Справа № 400/478/24
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 р. № 400/478/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаЛіквідаційної комісії Головного управління ДФС України, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54001,
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до ліквідаційної комісії Головного управління ДФС України у Миколаївській області (далі відповідач) про:

визнання протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.12.2020 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ) та статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704) із зазначенням всіх складових грошового забезпечення співробітника податкової міліції Державної податкової служби України за порівняльною посадою, з якої його було звільнено на пенсію;

зобов`язання відповідача надати позивачу та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області оновлену довідку для перерахунку пенсії з 01.12.2020 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень Постанови № 704 із зазначенням всіх складових грошового забезпечення співробітника податкової міліції Державної податкової служби України за порівняльною посадою, з якої його було звільнено на пенсію.

Позов позивач обґрунтовує тим, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 в адміністративній справі № 826/3858/18, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та не чинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова № 103) та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення цих осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі Порядок № 45). Таким чином, виникли підстави для перерахунку його пенсії за вислугу років.

19.01.2024 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 263 КАС України (без виклику сторін у судове засідання).

Ухвала від 19.01.2024 та копія позовної заяви з додатками суд надіслав відповідачу на його електронну адресу, але вказані документи доставлені не були.

Водночас 18.10.2023 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами», яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), зокрема, абзац перший частини шостої статі 18 викладено в такій редакції:

« 6. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.»

Згідно з абзацом першим частини сьомої статті 18 КАС України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Аналізуючи обов`язок органів публічної влади зареєструвати свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, зокрема, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (пункт 71 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 (заява № 29979/04), пункт 74 рішення ЄСПЛ у справі «Лелас проти Хорватії» («Lelas v. Croatia») від 20.05.2010 (заява № 55555/08).

Тому суд прийшов до висновку, що з 18.10.2023 судові рішення, документи у справі тощо, які внесені в Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, вважаються такими, що отримані належним чином відповідними державними органами та органами місцевого самоврядування незалежно від факту їх реєстрації Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Таким чином, позовна заява і ухвала Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 вважаються такими, що отримані відповідачем належним чином.

З огляду на вищезазначене, керуючись частиною шостою статті 162 КАС України суд вирішив справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі її обставини в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ як пенсіонер податкової міліції Державної податкової служби України.

03.01.2024 позивач повторно звернувся до відповідача із публічним запитом щодо виготовлення і направлення до органів Пенсійного фонду України довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.12.2020, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 і статей 43 та 63 Закону № 2262-ХІІ.

Листом від 08.01.2024 № 2/ЗПІ/р відповідач відмовив у задоволення вищевказаного звернення, умотивувавши відмову тим, що голові комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Миколаївській області до цього часу не передавались будь-які документи підрозділами податкової міліції у складі Державної фіскальної служби України.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Згідно з абзацом першим преамбули Закону № 2262-ХІІ цим Законом визначаються умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Абзацом третім преамбули Закону № 2262-ХІІ встановлено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Частиною вісімнадцятою статті 43 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається, з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення таких осіб.

Порядок проведення перерахунку цього виду пенсій встановлений Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення цих осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі Порядок № 45).

Пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова № 103) затверджено Зміни, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України. Зокрема, підпунктом 2 пункту 2 цих Змін було внесено зміни до пунктів 1, 2, 3, 5 Порядку № 45 і до додатку 2 до Порядку № 45.

Постановою шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». Ухвалою Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 826/6453/18 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційної скаргою Міністерства соціальної політики України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18.

Крім цього, Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Відповідно до частини дев`ятої статті 264 КАС України суд може визнати нормативно-правовий акт протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним повністю або в окремій його частині. Згідно з частиною другою статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, Порядок № 45 є чинним у редакції без врахування змін, що вносились до нього Постановою № 103.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24.06.2020 у справі № 160/8324/19.

Таким чином, з 05.03.2019, з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ.

Суд встановив, позивач просив у відповідача видати йому довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 01.12.2020.

Проте, з 01.12.2020 розмір грошового забезпечення посадових осіб начальницького складу податкової міліції не змінювався, а отже були відсутні правові підстави для надіслання довідок про розмір грошового забезпечення органам Пенсійного фонду України станом на 01.12.2020 для проведення перерахунку пенсії.

Тобто відповідач правомірно відмовив позивачу у наданні довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.12.2020, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Водночас суд врахував, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.2021 № 1127 «Деякі питання застосування окремих положень законодавства у процесі реорганізації Державної фіскальної служби» територіальні органи Державної фіскальної служби припиняються шляхом їх реорганізації.

Як наслідок, належним відповідачем у цій справі є комісія з реорганізації Головного управління ДФС у Миколаївській області, а не комісія з ліквідації Головного управління ДФС України у Миколаївській області, як зазначив позивач у позовній заяві.

Зазначене підтверджується також листом Пенсійного фонду України від 10.05.2023 № 2800-030203-8/25865, у якому вказано, що уповноваженим структурним підрозділом з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення пенсій за нормами Закону № 2262-ХІІ особам, звільненим з органів податкової міліції, є відповідні територіальні комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ліквідаційної комісії Головного управління ДФС України у Миколаївській області відмовити повністю.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 16 лютого 2024 року