Справа № 440/17163/23
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 16 лютого 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/17163/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач вернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_1 , в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову, яка оформлена довідкою Військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_1 від 18 жовтня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він не погоджується з висновками обстеження та медичного огляду, які на його переконання проведені неналежним чином, а тому вважає, що висновки спірної постанови необґрунтовані та протиправні.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року позовну заяву залишено без руху через невідповідність останньої вимогам статей 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

12 лютого 2024 року судом одержано відзив на позов, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що його дії узгоджуються з приписами чинного законодавства та спрямовані на забезпечення виконання покладених на нього функцій. Зауважив, що на підставі результатів проведеного медичного обстеження позивача складено довідку Військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_1 від 18 жовтня 2023 року про обмежену придатність молодшого сержанта ОСОБА_1 до військової служби.

Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

18 жовтня 2023 року відповідач здійснив обстеження та медичний огляд молодшого сержанта ОСОБА_1 з метою визначення придатності до військової служби піл час загальної мобілізації та встановлення причинного зв`язку між наявними захворюваннями та проходженням військової служби.

За результатами зазначеного заходу складено довідку Військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_1 від 18 жовтня 2023 року про обмежену придатність молодшого сержанта ОСОБА_1 до військової служби.

Позивач вважає, що його обстеження та медичний огляд проведені неналежним чином, Комісією не враховано наявність у позивача низки захворювань, частина з яких пов`язана безпосередньо із захистом Батьківщини, а тому вважає висновки, викладені в спірній довідці хибними та такими, що суперечать фактичним обставинам, а тому звернувся до суду з вимогою скасувати постанову, яка оформлена довідкою Військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_1 від 18 жовтня 2023 року.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню суб`єкта владних повноважень та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі Закон № 2232).

Президент України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановив вести в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року по всій підконтрольній Україні території. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався відповідними указами Президента та триває до теперішнього часу.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року оголошено загальну мобілізацію.

Відповідно до ч.5 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

На виконання ч.10 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" наказом Міністра оборони України затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України 402 від 14.08.2008 (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1.1 Розділу І Положення військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

У розумінні пункту 1.2 Розділу І цього Положення військово-лікарською експертизою є, зокрема, медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; визначення ступеня придатності до військової служби.

Пунктом 2.1 Розділу І Положення визначено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі «ЛЛК»)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії.

Підпунктом 2.6.1 пункту 2.6 Розділу І Положення передбачено, що до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать, зокрема, Госпітальна ВЛК.

Відповідно до підпункту 2.7.1 пункту 2.7 Розділу І Положення госпітальна ВЛК створюється у військовому госпіталі, на госпітальному судні, у цивільному лікувально-профілактичному закладі, де обстежуються і лікуються військовослужбовці. На особливий період госпітальна ВЛК створюється в усіх військових санаторіях. У разі потреби у військових лікувальних закладах може бути створено декілька госпітальних ВЛК за клінічними профілями. Організація проведення військово-лікарської експертизи у військовому лікувальному закладі покладається на начальника закладу.

Згідно з вимогами підпункту 2.7.3 пункту 2.7 Розділу І Положення на госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладається проведення медичного огляду осіб, указаних у пункті 1.2 розділу I Положення (крім допризовників), з метою визначення ступеня придатності до військової служби та в інших випадках, указаних у пункті 1.4 розділу II Положення.

Підпунктом 2.7.4 пункту 2.7 Розділу І Положення передбачено, що Госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право приймати постанови відповідно до цього Положення; На Центральну військово-лікарську комісію (далі «ЦВЛК») покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи (пункт 2.3.3 Розділу І вказаного Положення).

Пунктом 1.1 Розділу ІІ Положення врегульовано, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд військовослужбовців проводиться відповідно до Пунктів 6.1-6.36 розділу II Положення.

Згідно підпункту "б" п.6.1 розділу II Положення направлення на медичний огляд військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) проводиться прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами. На військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК у мирний час, подаються документи визначені у п.6.2. розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Вимог закону, щодо обов`язкового переліку документів, що мають подаватись на розгляд військово-лікарською комісією у воєнний час, - немає.

Згідно пункту 6.9 глави 6 розділу II Положення при медичному огляді військовослужбовців метод індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби повинен застосовуватись у кожному випадку. ВЛК враховує їх вік, освіту, військовий фах, підготовку, досвід, фактичну працездатність, спрямованість до подальшого проходження військової служби, думку командування і начальника медичної служби військової частини, викладені у службовій та медичній характеристиках, та можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, яка найбільше відповідає стану його здоров`я.

Згідно абзацу восьмого пункту 6.2 глави 6 розділу II Положення службова та медична характеристики обов`язково надаються у мирний час у разі направлення військовослужбовця на медичний огляд командиром військової частини за місцем проходження ним військової служби, в інших випадках надання службової та медичної характеристик не обов`язкове. Крім того: на осіб, які направляються на огляд з приводу поранень, травм, контузій, каліцтв, одержаних у період проходження ними військової служби, - оригінал або належним чином засвідчена копія довідки про обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).

Позивач вважає протиправною та просить суд скасувати постанову, оформлену довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 № 6176 від 18 жовтня 2023 року, проте належно не обґрунтовує свою вимогу щодо скасування рішення Військово-лікарської комісії, не вказує в чому саме полягає її неправомірність та не зазначає до яких помилок вдався відповідач під час огляду та медичного обстеження позивача.

Згідно п.6.1 Положення направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.

Згідно п. 2.3.3 розділу І Положення на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.

Відповідно до п. 2.3.4 розділу І Положення ЦВЛК має право, зокрема розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України; надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).

Згідно п.п. 2.4.2, 2.4.3 розділу І Положення начальник ВЛК регіону безпосередньо підпорядковується начальнику ЦВЛК. ВЛК регіону з питань військово-лікарської експертизи підпорядковуються усі позаштатні ВЛК регіону, де обстежуються, лікуються і проходять медичний огляд військовослужбовці. За рішенням ЦВЛК на ВЛК регіону покладається розгляд, контроль, затвердження постанов позаштатних постійно діючих ВЛК, організованих при військових частинах, які дислокуються на території регіону, незалежно від підпорядкування.

Пунктом 2.4.5 розділу І Положення передбачено, що ВЛК регіону має право, зокрема приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.

За приписами п. 2.4.6 розділу І Положення рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.

Відповідно до п. 20.2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК. Постанови штатних ВЛК про ступінь придатності до військової служби можуть прийматися як за результатом проведеного медичного огляду в цих ВЛК, так і на підставі проведеного медичного огляду у позаштатних ВЛК та наданих на розгляд медичних документів.

Пунктом 20.4 глави 20 розділу II Положення передбачено, що у воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову "придатний до військової служби".

Відповідно до пункту 22.12 глави 20 розділу II Положення Постанова ВЛК про ступінь придатності військовослужбовця до військової служби чинна протягом 12 місяців з моменту проведення медичного огляду.

Згідно з пунктом 3.4 глави 3 розділу I Положення у разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на повторний (контрольний) медичний огляд.

Відповідно до пункту 22.13 глави 20 розділу II Положення у разі коли до завершення 12-місячного терміну після медичного огляду госпітальною (гарнізонною) ВЛК в результаті контрольного обстеження та медичного огляду ВЛК винесена інша постанова про ступінь придатності до військової служби, штатна ВЛК своєю постановою, затверджуючи останню постанову госпітальної (гарнізонної) ВЛК, одночасно відміняє попередню.

Військова частина НОМЕР_1 є позаштатною військово-лікарською комісією, якій відповідно до Положення не надано право приймати рішення про проведення повторного чи контрольного медичного огляду. Повторний чи контрольний медичний огляд позивача можливий за наявності рішення про направлення на повторний (контрольний) медичний огляд Штатної ВЛК з урахуванням усіх наданих позивачем документів.

Позивачем не надано суду доказів того, що він звертався із заявою чи скаргою до Штатної ВЛК про направлення на переогляд.

Відповідно до п.2.5.2 Положення, позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (у гарнізонних, госпітальних ВЛК, ВЛК ТЦК та СП не менше ніж три лікарі, в інших ВЛК і ЛЛК - терапевта, хірурга, невропатолога, офтальмолога, стоматолога, оториноларинголога, психіатра) і секретаря з числа фахівців з медичною освітою. До складу ВЛК (ЛЛК) можуть призначатися лікарі інших спеціальностей.

Як пояснив відповідач та не спростував позивач у дослідженому випадку Військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_1 прийняте рішення в межах поставленого діагнозу та відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18 сформулював висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на пункт 3.13 глави 3 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України № 402. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за Центральною ВЛК. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом із цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.

Суд зауважує, що позивач не був позбавлений права надати лікарям ВЛК свої медичні документи, що свідчать про наявність у нього захворювань, які унеможливлюють проходження ним військової служби за станом здоров`я, а також не був позбавлений права оскаржувати прийняте рішення до ВЛК вищого рішення та клопотати про проведення його медичного огляду лікарями Центральної ВЛК, оскільки, згідно із підпунктом 2.3.4. пункту 2.3. глави 2 Розділу І Положення № 402, Центральна ВЛК має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку обґрунтованості прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка обґрунтованості висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що не придатний до військової служби.

Порядок проведення медичного огляду військовослужбовців затверджений п.6.8 Положення та передбачає, зокрема, що: на осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - медична карта стаціонарного хворого; огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, офтальмологом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей; обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, рентгенологічне обстеження органів грудної клітки. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями; під час проходження медичного огляду військовослужбовець зобов`язаний надавати медичні документи щодо стану свого здоров`я; дані, вказані в наданих військовослужбовцем медичних документах, враховуються лікарями під час формування постанов ВЛК; голова та члени ВЛК, за потреби, ознайомлюються з медичними записами у відповідному реєстрі ЕСОЗ, що характеризують стан здоров`я військовослужбовця, та вносять до нього відповідні записи; огляд вказаними лікарями військовослужбовців, направлених на ВЛК для вирішення питання про потребу у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або про потребу у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), або у звільненні від виконання службових обов`язків, проводиться за медичними показаннями.

Натомість позивачем не зазначається, яким саме чином військовою частиною НОМЕР_1 порушено порядок проведення військово-лікарської комісії та у чому саме полягає протиправність її висновку.

Відтак, розглянувши спір в межах свої повноважень суд не встановив порушень порядку проведення ВЛК під час огляду та медичного обстеження позивача, а також не виявив порушень під час складення спірної довідки.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У дослідженому судом випадку відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість спірного акта, а позивачем не надано доказів на спростування наявності підстав для його винесення.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

. Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 (с. Язловець, Тернопільська область, 48467) до Військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.О. Чеснокова