ (розпорядження), яким зафіксувати інформацію про несення служби старшим лейтенантом ОСОБА_1 в 4-ій стрілецькій роті в якості тимчасово виконуючого обов`язки командира 2-го взводу в період 27.02.2022 - 20.06.2022;

- визнати протиправною бездіяльність тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 (у період виникнення спірних правовідносин) щодо не складання документів відносно переведення старшого лейтенанта ОСОБА_1 у період з 21.06.2022 - 05.08.2022 для виконання військових обов`язків у складі зенитно-ракетпого взводу роти вогневої підтримки протиправною та зобов`язати командира військової частини скласти наказ (розпорядження), яким зафіксувати інформацію про несення служби старшим лейтенантом ОСОБА_1 в зенитно-ракетному взводі роти вогневої підтримки в період 21.06.2022 -05.08.2022;

- визнати протиправною бездіяльність командира 4-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 (у період виникнення спірних правовідносин) щодо не складання документів відносно безпосередньої участі старшого лейтенанта ОСОБА_1 у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебував безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період 27.02.2022 - 20.06.2022 та зобов`язати уповноважену посадову особу військової частини НОМЕР_1 на дату ухвалення судового рішення в цій справі скласти документи, передбачені окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29;

- визнати протиправною бездіяльність командира роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 (у період виникнення спірних правовідносин) щодо не складання документів відносно безпосередньої участі старшого лейтенанта ОСОБА_1 у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебував безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період 21.06.2022 - 05.08.2022 та зобов`язати уповноважену посадову особу військової частини НОМЕР_1 на дату ухвалення судового рішення в цій справі скласти документи, передбачені окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , код НОМЕР_2 , виплатити старшому лейтенанту ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену п. І постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в сумі 100 000 в місяць за наступні періоди: травень 2022, червень 2022, липень 2022 , 01.08.2022 - 05.08.2022;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , код НОМЕР_2 , виплатити старшому лейтенанту ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік, врахувавши 5 місяців служби у 2022 році;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , код НОМЕР_2 , подати суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що з 25.02.2022 року по 05.08.2022 року проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 та брав безпосередню участь у бойових діях та забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебував безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів.

У період з 27.02.2022 по 20.06.2022 тимчасово виконував обов`язки у складі зенитно-ракетного взводу вогневої підтримки. Разом з цим, в порушення п. 1 постанови КМУ від 28.02.2022 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім*ям під час дії воєнного стану позивачу безпідставно не була виплачена додаткова винагорода за період травень 2022-05.08.2022 року. Також позивачу не сплачено компенсацію за всі невикористані дні щорічної основної відпустки. Причина невиплати відсутність необхідних документів. Позивач наголошує, що документи, які підтверджують безпосередню участь позивача в бойових діях не були оформлені відповідачами по справі через неналежне ставлення до посадових обов`язків.

Просить задовольни позовні вимоги.

Ухвалою суду від 04 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , командира 4-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , командира роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльність, скасування наказу №159 від 01.06.2022 (по стройовій частині), зобов`язання вчинити певні дії, - залишено без руху і встановити строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з наступного дня після отримання копії цієї ухвали шляхом надання:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із відповідними доказами в обґрунтування поважності причин пропуску такого строку;

- позовну заяву із зазначенням реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб, відомих номерів засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти відповідачів.

Ухвалою суду від 18 вересня 2023 року продовжено строк на усунення недоліків за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , командира 4-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , командира роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльність, скасування наказу №159 від 01.06.2022 (по стройовій частині), зобов`язання вчинити певні дії.

Встановити особі, яка звернулася із позовною заявою, триденний строк від дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із відповідними доказами в обґрунтування поважності причин пропуску такого строку;

- позовну заяву із зазначенням реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб, відомих номерів засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти відповідачів.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2023 року повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , командира 4-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , командира роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльність, скасування наказу №159 від 01.06.2022 (по стройовій частині), зобов`язання вчинити певні дії - позивачеві.

Постановою першого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 р. у справі №200/4724/23 - задоволено.

Скасовано ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 р. у справі №200/4724/23 та справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвалою суду від 18.12.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_6 до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано з військовій частині НОМЕР_1 наступні докази по справі: завірену копію рапорту старшого лейтенанта Усаткіної І.А. від 01.06.2022 №261 в частині, що стосується ОСОБА_1 ; завірену копію наказу/розпорядження про вилучення з зони бойових завдань ОСОБА_1 з доказами його ознайомлення з цим актом; довідку про кількість військовослужбовців 2-го взводу 4-ї стрілецької роти, які отримали додаткову грошову винагороду, передбачену п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у період 27.02.2022 - 20.06.2022 та фактичну чисельність вказаного взводу в цей період; довідку про кількість військовослужбовців зенитно-ракетного взводу роти вогневої підтримки, які отримали додаткову грошову винагороду, передбачену п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у період 21.06.2022 05.08.2022 та фактичну чисельність вказаного взводу в цей період; наказ (інший аналогічний за змістом документ), який відображає дію щодо розформування 4-ї стрілецької роти військовій частині НОМЕР_1 ; відомість про видачу зброї позивачу та про її повернення (інший аналогічний за змістом документ) за період: 27.02.2022 -05.08.2022; первинні документи, на підставі яких складена довідка про розмірі щорічних основних та додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2022 рік від 13.04.2022.

25.12.2023 року відповідачем 1 надано відзив на позовну заяву, згідно змісту якого зазначено, що згідно наказу командира оперативно- тактичного угрупування ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.06.2022р. №122 позивач - командир 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 не залучався та не брав безпосередню участь для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації з 01.06.2022р., що також підтверджується наказом №18 від 30.08.2022р. та актом службового розслідування .

Тому відповідач 1 зазначає, що на бойових позиціях позивач військову службу не проходив, а знаходився за місцем розташування підрозділів військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , відтак і підстави виплати підвищеного грошового забезпечення відсутні.

На підставі вказаного відповідач 1 просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Також відповідач 1 зазначає, що відповідно до доповідної записки начальника групи персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 №6205 від 18.12.2023р. дійсно наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.08.2022р. №227 старшому лейтенанту ОСОБА_1 не була виплачена компенсація за дні не використаної щорічної основної відпустки.

08.01.2024 року позивачем надано відповідь на відзив, згідно змісту якої ОСОБА_1 зауважує, що відповідач 1 не спростував доводи позивача про те, що зміст спірного наказу та правова норма, на підставі якої він прийнятий, не відповідають один одному.

Також 08.01.2024 року позивачем надано клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та про виклик свідків.

12.01.2024 року відповідачем 1 надані заперечення на відповідь на відзив, згідно з якими вказав, що на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.12.2023р. №613 зазначена компенсація буде виплачена у січні 2024р. на банківські реквізити позивача, які маються у фінансово-економічній службі військової частини НОМЕР_1 .

З приводу позовних вимог про нарахування та виплату додаткової винагороди, відповідач 1 наполягає на їх безпідставності, просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалами суду від 19.02.2024 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про виклик свідка та про допит позивача в якості свідка, - відмовлено; про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін - відмовлено.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

27.02.2022р. згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.02.2022 № 35 позивача зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення у якості командира 3 мінометного взводу мінометної батареї, та прийнято вважати його таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно рапорту начальника групи персоналу військової частини НОМЕР_1 , згідно якого було виявлено військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період проте підлягають звільненню під час воєнного стану через досягнення граничного віку перебування на військовій службі, серед яких був позивач. На підставі цього та через відсутність рапорту позивача щодо бажання проходити військову службу понад граничний вік перебування на військовій службі, відсутність контракту та з метою недопущення випадків завдання шкоди здоров`ю позивача або його безповоротної втрати, останнього було знято з грошового забезпечення та вилучено з зони виконання бойових завдань з 01.06.2022р., згідно наказу командира оперативно-тактичного угрупування ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.06.2022р. №122.

Командиром військової частини НОМЕР_1 було прийнято наказ №159 від 01.06.2022р. щодо зняття з усіх видів забезпечення позивача командира 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 .

05.08.2022р. наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.08.2022 № 227 позивача виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із звільненням з військової служби з посади командира 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира оперативно - тактичного угрупування ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.06.2022р. №122 позивач - командир 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_1 не залучався та не брав безпосередню участь для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації з 01.06.2022р., що також підтверджується наказом №18 від 30.08.2022р.

Відповідно Довідки ВЧ НОМЕР_1 від 21.12.2023 року № 3643, згідно обліку групи персоналу штабу та командного пункту штабу військової частини НОМЕР_1 у період з 01.05.2022 по 05.08.2022 рапорти (донесення) командира підрозділу про участь старшого лейтенанта ОСОБА_1 у бойових діях у виконанні бойових (спеціальних) завдань не надавались, записи до журналу бойових дій ВЧ НОМЕР_1 не вносились у зв`язку з тим, що останній не залучався та не брав участь у бойових діях та заходах.

Як вбачається з довідки ВЧ НОМЕР_1 від 22.12.2023 року №3061 у період з 08.03.2022 по 19.06.2022 на посаду командира 2 стрілецького взводу 4 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_1 призначений старший лейтенант ОСОБА_7 . Останній виконує обов`язки за вказаною посадою і з 20.06.2022 року по теперішній час.

Відповідно доповідної записки від 18.12.2023 року капітан групи персоналу штабу ВЧ НОМЕР_1 клопоче щодо виплати позивачу компенсації за невикористану відпустку.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Згідно із ч.1 ст.2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Як передбачено п.п. а п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу", військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби: під час дії воєнного стану за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі.

Наказом №159 від 01.06.2022р. позивача командира 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 знято з усіх видів забезпечення на підставі п.п. а п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі.

Відтак підстави, визначені п.п. а п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу", відображені в Наказі №159 від 01.06.2022р. в повній мірі.

Як визначено п. 12 Розділу І Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої указом 10 грудня 2008 року № 1153/2008, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 цього Закону).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Відповідно до п.1 Постанови №168 (в редакції на час виникнення спірних відносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Підстави виплати вказаного вище щомісячного додаткового виду грошового забезпечення визначені окремим дорученням Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 року (надалі - Окреме доручення), яке згідно з п. 13 реалізується з 01.06.2022 року без застосування телеграми Міністра оборони України від 02.03.2022 року № 248/1196 (крім пункту 5), від 07.03.2022 року № 248/1217, від 25.03.2022 року № 248/1298, від 18.04.2022 року № 248/1529.

Пунктом 3 Окремого доручення встановлено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів слід здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

У підставах про видання таких довідок (додаток № 1 або додаток № 2 до Окремого доручення) обов`язково передбачено зазначати документи, визначені абзацами 3 аб 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Відтак нарахування військовослужбовцям грошового забезпечення та винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану здійснюється відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 на виплату грошового забезпечення та винагороди на період дії військового стану, що надходять до фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 .

Як встановлено ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Резюмуючи вказане суд зазначає, що, як визначено ч. 2 ст. 74 КАС України, перебування позивача на певній посаді в порядку переведення, участь позивача у бойових діях, які обумовлюють отримання підвищеної винагороди, не може підтверджуватися нічим іншим ніж накази про вчинення таких дій. Розглядаючи спір в контексті положень ч. 2 ст. 77 КАС України, суд вважає, що відповідачем 1 в достатній мірі доведено те, що правові підстави визнання позивача, як такого, що перебував у 4-ій стрілецькій роті в якості тимчасово виконуючого обов`язки командира 2-го взводу в період 27.02.2022 - 20.06.2022, а в подальшому в зенитно-ракетному взводі роти вогневої підтримки в період 21.06.2022 -05.08.2022, - відсутні.

Також правові підстави для нарахування та виплати позивачу грошової допомоги в розмірі 100 000грн. за спірний період відсутні за аналогічних підстав.

Таким чином позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

З приводу компенсації позивачу додаткової відпустки як учаснику бойових дій.

Як передбачено ч. 1, 2 ст. 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років - 35 календарних днів; від 15 до 20 років - 40 календарних днів; понад 20 календарних років - 45 календарних днів, без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Святкові та неробочі дні при визначенні тривалості щорічних основних відпусток не враховуються. Щорічна основна відпустка надається протягом календарного року. В особливих випадках з дозволу прямого начальника, уповноваженого Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, керівниками правоохоронних органів та керівниками розвідувальних органів України, щорічна основна відпустка за минулий рік надається в першому кварталі наступного року, якщо раніше її не було надано. Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, тривалість щорічної основної відпустки в році початку військової служби обчислюється з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті, за кожний повний місяць служби до кінця календарного року. При цьому військовослужбовцям, які мають право на відпустку тривалістю 10 календарних днів і більше, оплачується вартість проїзду до місця проведення відпустки і назад в межах України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відпустка тривалістю менш як 10 календарних днів за бажанням військовослужбовця може бути надана йому одночасно із щорічною основною відпусткою в наступному році. У такому самому порядку надається щорічна основна відпустка і військовослужбовцям, які перебували у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Згідно з абз. 3 п. 14 ст. 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей передбачено, що у рік звільнення, зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців із служби, у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям жінкам, які мають дітей.

Як вже було зазначено вище, відповідно до доповідної записки начальника групи персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 №6205 від 18.12.2023р. дійсно наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.08.2022р. №227 старшому лейтенанту ОСОБА_8 не була виплачена компенсація за дні не отриманої щорічної основної відпустки.

Як зазначає відповідач, на підставі п.3 р. ХХХІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018р. прийняте рішення командиром про виплату компенсації позивачу за невикористану щорічну основну відпустку за 2022р. у кількості 13 діб згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.12.2023р. №613.

Разом з цим суд враховує, що відповідачем не було надано до суду доказів фактичної виплати на рахунок позивача вказаної компенсації, а відтак суд вважає права позивача в цій частині порушеними та зобов`язує військову частину НОМЕР_1 , код НОМЕР_2 , виплатити старшому лейтенанту ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік, врахувавши 5 місяців служби у 2022 році.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Керуючись зазначеним, з метою належного та повного захисту прав позивача, суд вважає за належне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії військової частину НОМЕР_1 , код НОМЕР_2 , щодо невиплати старшому лейтенанту ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік, врахувавши 5 місяців служби у 2022 році.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Щодо клопотання про зобов`язання відповідача подати звіт.

Як вже було зазначено вище, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.12.2023р. №613. прийняте рішення про виплату компенсації позивачу за невикористану щорічну основну відпустку за 2022р. у кількості 13 діб

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Вказаною статтею Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право, а не обов`язок суду зобов`язувати подати суб`єкта владних повноважень звіт про виконання судового рішення, тому, враховуючи, що наказ про виплату компенсації за невикористану основну відпустку вже прийнятий, підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись положеннями КАС України,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , командира 4-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , командира роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльність, скасування наказу №159 від 01.06.2022 (по стройовій частині), зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частину НОМЕР_1 (код НОМЕР_2 ) щодо невиплати старшому лейтенанту ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік врахувавши 5 місяців служби у 2022 році.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , код НОМЕР_2 , виплатити старшому лейтенанту ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік, врахувавши 5 місяців служби у 2022 році.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя О.О. Галатіна