Справа № 240/33104/23
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відкриття спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи

16 лютого 2024 року м. Житомир справа № 240/33104/23

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., перевіривши дотримання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, в якому просить:

1) визнати протиправною бездіяльність військові частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо не нарахування та не виплати йому:

- у повному обсязі додаткової винагороди, встановленої п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000,00 грн за період з 22.07.2022 по 23.07.2022, з 23.07.2022 по 05.08.2022, з 15.08.2022 по 02.09.2022, з 08.09.2022 по 29.09.2022, з 09.11.2022 по 30.11.2022, з 08.12.2022 по 29.12.2022, з 04.10.2022 по 02.11.2022, з 29.12.2022 по 27.01.2023, з 31.01.2023 по 19.03.2023, з 20.03.2023 по 21.03.2023, з 06.04.2023 по 25.04.2023, із розрахунку 100000,00 грн на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я, із врахуванням проведених виплат за цей період;

- матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення за 2023 рік;

- грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ст.16-2 Закону України "Про відпустки" за 2022 та 2023 роки.

2) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України здійснити нарахування та виплату йому:

- додаткової винагороди, встановленої п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000,00 грн за період з 22.07.2022 по 23.07.2022, з 23.07.2022 по 05.08.2022, з 15.08.2022 по 02.09.2022, з 08.09.2022 по 29.09.2022, з 09.11.2022 по 30.11.2022, з 08.12.2022 по 29.12.2022, з 04.10.2022 по 02.11.2022, з 29.12.2022 по 27.01.2023, з 31.01.2023 по 19.03.2023, з 20.03.2023 по 21.03.2023, з 06.04.2023 по 25.04.2023, із розрахунку 100000,00 грн на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я, із врахуванням проведених виплат за цей період;

- матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення за 2023 рік;

- грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ст.16-2 Закону України "Про відпустки" за 2022 та 2023 роки;

3) стягнути військові частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на його користь відшкодування у розмірі середнього заробітку за весь час затримки вищевказаних виплат по день їх фактичного розрахунку.

Перевіривши дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні з даним позовом до суду, суддею було встановлено, що позивачем пропущено шестимісячний процесуальний строк, встановлений статтею 122 КАС України, при подачі даного позову до суду.

У зв`язку з цим, суд виніс ухвалу, якою залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху та встановив йому строк для усунення недоліків шляхом надання до суду клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

На виконання вимог вказаної ухвали позивач подав до суду клопотання, в якому просив поновити йому пропущений строк на звернення до суду з даним позовом.

За результатом вивчення обставин, які слугували підставами пропуску строку звернення до суду, судом встановлено достатньо підстав для визнання поважними причин пропуску ОСОБА_1 такого строку.

Відтак, з метою запобігання обмеження прав позивача на доступ до правосуддя, а також враховуючи, що предмет спірних правовідносин пов`язаний із захистом права на належне пенсійне забезпечення, суд вважає за необхідне поновити позивачу пропущений процесуальний строк на звернення до суду з даною позовною заявою.

Зазначений спір згідно зі статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України, належить до юрисдикції адміністративних судів і підлягає розгляду Житомирським окружним адміністративним судом у порядку адміністративного судочинства.

Позовна заява подана у порядку, передбаченому статтею 168 Кодексу адміністративного судочинства України, та відповідає вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України.

Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України немає.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подав до суду клопотання, в якому просив здійснювати розгляд його справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши заявлене відповідачем клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1-3 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до п. 10 ч. 6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Таким чином, суд наділений повноваженнями, врахувати всі критерії, наведені в частині 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України та самостійно визнати справу такою, що має незначну складність.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд звертає увагу, що даний спір не входить до виключного переліку справ, які розглядаються за правилами загального позовного провадження, визначеного ч. 4 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України та не підпадає під перелік спорів, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, визначений ч.4 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відтак, вирішуючи питання про розгляд справи за правилами спрощеного чи загального позовного провадження, зважаючи на умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або у спрощеному позовному провадженні, визначені в статтях 12, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, а також враховуючи категорію та складність даної справи, обраний позивачем спосіб захисту та значення справи для сторін, суд вважає, що дана справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд зазначає, що клопотання відповідача про розгляд справи в судовому засіданні не містить вагомих обґрунтувань щодо необхідності такого розгляду чи наявності істотних підстав для розгляду цієї справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Крім того, саме по собі клопотання сторони про розгляд справи за її участю, яка, відповідно до процесуального закону може розглядатися в порядку письмового провадження, не є достатньою підставою для призначення її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 27.08.2019 у справі №826/7244/18, а саме: бажання сторін у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, висловлені ними в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення справи до розгляду з викликом її учасників.

Оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у даній справі є незначної складності та не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд керуючись ч. 6 ст.262 КАС України прийшов до висновку про відмову позивачу у задоволенні клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Керуючись статтями 19, 20, 160, 161, 171, 243, 248, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач у строк встановлений для подання відзиву, а позивач не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву мають право подати до суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Повідомити відповідача - суб`єкта владних повноважень про необхідність отримання матеріалів справи безпосередньо в суді.

Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Відзив на позовну заяву (відзив) повинен відповідати вимогам частин другої-четвертої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи одночасно з надісланням відзиву до суду.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У порядку підготовки справи до судового розгляду та з метою встановлення усіх фактичних обставин справи, які мають істотне значення для вирішення спору по суті, суд вважає за необхідне витребувати у військової частини НОМЕР_1 :

- належним чином завірені копії наказів командира військової частини НОМЕР_1 про направлення ОСОБА_1 у відпустку за станом здоров`я відповідно до довідок ВЛК від 04.10.2022 №373 та від 29.12.2022 №30;

- довідку про нараховане та виплачене ОСОБА_1 забезпечення (в тому числі додаткову винагороду, встановлену п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168) за період 2022-2023 років.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виконати вимоги даної ухвали та надати витребувані судом докази в строк, встановлений для подачі відзиву на позовну заяву.

Попередити військову частину НОМЕР_1 , що невиконання ухвали суду про витребування доказів може мати наслідком застосування заходів процесуального примусу, передбачених статтями 145, 149 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, в мережі Інтернет за адресою: http://court.gov.ua/fair/sud0670/.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена до апеляційного суду.

Суддя І.Е.Черняхович