Справа № 200/319/24
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року Справа№200/319/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (місцезнаходження: вул. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, Житомирська область, 10003; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18.01.2024 ОСОБА_1 , позивач, звернувся з позовом до Донецького окружного адміністративного суду з вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області:

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 01.09.2023 №99;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.09.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та призначити пенсію з 23.08.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до пільгового та страхового стажу періоди роботи з 25.06.1999 по 16.07.2001 на шахті №2 «Новогродівська», з 07.04.2010 по 02.10.2010 на ТОВ «Доншахтоспецстрой», з 01.11.2010 по 10.08.2012 на ТОВ «Донремсервіс», з 02.11.2012 по 20.11.2012 на ТОВ «Донбасвуглерозробка», з 03.12.2012 по 15.01.2023 на ТДВ «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської», з 01.04.2020 по 31.08.2023 на ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська «ДП «Селидіввугілля».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.02.2024 повторно витребувано у відповідача визначені судом докази по справі.

14.02.2024 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, докази по справі, одночасно завив клопотання про поновлення процесуального строку для подання відзиву у справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.02.2024 поновлено відповідачу строк для надання відзиву по справі та долучено до матеріалів справи відзив на позовну заяву та докази по справі, надані відповідачем.

Інших клопотань від сторін до суду не надходило.

За правилами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відтак, відсутні перешкоди для розгляду справи по суті.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє і на теперішній час.

02.03.2022 опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану року, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Відповідно до наказу голови Донецького окружного адміністративного суду від 26.02.2022 №14/І-г «Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи» запроваджено особливий режим роботи для суддів Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи з 26.02.2022 до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

Так, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач рішенням від 01.09.2023 №99 протиправно відмовив йому в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи на підземних роботах. При цьому, відповідачем зазначено, що за наданими документами до страхового стажу зараховано 23 роки 09 місяців 26 днів, пільговий стаж становить 21 рік 04 місяці 11 днів за постановою 202/25/, за постановою 202/20 становить 13 років 06 місяців 11 днів.

Крім того, позивач вказує, що до страхового та пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 01.04.2020 по 31.08.2023 на ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська «ДП «Селидіввугілля», оскільки відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про сплату страхових внесків. Не зараховано до пільгового стажу період з 25.06.1999 по 16.07.2001, оскільки ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська «ДП «Селидіввугілля» є зберігачем архівних документів та не є правонаступником шахти №2 «Новогродівська». Не зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 07.04.2010 по 02.10.2010 на ТОВ «Доншахтоспецстрой», з 01.11.2010 по 10.08.2012 на ТОВ «Донремсервіс», з 02.11.2012 по 20.11.2012 на ТОВ «Донбасвуглерозробка», з 03.12.2012 по 15.01.2023 на ТДВ «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської», оскільки відсутня уточнююча довідка, так як підприємства знаходяться на непідконтрольній території.

Позивач вважає таке рішення протиправним та таким, що порушує його конституційні права. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В установлений судом строк відповідачем через Відділ документообігу та архівної роботи суду подав відзив на адміністративний позов, за змістом якого заперечив проти задоволення заявлених вимог в повному обсязі.

Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що 23.08.2023 позивач звернувся через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно зі статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка опрацьовувалась за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів. Після реєстрації заяви позивача та сканування копій документів засобами програмного забезпечення відповідачем за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивача, та за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення від 01.09.2023 №99 про відмову у призначенні пенсії.

Відповідач зауважив, що наявні у трудовій книжці позивача записи про роботу не містять відомостей про зайнятість саме повний робочий день на відповідних посадах. За доданими документами до пільгового стажу позивача не зараховано: з 25.06.1999 по 16.07.2001 на підставі пільгової довідки від 15.05.2023 №26/232, оскільки шахта «1-3 «Новогродівська» є зберігачем архівних документів та не є правонаступником шахти №2 «Новогродівської»; з 07.04.2010 по 02.10.2010, оскільки підприємство, на якому працював заявник у зазначений період, перереєстроване у м. Києві з 2021 року, та не надано довідку уточнюючу особливий характер роботи відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637. До пільгового стажу за даними, наявних в РЗО, містяться відомості про пільговий характер роботи позивача, з 01.11.2010 по 10.08.2012, за зазначений період із зазначенням коду підстави для обліку спецстажу «ЗПЗ013А1», тобто, за Списком №1 зараховано наступні періоди роботи з 01.11.2010 по 30.09.2011 та з 01.12.2011 по 10.08.2012, адже пільгові довідки заявником не надано.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 .

23.08.2023 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

01.09.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області прийняло рішення №99 про скасування рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 , в якому зазначило, зокрема, наступне.

«Відмова про призначення дострокової пенсії за віком ОСОБА_1 .

Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 23.08.2023.

На пільгових умовах пенсії за віком відповідно до пункту 2 статті 114 Закону призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Незалежно від віку відповідно до пункту 3 статті 114 Закону пенсія призначається працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Документального підтвердження повної занятості (роботи на умовах повного робочого дня) за відповідними професіями заявником не надано, відсутня уточнююча довідка з підприємства про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993, та відсутня атестація робочих місць, що затверджується висновком Державної експертизи умов праці.

Вік заявника 42 роки.

Страховий стаж особи 23 роки 09 місяців 26 днів.

Страховий стаж особи з урахуванням пільгового обчислення становить 39 років 00 місяців 25 дні.

Пільговий стаж роботи на роботах з підземних професій за Постановою 202(25) становить 21 рік 04 місяці 11 днів. Стаж роботи на роботах підземних професій за Постановою 202(20) становить 13 років 06 місяців 11 днів.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб зараховані періоди трудової діяльності, зокрема, з 01.01.1999.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до пільгового стаду не зараховано періоди трудової діяльності з 25.06.1999 по 16.07.2001, згідно довідки №26/232 від 15.05.2023, оскільки шахта 1-3 «Новогродівська» є зберігачем архівних документів та не є правонаступником шахти №2 «Новогродівська». Період трудової діяльності з 07.04.2010 по 02.10.2010, оскільки відсутня уточнююча довідка (додаток №5) з підприємства про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993.

Працює.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.».

Матеріали справи не містять доказів, що відповідачем було запропоновано позивачу надати додаткові документи та пояснення щодо розгляду його заяви.

Позивач, не погодившись із зазначеним рішенням відповідача, звернувся з цим позовом до суду.

Судом встановлено, що відповідно до записів №3-8, 29-36, трудової книжки серії НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_1 , позивач:

- з 25.06.1999 по 16.07.2001 працював на посадах учня підземного машиніста підземних устаткувань, підземного машиніста підземних устаткувань 2 розряду, гірником підземним 3 розряду на шахті №2 «Новогродівська» ДП ГХК «Селидіввугілля»;

- з 07.04.2010 по 02.10.2010 працював підземним прохідником 5 розряду з повним робочим днем в шахті в ТОВ «Доншахтоспецстрой»;

- з 01.11.2010 по 10.08.2012 працював прохідником підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті в ТОВ «Донремсервіс»;

- з 02.11.2012 по 20.11.2012 працював прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті в ТОВ «Донбасвуглерозробка»;

- з 03.12.2012 по 15.01.2013 працював прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах в ТДВ «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської»;

- з 11.02.2013 працює підземним прохідником з повним робочим днем в шахті у ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська «ДП «Селидіввугілля».

Згідно з розрахунком страхового стажу форми РС-право період роботи з 25.06.1999 по 16.07.2001, з 07.04.2010 по 02.10.2010, з 01.10.2011 по 30.11.2011, зараховано виключно до страхового стажу, період роботи з 01.11.2010 по 30.09.2011, з 01.12.2011 по 10.08.2012 зараховано до пільгового страхового стажу позивача за Списком №1, з 01.11.2012 по 19.11.2012, з 03.12.2012 по 15.01.2013, з 03.01.2020 по 26.07.2023 зараховано до пільгового страхового стажу «Ст. 14, п/п підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п. а-в», що підтверджується відповідачем.

Отже, спірним питанням у даній справі є правомірність прийняття відповідачем рішення від 01.09.2023 №99 про відмову в призначенні пенсії позивачу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Згідно із статтею 1 Конституції України Україна є соціальною та правовою державою.

Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 2014 року №280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Згідно з нормами статті 114 зазначеного Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Зокрема частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Таким чином, необхідними умовами для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку є зайнятість повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, що передбачені списком, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною першою статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Приписами статті 56 Закону №1788-XII визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно зі статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (зі змінами) (далі - Порядок №637).

Положеннями статті 62 Закону №1788-XII та пункту 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

В силу вимог абзацу 1 пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 у справі №439/1148/17.

Як передбачено частиною п`ятою статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, зміст наведених норм дає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи.

З аналізу зазначеного положення вбачається, що застосування норм постанови №637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників. Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1 або 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Згідно з пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731, передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Викладе зумовлює висновок суду, що надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Вказане відповідає висновкам Верховного Суду в постанові від 22 березня 2018 року у справі №208/235/17 (2-а/208/105/17), від 31 березня 2020 року у справі №678/65/17.

Сторонами не оспорюється факт надання позивачем трудової книжки при зверненні до органу пенсійного фонду з питання призначення пенсії.

Як підтверджується записами №3-8, 29-36, трудової книжки серії НОМЕР_3 позивач:

- з 25.06.1999 по 16.07.2001 працював на посадах учня підземного машиніста підземних устаткувань, підземним машиністом підземних устаткувань 2 розряду, гірником підземним 3 розряду на шахті №2 «Новогродівська» ДП ГХК «Селидіввугілля»;

- з 07.04.2010 по 02.10.2010 працював підземним прохідником 5 розряду з повним робочим днем в шахті в ТОВ «Доншахтоспецстрой»;

- з 01.11.2010 по 10.08.2012 працював прохідником підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті в ТОВ «Донремсервіс»;

- з 02.11.2012 по 20.11.2012 працював прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті в ТОВ «Донбасвуглерозробка»;

- з 03.12.2012 по 15.01.2013, а не по 15.01.2023, як помилково зазначив позивач, працював прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах в ТДВ «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської»;

- з 11.02.2013 працює підземним прохідником з повним робочим днем в шахті у ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська «ДП «Селидіввугілля».

Відтак, матеріалами справи спростовано твердження позивача про період його роботи в ТДВ «Орендне підприємство «Шахта імені Святої Матрони Московської» з 03.12.2012 по 15.01.2023.

Тобто, як вбачається із трудової книжки серії НОМЕР_3 та підтверджується матеріалами справи, позивач у спірні періоди роботи працював учнем підземного машиніста підземних устаткувань, підземним машиністом підземних устаткувань, прохідником підземним з повним робочим днем в шахті, що не оскаржується відповідачем. Доказів того, що позивач працював скорочений або неповний робочий день у зазначені періоди, матеріали справи не містять.

Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31 березня 1994 року до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років відносяться усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Водночас, матеріалами справи підтверджено, що записи у трудовій книжці підтверджують пільговий характер роботи позивача, що надає право на його включення до спеціального трудового стажу та спростовують твердження відповідача про відсутність такого.

Відтак, суд критично оцінює покликання відповідача в оскаржуваному рішенні щодо не зарахування до пільгового стажу періодів трудової діяльності з 25.06.1999 по 16.07.2001, згідно довідки №26/232 від 15.05.2023, оскільки шахта 1-3 «Новогродівська» є зберігачем архівних документів та не є правонаступником шахти №2 «Новогродівська». Період трудової діяльності з 07.04.2010 по 02.10.2010, оскільки відсутня уточнююча довідка (додаток №5) з підприємства про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993. Оскільки відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Разом із цим, як встановлено судом, згідно з розрахунком страхового стажу позивача, форма РС-право, періоди роботи з 25.06.1999 по 16.07.2001, з 07.04.2010 по 02.10.2010, з 01.10.2011 по 30.11.2011, зараховано виключно до страхового стажу, період роботи з 01.11.2010 по 30.09.2011, з 01.12.2011 по 10.08.2012 зараховано до пільгового страхового стажу позивача за Списком №1, з 01.11.2012 по 19.11.2012, з 03.12.2012 по 15.01.2013, з 03.01.2020 по 26.07.2023 зараховано до пільгового страхового стажу «Ст. 14, п/п підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п. а-в», що підтверджується відповідачем.

Так, у відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що до пільгового стажу за даними, наявних в РЗО, містяться відомості про пільговий характер роботи позивача, з 01.11.2010 по 10.08.2012, за зазначений період із зазначенням коду підстави для обліку спецстажу «ЗПЗ013А1», тобто Списком №1 зараховано наступні періоди роботи з 01.11.2010 по 30.09.2011 та з 01.12.2011 по 10.08.2012, адже пільгові довідки позивачем не надано.

Водночас, як встановлено судом вище, у період з 01.11.2010 по 10.08.2012 позивач працював прохідником підземним 4 розряду з повним робочим днем в шахті в ТОВ «Донремсервіс», тобто, у зазначений період, який є безперервними трудовим стажем, позивач виконував підземні роботи, які відносяться до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31 березня 1994 року. Тому відповідач протиправно не зарахував до пільгового страхового стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31 березня 1994 року, весь період роботи з 01.11.2010 по 10.08.2012.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що слід відмовити у задоволенні позовних вимог у частині зарахування періодів роботи з 25.06.1999 по 16.07.2001, з 07.04.2010 по 02.10.2010, з 01.11.2010 по 10.08.2012 до загального стажу позивача.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та підтверджується відповідачем, періоди роботи позивача з 01.11.2012 по 19.11.2012, 03.12.2012 по 15.01.2013, з 03.01.2020 по 26.07.2023 вже зараховано відповідачем до загального страхового та пільгового стажу «Ст. 14, п/п підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п. а-в». Доказів протилежного суду не надано.

Відтак, є підстави вважати, що вказані періоди роботи позивача відноситься до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Так, пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, визначено, що страховий стаж обчислюється по місяць, що передує місяцю подання особою відповідної заяви (досягнення особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 Закону, - у разі автоматичного призначення пенсії за віком (без звернення особи)).

Як встановлено судом вище, датою звернення позивача із заявою про призначення пенсії є 23.08.2023, тому страховий стаж позивача при призначені пенсії повинен бути зарахований по місяць, що передує місяцю подання особою відповідної заяви, тобто липень 2023 року.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що слід відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в частині зарахування періодів роботи з 03.12.2012 по 15.01.2013, з 03.01.2020 по 31.08.2023 до загального страхового та пільгового стажу. Оскільки, по-перше, згідно розрахунку страхового стажу, форма РС-право, відповідачем періоди з 03.12.2012 по 15.01.2013, з 03.01.2020 по 26.07.2023 включно зараховано до загального страхового та пільгового стажу «Ст. 14, п/п підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п. а-в» позивача. По-друге, відповідачем також зараховано до загального страхового та пільгового стажу «Ст. 14, п/п підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п. а-в» позивача період з 02.11.2012 по 20.11.2012. Тому, зарахуванню до загального страхового та пільгового стажу позивача підлягають період з 27.07.2023 по 31.07.2023, та період роботи саме з 01.11.2012 по 19.11.2012, оскільки відповідачем помилково зараховано період з 02.11.2012 по 20.11.2012.

Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково.

З огляду на наведене, враховуючи сукупність належних та допустимих доказів, приписи законодавства, суд дійшов висновку, що записи у трудовій книжці підтверджують характер роботи позивача у періоди з 25.06.1999 по 16.07.2001, з 07.04.2010 по 02.10.2010, з 01.11.2010 по 10.08.2012, що не потребувало надання уточнюючих довідок та надає право включення вищевказаних періодів роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31 березня 1994 року.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 05 серпня 2020 року у справі №127/9289/17, висновки яких суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина п`ята статті 242 КАС України).

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30 травня 2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву щодо пенсії.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно не врахував позивачу періоди його роботи з 25.06.1999 по 16.07.2001, з 07.04.2010 по 02.10.2010, з 01.11.2010 по 10.08.2012 виключно до пільгового стажу.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача зарахувати до загального страхового стажу позивача періоди роботи з 01.11.2012 по 19.11.2012, з 27.07.2023 по 31.07.2023, та до пільгового стажу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31 березня 1994 року періоди роботи з 25.06.1999 по 16.07.2001, з 07.04.2010 по 02.10.2010, з 01.11.2010 по 10.08.2012, з 01.11.2012 по 19.11.2012, з 27.07.2023 по 31.07.2023.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 01.09.2023 №99 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо обраного позивачем способу захисту, суд зазначає наступне.

У рішеннях по справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадєєва проти Росії», «Єрузалем проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Оскільки в силу частини п`ятої статті 45 Закону №1058-IV передбачено обов`язок органу Пенсійного фонду щодо прийняття відповідного рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунок) пенсії, враховуючи, що відповідач як уповноважений орган не надав оцінку всім періодам роботи позивача, не навів розрахунку страхового стажу позивача та не перевіряв дотримання інших умов для призначення пенсії, в той час як судом зобов`язано зарахувати визначені періоди до страхового стажу, зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву з урахуванням висновків суду є достатнім.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №211/5254/16-а (провадження №К/9901/5537/17), від 20 грудня 2018 року у справі №132/3485/16-а (провадження №К/9901/44939/18).

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно із частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд вважає за доцільне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 01.09.2023 №99 про скасування рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.11.2012 по 19.11.2012, з 27.07.2023 по 31.07.2023, та до пільгового страхового стажу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31 березня 1994 року періоди роботи з 25.06.1999 по 16.07.2001, з 07.04.2010 по 02.10.2010, з 01.11.2010 по 10.08.2012, з 01.11.2012 по 19.11.2012, з 27.07.2023 по 31.07.2023, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.08.2023 про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому, суд вважає, вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до платіжної інструкції №0.0..1 від 12.01.2024 позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем сплачено суму судового збору та позовні вимоги задоволено, суд приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суми судового збору на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (місцезнаходження: вул. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, Житомирська область, 10003; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 01.09.2023 №99 про скасування рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.11.2012 по 19.11.2012, з 27.07.2023 по 31.07.2023, та до пільгового страхового стажу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31 березня 1994 року періоди роботи з 25.06.1999 по 16.07.2001, з 07.04.2010 по 02.10.2010, з 01.11.2010 по 10.08.2012, з 01.11.2012 по 19.11.2012, з 27.07.2023 по 31.07.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.08.2023 про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 19.02.2024.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Арестова