Справа № 440/18122/23
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/18122/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати у неповному обсязі додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період з 01.05.2022 по 09.06.2022 з розрахунку на день пропорційно часу його участі у бойових діях, у т.ч. за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час його переміщення з одного лікарняного закладу до іншого;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 донарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період з 01.05.2022 по 09.06.2022, виходячи з розрахунку 100000,00 грн на місяць пропорційно часу його участі у бойових діях, у т.ч. за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час його переміщення з одного лікарняного закладу до іншого, з урахуванням фактично виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтував посиланням на те, що він у період з 11.03.2020 по 14.10.2023 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , правонаступником якої є військова частина НОМЕР_1 . Під час виконання обов`язків із захисту Батьківщини позивач 26.05.2022 отримав вибухову травму та був направлений на лікування, яке проходив безперервно до 09.06.2023. Позивач наполягав на тому, що військовою частиною НОМЕР_2 за період з 01.05.2022 по 09.06.2022 не нарахована та не виплачена ОСОБА_1 додаткова винагорода відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, чим порушене його право на належне грошове забезпечення.

2. Позиція відповідача.

Відповідач електронний примірник ухвали суду про відкриття провадження у цій справі отримав шляхом його доставки у електронний кабінет користувача підсистеми "Електронний суд" 18.12.2023 о 22:14, що підтверджено довідкою /а.с. 26, зі звороту/.

Відзив на позов у строк, визначений частиною першою статті 261 КАС України, відповідач не надав.

За змістом частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

А відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За відсутності клопотань сторін про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Обставини справи

ОСОБА_1 з 11.03.2020 призваний у Збройні Сили України за контрактом та зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_2 , що підтверджено записом у військовому квитку серії НОМЕР_3 /а.с. 13, зі звороту/.

За твердженням позивача, у період з 11.03.2020 по 14.10.2023 він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Довідкою військової частини НОМЕР_2 від 24.08.2022 №8/1519 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) підтверджено, що 26.05.2022 старший сержант ОСОБА_1 отримав вибухову травму за безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини /а.с. 16/.

Листом Командування Десантно-штурмових військ ЗС України від 22.02.2023 №117/2447 повідомлено, що організаційно-штатні заходи стосовно військової частини НОМЕР_2 відбулись відповідно до Директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 04.08.2022 №Д-174/ДСК; правонаступником військової частини НОМЕР_2 визначено військову частину НОМЕР_1 /а.с. 12/.

Архівною довідкою від 15.06.2023 №94/23, виданою Галузевим державним архівом Міністерва оборони України, повідомлено, що в архівних документах військової частини НОМЕР_2 відображено нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з травня по серпень 2022 року, зокрема, за травень та червень 2022 року зазначено про нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі по 100000,00 грн щомісячно /а.с. 14/.

Посилаючись на не нарахування та невиплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за період з 01.05.2022 по 09.06.2022, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

У силу статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Поряд з цим, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє донині.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

За приписами частини першої статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон №2232-XII; у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

У силу частини четвертої статті 2 Закону №2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі - Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно із пунктом 8 Постанови №704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - постанова №168, у редакції на дату спірних відносин), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, (...) виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) /абзац четвертий пункту 1 постанови №168/.

Абзацом п`ятим пункту 1 постанови №168 визначено відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі спір стосується наявності чи відсутності підстав для виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови №168 за період з 01.05.2022 по 09.06.2022.

Суд враховує, що позивач 26.05.2022 за безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини отримав вибухову травму, що підтверджено довідкою військової частини НОМЕР_2 від 24.08.2022 №8/1519 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) /а.с. 16/.

Згадана довідка складена за формою, передбаченою додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Також матеріалами справи підтверджено, що позивач з 11.03.2020 зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_2 , станом на травень, червень 2022 року проходив військову службу у складі військової частини НОМЕР_2 .

З огляду на організаційно-штатні заходи правонаступником військової частини НОМЕР_2 визначено військову частину НОМЕР_1 .

Галузевим державним архівом Міністерства оборони України представнику позивача видана архівна довідка від 15.06.2023 №94/23, зі змісту якої слідує, що у травні та червні 2022 року ОСОБА_1 нарахована та виплачена додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн щомісячно /а.с. 14/.

У зазначеній архівні довідці також вказано, що в наказах командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.06.2022 №273/нагп, від 03.08.2022 №485/нагп, від 02.09.2022 №557/нагп значиться про виплату старшому сержанту ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн (з урахуванням раніше виплаченої винагороди з розрахунку 30000,00 грн) /а.с. 14, зі звороту/.

Таким чином, зміст вищезгаданої архівної довідки свідчить про те, що додаткова винагорода за травень та червень 2022 року ОСОБА_1 виплачена у повному розмірі - по 100000,00 грн щомісячно.

Суд з метою перевірки обставин отримання позивачем грошового забезпечення у належному розмірі витребував та дослідив відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору ОСОБА_1 за ІІ - ІІІ квартали 2022 року.

Так, у травні 2022 року позивачем отриманий дохід від військової частини НОМЕР_2 у розмірі 128201,15 грн; у червні 2022 року - дохід від військової частини НОМЕР_2 у розмірі 128441,81 грн /а.с. 33, зі звороту/.

Випискою АТ КБ "Приватбанк" про рух коштів на рахунку підтверджено, що на картковий рахунок позивача 13.05.2022 та 14.06.2022 надійшли кошти у розмірі по 98500,00 грн (100000,00 грн - 1,5% військового збору) /а.с. 68, 69/.

Суд враховує, що відомості Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про отримані позивачем доходи у травні та червні 2022 року перекликаються з даними, зазначеними в архівній довідці.

Тож зібрані у справі письмові докази у їх сукупності свідчать про отримання позивачем додаткової винагороди за спірний період, тобто з 01.05.2022 по 09.06.2022.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У силу статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Зважаючи на встановлені у ході розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач від сплати судового збору звільнений, оскільки цей спір стосувався виплати грошового забезпечення військовослужбовцю.

Відповідачі доказів понесення судових витрат не надали.

Тож, підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Кукоба