Справа № 599/2609/23
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 599/2609/23 пров. № А/857/164/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Судової Хомюк Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Доморадової Р.В.

за участю представника позивача Жеребецької І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 01 грудня 2023 року, прийняте суддею Снігурським В.В. у м. Зборові у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (надалі ГУ Нацполіції в Тернопільській області, відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №850032 від 13 жовтня 2023, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 01 грудня 2023 відмовлено в задоволенні позову.

Суд першої інстанції виходив з того, що у наданих відповідачем відеоматеріалах зафіксовано, що автомобіль FAT DUCATO, яким керував позивач, здійснив маневр повороту ліворуч в межах дорожньої горизонтальної розмітки 1.1 та перетнув суцільну лінію.

Позивач вважає дії відповідача неправомірними, оскільки порушено його права. Проте суд критично оцінив таку позицію позивача, оскільки оцінюючи наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позивач керував транспортним засобом FІAT DUCATO, д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху, виконуючи маневр повороту ліворуч, порушив вимоги дорожньої горизонтальної розмітки 1.1 та перетнув суцільну лінію.

Перед розглядом справи про адміністративне правопорушення позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України, що зафіксовано відеозаписом. Це спростовує твердження, які наведені у адміністративному позові про те, що було грубо порушені права, передбачені ст.268 КУпАП.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі звертає увагу на те, що представником ГУ Нацполіції в Тернопільській області до відзиву додано диск відео фіксації спірної події, якою не доведено вини апелянта (позивача у справі) - порушення ПДР України, оскільки останній здійснив поворот у дозволеному місці, при з`їзді на другорядну дорогу в населеному пункті села Озерна Тернопільського району Тернопільської області, чого судом першої інстанції взагалі не враховано.

Більше того, під час ознайомлення із відеоматеріалами чітко видно грубе порушення зі сторони працівників поліції - відповідача у справі, які під час патрулювання на дорозі керували транспортним засобом, перетинаючи лінію горизонтальної розмітки (1.3. ПДР України), а також лінію горизонтальної розмітки (1.5. ПДР України)

Порушення процесуального законодавства призвели до того, що суд першої інстанції розглянув даний спір в односторонньому порядку, прийнявши необґрунтоване рішення.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2023 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №850032 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

У постанові вказано, що 13 жовтня 2023 о 21 год.19 хв. він на а/д в с. Озерна по вул. Б. Хмельницького, керував FAT DUCATO, д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху виїжджав із прилеглої території піцерії порушив вимогу дорожньої горизонтальної розмітки 1.1, перетнув суцільну лінію, чим порушив п.п.8.5.1 ПДР України.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 8.5.1 ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Підрозділом 1 розділу 34 ПДР України передбачено, що суцільними лініями горизонтальної розмітки є лінії 1.1 (вузька суцільна лінія), яку перетинати забороняється.

Зі змісту ч. 1 ст. 122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як зазначено вище, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.12.2018 у справі № 263/15738/16-а.

Частиною 2 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч.3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Колегія суддів зазначає, що оскаржувана постанова відповідає зазначеним вище вимогам.

У п.7 оскаржуваної постанови зазначено, що до неї додається відеофіксація порушення із приладів 70В ІІ; Х6В.

Із наявного у матеріалах справи DVD диску (файл VID_20231021_230200_765, час запису 21.06.25 21.06.33) вбачається, що автомобіль FAT DUCATO, яким керував позивач, здійснив маневр повороту ліворуч в межах дорожньої горизонтальної розмітки 1.1 та перетнув суцільну лінію, швидше до дозволеного повороту і дозволеної переривчастої лінії, як вірно звернуто увагу судом першої інстанції.

Відтак, враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Покликання апелянта на грубе порушення зі сторони працівників поліції, які під час патрулювання на дорозі керували транспортним засобом, перетинаючи лінію горизонтальної розмітки (1.3. ПДР України), а також лінію горизонтальної розмітки (1.5. ПДР України) не заслуговує на увагу, оскільки жодним чином не спростовує вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського Суду з прав людини, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04), згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Суд не здійснює новий розподіл судових витрат відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 01 грудня 2023 року у справі №599/2609/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 16.02.2024.