Справа № 380/8776/23
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 380/8776/23 пров. № А/857/21441/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Судової Хомюк Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Доморадової Р.В.

за участю представника позивача Швець Д.Ю.,

за участю представника відповідача Шкробак О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційні скарги Департаменту патрульної поліції на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року, у м. Львові, повний текст складено 04 жовтня 2023 року та додаткове рішення від 23 жовтня 2023 року, повний текст складено 23 жовтня 2023 року, прийняті суддею Клименко О.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (надалі ДПП НПУ, відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення» від 10 квітня 2023 № 212.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 позов задоволено.

Суд виходив з того, що предметом розгляду у цій справі є правомірність наказу ДПП від 10 квітня 2023 № 212 «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення», яким до поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Службовим розслідуванням встановлено, що позивач нецензурно висловлювався в присутності сторонніх осіб.

Разом з цим опитані у процесі службового розслідування інспектори пояснили, що під час спілкування позивач поводився не зовсім адекватно, проте нецензурну лайку стосовно опитуваного не вживав.

Отже, як вбачається із пояснень опитаних у процесі службового розслідування поліцейських, які були присутні на місці події за участі позивача, останній щодо них нецензурної лайки не вживав.

Вживання позивачем нецензурної лайки під час події, яка виникла за його участі, щодо водія таксі ОСОБА_2 , могло бути спричинене неможливістю контролювати свій емоційний стан, внаслідок болі в очах, яка виникла у зв`язку із застосуванням цією особою щодо позивача засобу сльозогінної дії. Однак цій обставині відповідач у висновку службового розслідування оцінки не надав.

Суд звернув увагу на те, що у висновку службового розслідування повинні бути викладені обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Водночас у висновку службового розслідування не зазначено жодної обставини, яка б пом`якшувала відповідальність позивача.

У наданих поясненнях позивач зазначив, що стосовно дотримання норм етичної поведінки (Наказ № 1179) провину визнає повністю, однак чому відповідач не врахував це за обставину, яка пом`якшує його відповідальність, у висновку службового розслідування не зазначено.

Суд врахував службову характеристику позивача від 28 лютого 2023, яка є виключно позитивною.

Відповідачем не доведено неможливості застосування до позивача за вчинений ним проступок іншого, передбаченого статтею 13 Дисциплінарного статуту, виду дисциплінарного стягнення, окрім як попередження про неповну службову невідповідність, яке є одним із найсуворіших.

З огляду на характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу позивача, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, попередню поведінку позивача, його ставлення до служби, на думку суду, застосоване відповідачем до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність є надмірно суворим та не відповідає фактичним обставинам справи.

Додатковим рішенням від 23 жовтня 2023 стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ДПП на користь ОСОБА_1 2500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Суд зазначив, що заявлені представником позивача до відшкодування 10000,00 гривень витрат на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

За таких обставин суд зменшив розмір судових витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що Дисциплінарною комісією під час проведення службового розслідування, на підставі висновку службового розслідування, який став підставою для видання наказу «Про застосування дисциплінарного стягнення» відносно позивача правомірно застосовано такий вид дисциплінарного стягнення як попередження про неповну службову відповідність.

Дії позивача, встановлені службовим розслідуванням, є такими, що підривають авторитет і довіру до поліції як органу державної виконавчої влади, який покликаний захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, що є неприпустимим.

Застосування дисциплінарного стягнення до позивача у вигляді попередження про неповну посадову відповідність є заходом дисциплінарного випливу, його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням відповідних обставин і не потребує доведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень . Вибір одного із видів дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, який має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. При цьому, конкретний вид дисциплінарного стягнення обирається за результатами з`ясування обставин проступку та одержання письмових пояснень від особи, яка його вчинила, залежно від ступеню вини та тяжкості проступку.

Апелянт також звернув увагу на те, що у Дисциплінарному статуті відсутній термін «черговість накладення дисциплінарного стягнення».

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення скаржник зазначив, що сума в 2500 грн. витрат на професійну правничу допомогу є такою, що не відповідає іншим істотним обставинам, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача до заяви про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу не додано документу, який би підтверджував понесені витрати на правову допомогу, а саме - документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У відповідності до ч. 6 ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Просить скасувати додаткове рішення.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що капрал поліції ОСОБА_1 проходить службу на посаді поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (далі також УПП у Львівській області ДПП).

Наказом УПП у Львівській області ДПП від 21 лютого 2023 № 46 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», у зв`язку із надходженням рапорту старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у Львівській області ДПП капітана поліції ОСОБА_3 та інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Володимира Магомети, у якому зазначено про факт порушення службової дисципліни у діях поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 11 лютого 2023, призначено службове розслідування у формі письмового провадження та створено дисциплінарну комісію.

Наказом УПП у Львівській області ДПП від 02 березня 2023 № 35 «Про продовження строку проведення службового розслідування» відповідно до частини третьої статті 26 Дисциплінарного статуту, згідно з доповідною запискою від 02 березня 2023 про продовження строку проведення службового розслідування, продовжено термін проведення службового розслідування, призначеного відповідно до наказу УПП у Львівській області ДПП від 21 лютого 2023 на п`ятнадцять днів.

21 березня 2023 начальником УПП у Львівській області ДПП затверджено висновок службового розслідування, призначеного у зв`язку із надходженням рапорту старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у Львівській області ДПП капітана поліції ОСОБА_3 та інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції Володимира Магомети (№ 2503вн/41/12/02-2023 від 13 лютого 2022), у якому зазначено про факт порушення службової дисципліни у діях поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 11 лютого 2023.

Згідно з цим висновком у процесі службового розслідування зібраними матеріалами встановлено, що перебуваючи в позаслужбовий час 11 лютого 2023 о 00:15 за адресою місто Львів, площа Міцкевича, 10, капрал поліції ОСОБА_1 нецензурно висловлювався в присутності сторонніх осіб по відношенню до Олега Метеллі, а також вчиняв дії, що проявилися у здійсненні обмеження щодо подальшого руху транспортним засобом останнім, які утискали його волю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В таких діях ОСОБА_4 вбачається мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування на повагу до гідності ОСОБА_5 . Такі дії є проявом негідної поведінки, оскільки є такими, що дискредитують звання поліцейського і негативно впливають на рівень авторитету та довіри суспільства до органів Національної поліції. Дисциплінарна комісія об`єктивно вважала, що це порушення службової дисципліни стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості, низьких ділових та моральних якостей, нехтування вимог вказівок керівництва Управління, що дискредитує почесне ім`я працівника Національної поліції України.

10 квітня 2023 ДПП видано наказ № 212 «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення», в якому зазначено наступне:

«Відповідно до наказів УПП у Львівській області ДПП від 21.02.2023 № 46 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», від 02.03.2023 № 35 «Про продовження строку проведення службового розслідування» проведено службове розслідування, зважаючи на відомості, викладені у рапорті працівників відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у Львівській області ДПП від 13.02.2023 № 2503вн/41/12/02-2023, щодо вчинення 11.02.2023 порушень, що мають ознаки дисциплінарних проступків поліцейським № 1 роти № 4 батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП капралом поліції ОСОБА_1 .

За результатами службового розслідування установлено, що 11.02.2023 о 00:15, перебуваючи в позаслужбовий час, за адресою АДРЕСА_1 , капрал поліції ОСОБА_1 нецензурно висловлювався в присутності сторонніх осіб, зокрема водія транспортного засобу SKODA SUPERB, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 та працівників патрульної поліції. Разом з цим ОСОБА_1 вчиняв дії щодо обмеження руху транспортного засобу Метеллі О.

У діях капрала поліції ОСОБА_1 установлено склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Такі дії капрала поліції ОСОБА_1 є проявом негідної поведінки, оскільки дискредитують звання поліцейського й негативно впливають на рівень авторитету та довіри суспільства до органів Національної поліції України».

Зазначеним наказом відповідно до висновку службового розслідування, статей 26 і 29 Дисциплінарного статуту наказано:

« 1. За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пункту 1 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 6, 7, 11 частин третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, статті 173 КУпАП, пункту 2.2 розділу 2 Інструкції з охорони праці у вільний від служби час, затверджений наказом МВС від 07.08.2019 № 1396, відповідно до частини першої статті 15 КУпАП, пункту 4 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 УПП у Львівській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 (01645583) застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність».

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України від 02 липня 2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).

За приписами пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII, поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджений Законом України від 15 березня 2018 № 2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» і визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Згідно з частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Пунктами 1, 2, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону № 580-VIII, зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки та сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Частиною 2 цієї статті Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною першою статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Верховний Суд у постанові від 29 вересня 2020 у справі № 0340/1334/18 прийшов до висновку, що вибір одного із видів дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено неможливості застосування до позивача за вчинений ним проступок іншого, передбаченого статтею 13 Дисциплінарного статуту, виду дисциплінарного стягнення, окрім як попередження про неповну службову невідповідність є помилковим.

Разом з тим, Верховний Суд зазначив, що дисциплінарним проступком визнається протиправне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність), тобто невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків при здійсненні повноважень, передбачених Конституцією України та Законами України, статутом, наказами керівника (установи) та іншими організаційно-розпорядчими документами, перевищення наданих повноважень, порушення обмежень, пов`язаних з проходженням служби, а також вчинок, що суперечить вимогам нормативних актів щодо професійної етики та поведінки.

Особливе значення при визначенні діяння працівника як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника, під якою розуміється певне психічне ставлення особи до своїх протиправних дій і їх шкідливих наслідків. Вина може виступати як умисел чи необережність. Характерні ознаки умислу: усвідомлення працівником суспільної шкідливості своєї поведінки; передбачення негативних наслідків такої поведінки; бажання настання шкідливих наслідків у результаті своєї поведінки або свідоме допущення їх. Залежно від характеру вольового ставлення особи до суспільно-шкідливих наслідків свого діяння визначають два види умислу: прямий - коли працівник, передбачаючи суспільно шкідливі наслідки своєї дії чи бездіяльності, бажає їх настання; побічний - коли працівник, передбачаючи суспільно шкідливі наслідки своєї дії чи бездіяльності, прямо не бажає їх, але свідомо допускає їх настання.

Проте, необережність характеризується тим, що працівник, який вчинив дисциплінарний проступок, передбачав можливість настання шкідливих наслідків своєї поведінки, але легковажно розраховував на їх відвернення або не передбачав можливість таких наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити. Необережність виявляється зазвичай як недбалість.

Отже, незалежно від форми вини обов`язковим її елементом є усвідомлення особою протиправності свого діяння. Форма вини впливає на ступінь тяжкості вчиненого проступку. Тобто дисциплінарний проступок, вчинений з необережності, вважається менш тяжким, ніж вчинений умисно. А від цього, своєю чергою, має залежати й вид дисциплінарного стягнення.

За приписами статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до частин другої - четвертої статті 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування, яке призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до частин першої, дев`ятої - п`ятнадцятої статті 15 Дисциплінарного статуту, проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право:

1) одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;

2) одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи;

3) отримувати консультації спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

За рішенням керівника, який призначив службове розслідування, розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією у відкритому засіданні. У такому разі поліцейський, який притягається до відповідальності, у письмовій формі не пізніше ніж за три дні повідомляється про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією.

Статтею 16 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до частин 1-2 статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

За правилами статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За правилами статті 21 та частин 1-2 статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейського (далі - Правила №1179), відповідно до розділу І яких ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування. Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

За змістом пункту 5 розділу І Правил №1179 поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Правил №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати .

У п.п. 1, 2, 3, 4 Розділу ІV Правил №1179 передбачено, що поліцейський виконує свої службові обов`язки в тісній співпраці та взаємодії з населенням, територіальними громадами та громадськими об`єднаннями на засадах партнерства і спрямовує свою діяльність на задоволення їхніх потреб.

Незалежно від посади чи звання у відносинах із населенням поліцейський зобов`язаний: бути тактовним та доброзичливим; висловлювати вимоги чи зауваження, що стосуються особи, у ввічливій та переконливій формі; надати можливість особі висловити власну думку; до всіх потерпілих від злочинів або інших правопорушень проявляти повагу, охороняти їх безпеку та право на невтручання в особисте життя.

За будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Аналіз наведених вище норм показав, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно - щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Висновок службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку, тобто повинні бути встановлені обставин, за яких особа скоїла дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Отже, в контексті спірних правовідносин в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Дискредитація звання рядового і начальницького складу національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують працівників національної поліції та власне національна поліція, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки. Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості.

З приводу твердження позивача про те, що жодного протоколу про адміністративне правопорушення на позивача складено не було, натомість відповідач, підміняючи собою судовий орган, вказав що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 173 КУпАП, і вже на підставі цього факту застосував до позивача дисциплінарне стягнення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб

Під час службового розслідування та зібраними матеріалами встановлено, що перебуваючи в позаслужбовий час 11.02.2023 о 00.15 годині за адресою: місто Львів, площа Міцкевича, 10, позивач, нецензурно висловлювався в присутності сторонніх осіб, по відношенню до Олега Метеллі, а також вчиняв дії, що проявлялися у здійсненні обмеження щодо подальшого руху транспортним засобом ОСОБА_6 , які утискали волю останнього, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В таких діях позивач вбачається мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування права на повагу до гідності ОСОБА_5 .

Такі дії є проявом негідної поведінки, оскільки є такими, що дискредитують звання поліцейського і негативно впливають на рівень авторитету та довіри суспільства до органів Національної поліції.

Відповідно до частин першої та другої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Стаття 15 КУпАП чітко вказує на те що поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами.

Відтак, оскільки дисциплінарна комісія під час проведення службового розслідування за участі позивача вбачала дисциплінарний проступок, то цілком правомірно застосувала до позивача дисциплінарне стягнення.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що з огляду на характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу позивача, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, попередню поведінку позивача, його ставлення до служби, застосоване відповідачем до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність є надмірно суворим та не відповідає фактичним обставинам справи.

Матеріалами справи підтверджується, що під час застосування дисциплінарного стягнення до позивача були враховано все вище перелічене, про що свідчать зібрані та досліджені матеріали службового розслідування, зокрема:

- пояснення позивача;

- службова характеристика позивача;

- пояснення ОСОБА_5 відносно події 11.02.2023 за участі позивача;

- наявні відеозаписи з портативних відеореєстраторів поліцейських які були на місці події 11.02.2023.

- наявні відеозаписи з камер відеонагляду території площі Міцкевича у місті Львові стосовно події від 11.02.2023.;

- рапорт поліцейських ВМАЗ Управління;

- пояснення командира позивача - ОСОБА_7 ;

- пояснення поліцейських які були на місці події 11.02.2023.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що вживання позивачем нецензурної лайки під час події, яка виникла за його участі, щодо водія таксі ОСОБА_2 , могло бути спричинене неможливістю контролювати свій емоційний стан, внаслідок болі в очах, яка виникла у зв`язку із застосуванням цією особою щодо позивача засобу сльозогінної дії.

Однак, позивач будучи діючим працівником управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції перебуваючи в позаслужбовий час 11.02.2023 о 00.15 годині за адресою: місто Львів, площа Міцкевича, 10, у громадському місці нецензурно висловлювався в присутності сторонніх осіб, по відношенню до Олега Метеллі, а також вчиняв дії, що проявлялися у здійсненні обмеження щодо подальшого руху транспортним засобом ОСОБА_6 .

Факт вчинення зазначених дій позивачем підтверджується відеозаписами з камер відеонагляду території площі Міцкевича що містяться у матеріалах даної справи та підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_8 , які надано у рамках службового розслідування.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову у задоволенні позову.

Оскільки колегія суддів прийшла до висновку про скасування судового рішення та прийняття нового про відмову у задоволенні позовних вимог, то, відповідно, скасуванню підлягає і додаткове рішення, оскільки немає підстав для стягнення в користь позивача витрат на правничу допомогу.

Апеляційний суд не здійснює розподілу судових витрат в силу вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційні скарги Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року та додаткове рішення від 23 жовтня 2023 року у справі №380/8776/23 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 16.02.2024.