Справа № 520/30642/23
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2024-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 лютого 2024 року № 520/30642/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зінченко А.В.

при секретарі Цикало А.О.

за участі представників сторін:

позивача Гайдамака Ю.Б.

відповідача Чорнобривець Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Реван" (вул. Владислава Зубенко, буд. 31А,м. Харків,61121, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправними та скасувати податкове повідомленнярішення № від 25.07.2023.

-стягнути на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ РЕВАН (61121, Харківська обл., місто Харків, вул. Владислава Зубенка, буд. 31-А, ) судові витрати на оплату судового збору в сумі 21 472,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, ). 3. Розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням та викликом сторін для розгляду справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав наступне.

ТОВ «РЕВАН» 31.07.2023 отримало податкове повідомлення-рішення № від 25.07.2023 (далі ППР), винесене Головним управлінням ДПС у Харківський області на підставі акту перевірки №19011/20-40-04-15-03/42553572 від 15.06.2023 за звітний період липень, серпень та вересень 2022 року (далі Акт перевірки, Акт).

Згідно висновків Акту, ТОВ «Реван» допустило порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних на суму 19 470 153,49 грн. Вказані обставини стали підставою для застосування до ТОВ «Реван» штрафних санкцій у сумі 7 164 909,49 грн.

Не погоджуючись із вказаним ППР, ТОВ «РЕВАН» направило до ДПС України Скаргу №0708/23 від 07.08.2023 на вказане вище ППР.

17.10.2023 Позивач отримав Рішення №30677/6/99-00-06-03-01-06 від 13.10.2023, яким ДПС України залишило скаргу ТОВ «РЕВАН» без задоволення, а оскаржуване ППР без змін.

ТОВ «РЕВАН» не погоджується із висновками щодо виявлених порушень, викладених в Акті перевірки №19011/20-40-04-15-03/42553572 від 15.06.2023 та з податковим повідомленням-рішенням № від 25.07.2023, а тому звернулось до суду .

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, надала відзив на позов в обґрунтування своєї правової позиції, просила в задоволенні позовних вимог відмовити.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

У відповідності до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установленні терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Абзацем 14 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

В свою чергу Законом України №2876-ІХ від 12.01.2023 «Про внесення змін до розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України», який набрав чинності 08.02.2023, зокрема підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України доповнено пунктами 89 та 90, а саме:

«п.89 Тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна

здійснюватися з урахуванням граничних строків:

-для податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

-для податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

«п.90 Тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 цього підрозділу для реєстрації ПН та/ або РК в ЄРПН, встановлюється у розмірі:

-2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких НП/РК, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких НП/РК, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

-10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких НП/РК, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

-15 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких НП/РК, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

-25 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких НП/РК, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.»

Тобто, Законом України №2876-ІХ від 12.01.2023, який набрав чинності 08.02.2023, збільшено тривалість граничного строку реєстрації складених у період дії воєнного стану податкових накладних залежно від дня їх складення та зменшено відсоткові розміри ставок штрафу за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень ПК України для реєстрації ПН/РК до такої ПН в ЄРПН.

Суд вказує, що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22.05.2022 № 2263-IX. На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, та Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ), Указом від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX, Указом від 26.07.2023 №451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 № 3275-IX) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Таким чином, продовжено строк дії воєнного стану в Україні.

Суд вказує, що на день прийняття рішення щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення граничних термінів реєстрації ПН, а саме, станом на 25.07.2023, з урахуванням триваючого воєнного стану на території України, підлягали застосуванню штрафні санкції у розмірах визначених пунктом 90 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень ПК України відповідно до Закону України №2876-ІХ від 12.01.2023, а не пункту 120.1- 1 статті 120 ПК України.

Однак, як встановлено судом, згідно розрахунку штрафних санкцій у додатку до податкового повідомлення-рішення податковий орган застосував 10%-40% до розміру штрафу, всупереч Закону України №2876-1Х від 12.01.2023, оскільки на момент винесення спірного ППР вже набули чинності зміни, внесені вищевказаним законом до ПК України в частині доповнення підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень ПК України пунктами 89 та 90, які зокрема, пом`якшили відповідальність платника на період дії воєнного стану та порушення граничних термінів реєстрації ПН.

А відповідно до пункту 11 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій.

Суд вказує, що рішення суб`єкта владних повноважень мають ґрунтуватися на оцінці всіх фактичних обставин, нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто, надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати, які обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, які мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо. При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи.

Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Таким чином, на день винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення (25.07.2023) вже набрали чинності зміни до ПК України, які пом`якшували відповідальність платника податку за порушення строків реєстрації податкової накладної (зменшували розмір штрафу), а тому контролюючий орган мав обчислювати суму штрафу згідно нових, зменшених розмірів.

У пункті 78 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.07.2020 у справі №260/81/19 зроблено висновок про те, що за правилами Європейського суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правил про прийняття рішення на користь платника податків, у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків (справа Сєрков проти України. Заява №39766/05, пункт 43).

Законом №2876-IX не визначено особливостей застосування тих чи інших положень та дати, з якої відповідні положення мають застосовуватись. Однак, в контексті спірних правовідносин, слід застосувати зворотню дію положень Закону № 2876-ІХ, оскільки норми останнього пом`якшують відповідальність платника податків, що також узгоджується з вимогами п. 11 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Суд також вказує, що фактичними підставами для несвоєчасного виконання ТОВ «РЕВАН» свого податкового обов`язку щодо реєстрації в ЄРПН податкових накладних слугувало проведення державою агресором російською федерацією на території України (включно на території м. Харкова) бойових дій.

Розділом ІІІ Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, та переліків документів на підтвердження, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225, (далі Порядок №225) передбачено порядок розгляду документів платників податків щодо можливості чи неможливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок. Зокрема, передбачено, що в разі якщо контролюючий орган визнає, що наданих у заяві платника податків документів недостатньо для висновку про неможливість виконання платником податків податкових обов`язків, податковий орган виносить Попереднє рішення, в якому вказується пропозиція надати додаткові документи на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання платником податків податкових обов`язків.

Відповідно до затвердженої Порядком №225 форми Рішення/Попереднього рішення, у ньому вказується пропозиція про надання додаткових документів на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання платником податків податкових обов`язків, якщо контролюючий орган визнає, що наданих у заяві платника податків документів недостатньо для висновку про неможливість виконання платником податків податкових обов`язків. Вказане кореспондується із абзацом 8 пункту 1 розділу ІІІ Порядку №225.

Абзацом 6 пункту 1 розділу ІІІ Порядку №225 передбачено, що якщо платник податку не надав додаткових документів (копій документів), обґрунтувань/пояснень на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання податкових обов`язків, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення на підставі попередньо поданої платником податків заяви, документів (копій документів) та інформації, що можуть бути використані для підтвердження можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податку своїх податкових обов`язків.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «РЕВАН» звернулось до ГУ ДПС у Харківський області з повідомленням вих. №20/07 від 20.07.2022 про неможливість виконання свого податкового обов`язку.

13.10.2022 ГУ ДПС у Харківський області було винесено попереднє рішення № 690/20- 40-18-04-25 щодо можливості чи не можливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку, в якому викладено пропозицію надати додаткові документи для підтвердження неможливості ТОВ «РЕВАН» своєчасно виконати свій податковий обов`язок.

ТОВ «РЕВАН» звернувся з заявою №280/1 від 29.09.2022 про неможливість своєчасного виконання свого податкового обов`язку з наданням всіх необхідних документів для підтвердження неможливості своєчасного виконання свого податкового обов`язку.

18.11.2022 ГУ ДПС у Харківський області прийнято рішення №3222/20-40-18- 04-25 стосовно ТОВ «РЕВАН» щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку.

А отже, за результатом розгляду заяви ТОВ «РЕВАН», Головним управлянням ДПС у Харківської області були прийняті обґрунтовані ТОВ «РЕВАН» обставини щодо неможливості виконання податкового обов`язку.

На виконання п. 5 Порядку № 225, Позивач, після ліквідації причин неможливості виконання своїх податкових обов`язків, листом Вих. №20/12-22 від 20.12.2022 повідомило Головне управління ДПС у Харківський області про ліквідування причин неможливості своєчасно виконувати свій податковий обов`язок.

При цьому, як встановлено судом, в Рішенні №3222/20-40-18-04-25 від 18.11.2022 необґрунтовано та не зрозуміло з яких підстав та на підставі яких норм діючого законодавства, Головним управлінням ДПС у Харківський області зазначено період неможливості виконання Позивачем своїх податкових обов`язків з лютого 2022 року по червень 2022 року.

Суд вказує, що пунктом 5 Порядку №225 визначено, що до платників податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, щодо яких контролюючим органом прийнято рішення про неможливість своєчасного виконання платником податків податкового обов`язку та у яких відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки, застосовуються такі правила.

Платники податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, щодо яких контролюючим органом прийнято рішення про неможливість своєчасного виконання платником податків податкового обов`язку, та у яких відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки, зобов`язані повідомити, контролюючий орган про відновлення можливості виконання платником податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, податкового обов`язку не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платників податків, шляхом подання повідомлення довільної форми у порядку, передбаченому пунктом 8 цього розділу.

Таким чином, саме з часу, зазначеному у повідомленні Позивача №20/12-22 від 20.12.2022 вважається поновленою можливість ТОВ «РЕВАН» виконувати свій податковий обов`язок.

Отже, на думку суду, ТОВ «РЕВАН» було дотримано всю процедуру повідомлення контролюючого органу про неможливість виконати податкове зобов`язання відповідно до норм діючого законодавства.

Щодо доводів Відповідача, що порушення платником податку граничних строків реєстрації ПН/РК у ЄРПН, які припадають на період до дати набрання чинності Законом № 2876-ІХ (тобто застосовується до ПН/РК з датою складання не пізніше 15 січня 2023 року включно), тягне за собою накладання на такого платника податку штрафу у розмірах, встановлених пунктом 1201.1 статті 1201 Кодексу. Таким чином до ПН/РК виписаних до 16.01.2023 застосовуються норми ПКУ в редакції чинній до 08.02.2023.

Таке твердження Відповідача, на думку суду, ґрунтується на неправильному трактуванні та застосуванні норм Податкового кодексу, оскільки Відповідач такими висновками повністю нівелює пункт 11 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України, яким чітко визначено, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок. які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій.

Заперечень в частині застосування до спірних правовідносин пункту 11 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України Відповідач не зазначає у Відзиві.

Стосовно посилань на рішення Конституційного Суду України від 5 квітня 2001 року у справі № З-рп/2001, яким зроблено висновок про принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, зокрема щодо висновку про те, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом, слід зазначити, що дані висновки не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за наслідками перевірок чітко визначено спеціальним законом, а саме: пунктом 11 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України, де чітко закріплено, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій. Тлумачення положень даного пункту ПК України Конституційний Суд України у справі № З-рп/2001 не здійснював.

Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

В даному випадку, відбулось пом`якшення відповідальності платникам податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 цього підрозділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Тобто, Законом України від 12.01.2023 № 2876-ІХ, який набрав чинності 08.02.2023, збільшено тривалість граничного строку реєстрації податкової накладної, залежно від дня її складення та зменшено відсоткові розміри ставок штрафу за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно вимог частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп-99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно - правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно - правовому акті.

Таким чином, на думку суду, до спірних правовідносин необхідно застосувати пункти 89, 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, якими на період дії воєнного стану та протягом шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, збільшено граничні строки реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до ПН у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), встановлені пунктом 201.10 статті 201 Кодексу, та зменшено розміри штрафів за їх порушення, які встановлено пунктом 1201. 1 статті 1201 Кодексу.

Також суд вважає за необхідне наголосити, що висновки, викладені в рішенні Конституційного Суду України від 5 квітня 2001 року у справі № З-рп/2001 не підлягають застосуванню у даній справі також у зв`язку із тим, що правовідносини, які виникли (а саме правовідносини з приводу визначення Відповідачем відносно Позивача відповідальності за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних) не закінчились на день набрання чинності Законом № 2876-ІХ (на 08.02.2023), оскільки штрафні санкції відносно Позивача застосовано 25.07.2023, в день винесення Оскаржуваного ППР. З даного приводу наголошуємо, що в даній справі досліджуються саме правовідносини з приводу визначення відповідальності за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, а не правовідносини з приводу строків реєстрації податкових накладних, що вбачається з підстав позову та його нормативного обґрунтування (Позивач не посилається на неправильність висновків податкового органу про порушення строків реєстрації податкових накладних, Позивач посилається на те, що Відповідачем неправильно визначено відповідальність за порушення термінів реєстрації податкових накладних у зв`язку із застосуванням норми закону, який не підлягає застосуванню (пункту 120.1- 1 статті 120 ПК України замість пункту 90 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень ПК України відповідно до Закону України №2876-ІХ від 12.01.2023Ю, який необхідно було застосувати) та на те, що відповідальність Позивача за порушення термінів реєстрації податкових накладних не настає через виникнення відносно Позивача обставин, що унеможливлюють виконання ним своїх податкових обов`язків.

Позивач просить скасувати Оскаржуване рішення в повному обсязі, оскільки, при наданні правової оцінки підставам відповідальності і розміру податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом, суд не вправі підміняти собою такий орган та приймати рішення щодо зміни чи визначення суми податкового зобов`язання. Суд, виключно, досліджує прийняті рішення суб`єкта владних повноважень на предмет їх відповідності закону. До таких висновків дійшов Верховний суд у постанові від 28.03.2023 у справі №260/433/19.

Щодо доводу Позивача, яким він обґрунтовує позовні вимоги, а саме: виникнення відносно Позивача обставин, що унеможливлюють виконання ним своїх податкових обов`язків, Відповідач зазначає, що Рішенням від 18.11.2023 № 3222/20-40-18-04-25 ГУ ДПС прийняло рішення щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку-за період з лютого 2022 по червень 2022 включно. Відповідно до розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення період виписки ПН/РК починається з липня 2022 року, тобто поза межами визначеними в рішенні від 18.11.2022 №3222/20-40-18- 04-25.

Наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 р. №225, серед іншого, затверджено форму рішення/попереднього рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку, і вказаною формою не передбачено визначення періоду можливості чи неможливості виконання платником податків свого податкового обов`язку. Вказаною формою рішення передбачено прийняття відповідного рішення за наслідками розгляду заяви платника податків про неможливість виконання ним свого податкового обов`язку. І вже за наслідками розгляду такої заяви, контролюючий орган або пропонує надати додаткові документи (якщо визнає недостатніми надані документи), або приймає рішення про можливість чи неможливість виконання платником податків свого податкового обов`язку. Тобто рішення приймається стосовно того обсягу податкових зобов`язань і того періоду неможливості їх виконання, які зазначені в заяві платника податків про неможливість виконання ним свого податкового обов`язку.

Більш того, пунктом 5 Порядку №225 визначено, що до платників податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, щодо яких контролюючим органом прийнято рішення про неможливість своєчасного виконання платником податків податкового обов`язку та у яких відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки, застосовуються такі правила.

Платники податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, щодо яких контролюючим органом прийнято рішення про неможливість своєчасного виконання платником податків податкового обов`язку, та у яких відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки, зобов`язані повідомити, контролюючий орган про відновлення можливості виконання платником податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, податкового обов`язку не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платників податків, шляхом подання повідомлення довільної форми у порядку, передбаченому пунктом 8 цього розділу.

Як зазначено Позивачем у позові, та вбачається з наданих в додатках до нього документів, Позивач, на виконання п. 5 Порядку № 225, після ліквідації причин неможливості виконання своїх податкових обов`язків, листом №20/12-22 від 20.12.2022 повідомив Відповідача про ліквідування причин неможливості своєчасно виконувати свій податковий обов`язок.

З наведеного вбачається, що саме з часу, зазначеному у повідомленні Позивача №20/12-22 від 20.12.2022 вважається поновленою можливість ТОВ «РЕВАН» виконувати свій податковий обов`язок.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд вказує, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтер есів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Реван" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення № від 25.07.2023.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Реван» (61121, Харківська обл., місто Харків, вул. Владислава Зубенка, буд. 31-А, ) судові витрати на оплату судового збору в сумі 21 472,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 19 лютого 2024 року.

Суддя Зінченко А.В.