Справа № 380/12211/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 380/12211/23 пров. № А/857/16241/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Кухтея Р.В.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року (суддя Гулик А.Г., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №380/12211/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області,

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У червні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ПФУ у Львівській області, в якому просив: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незарахування позивачу періоду роботи з 01.10.2022 по 31.12.2022 до страхового стажу; 2) зобов`язати відповідача зарахувати позивачу період роботи з 01.10.2022 по 31.12.2022 до страхового стажу; 3) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу із застосуванням для обчислення розміру пенсії середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески за 2020 - 2022 роки; 4) зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу із застосуванням для обчислення розміру пенсії середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески за 2020 - 2022 роки, починаючи з 13.01.2023 із врахуванням раніше виплачених сум.

Відповідач позовних вимог не визнав, у суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 із застосуванням для обчислення розміру пенсії середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 13.01.2023 перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 згідно з Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058, з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії 2020, 2021, 2022 роки. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо зарахування ОСОБА_1 періоду роботи з 01.10.2022 по 31.12.2022 до страхового стажу. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 01.10.2022 по 31.12.2022 до страхового стажу. У задоволенні решта позовних вимог відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду є безпідставним та необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається та те, що на момент звернення за перерахунком пенсії, у зв`язку із запровадженням квартальної звітності, за даними системи персоніфікованого обліку страховий стаж було враховано по 30.09.2022. Переведення з одного виду пенсії на інший було проведено з урахуванням положень абзацу третього пункту 3 статті 45 Закону №1058 з дня звернення. При цьому, страховий стаж враховувався по 30.09.2022. Водночас апелянт зазначає, що підстави для проведення допризначення пенсії при переведенні з одного виду пенсії на інший відсутні, оскільки пунктом 4.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058 (далі - Порядок 22-1) передбачено перегляд прийнятого рішення лише в трьох випадках: якщо відомості про нарахування та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за місяць, що передує місяцю, в якому: подано заяву про призначення пенсії; подано заяву про перерахунок пенсії згідно з абзацом першим - третім частини четвертої статті 42 Закону 1058; особа досягла пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 Закону, - у разі автоматичного призначення пенсії за віком (без звернення особи). Просить врахувати, що страховий стаж та заробітну плату по календарний місяць, що передує даті поданої заяви включно, за який з`явились відомості в системі персоніфікованого обліку, можливе шляхом проведення перерахунку пенсії на підставі поданої особою заяви з урахуванням термінів, визначених п. 4 ст. 45 Закону №1058. Відповідно, право на застосування нового показника середнього заробітку за три попередні роки, відсутнє. Тому не підлягає задоволенню вимога про зобов`язання щодо врахування під час переходу на пенсію за нормами Закону №1058 показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки, оскільки у позивача відсутній стаж (24 місяці) відповідно до ст.45 Закону №1058. Пенсія призначена та виплачується відповідно до чинного законодавства згідно з поданими документами про стаж та заробітну плату.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 04.08.2023 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 з 08.12.2020 отримував пенсію по інвалідності відповідно до вимог Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

13.01.2023 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

30.01.2023 позивач звернувся до відповідача з інформаційним запитом, у відповідь на який листом від 10.02.2023 №3348-2302/К-52/8-1300/23 відповідач повідомив: страховий стаж позивача становить 43 роки 22 дні (стаж враховано по 30.09.2022); при переведенні на пенсію за віком застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески з 2018 по 2020 роки 7763,17 грн. (а.с. 11).

Листом від 06.04.2023 №8645-8026/К-52/8-1300/23 відповідач повідомив позивача про те, що відповідь, надану у листі від 10.02.2023 №3348-2302/К-52/8-1300/23, слід вважати недійсною. Натомість вказав, що при обрахунку його пенсії застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески з 2018 по 2020 роки 7763,17 грн. Страховий стаж враховано по 30.09.2022 (а.с. 12).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо незарахування періоду роботи з 01.10.2022 по 31.12.2022 до страхового стажу та щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії із застосуванням для обчислення розміру пенсії середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески за 2020 - 2022 роки, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV), в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із статтею 10 Закону №1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Згідно з ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 згаданого Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до абзацу 3 частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 згаданого Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 згаданого Закону для призначення пенсії.

За приписами частини другої статті 40 Закону №1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Судом встановлено, що позивач з 08.12.2020 отримував пенсію по інвалідності відповідно до вимог Закону №1058-IV.

13.01.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Після досягнення встановленого ст.26 Закону №1058-IV пенсійного віку позивач набув право не на переведення з одного виду пенсії на інший на підставі частини 3 статті 45 Закону №1058-IV, а на призначення пенсії за віком на загальних підставах, з її обчисленням відповідно до статті 40 Закону №1058-IV, позаяк за таким призначенням він звернувся вперше.

Отже, правильним є висновок суду першої інстанції, що під час призначення позивачу на пенсії за віком вперше, перевівшись з пенсії по інвалідності, відповідач зобов`язаний був застосувати середню заробітну плату (дохід), визначену (визначений) ч.2 ст.40 Закону №1058-ІV для призначення пенсії.

Тобто, при обрахунку пенсії позивача відповідачу необхідно було застосувати показник пенсії (Зс) середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передували року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто 2020- 2022 роки.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, наведеній у постановах від 16.06.2020 у справі № 127/7522/17, від 18.08.2020 у справі № 263/6611/17, від 24.06.2021 у справі № 243/8903/16-а, від 19.01.2022 у справі № 528/639/17.

Вказані підходи в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Оскільки при здійснені перерахунку пенсії позивача відповідач здійснив дії, які визнаються судом протиправними, правильне прийняв суд першої інстанції рішення з ефективного поновлення порушеного права позивача про зобов`язання відповідача здійснити з 13.01.2023 (дата призначення пенсії за віком) перерахунок та виплату пенсії за віком позивачу згідно із Законом №1058, з урахуванням показника середньої заробітної (доходу) в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії 2020, 2021, 2022 роки.

Вирішуючи питання щодо вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не зарахування позивачу періоду роботи з 01.10.2022 по 31.12.2022 до страхового стажу, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наступного.

Згідно з записами у трудовій книжці № НОМЕР_1 від 10.09.1984 (а.с. 5-7) позивач з 09.08.2019 по час розгляду даної справи продовжує працювати у ДП Львівенергоком. Вказане підтверджується також індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб з Державного реєстру загальнообов`язкового держаного соціального страхування (а.с. 8-10).

З відповіді відповідача від 06.04.2023 №8645-8026/К-52/8-1300/23 видно, що при переведенні позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідач врахував страховий стаж по 30.09.2022. Підставою для неврахування періоду роботи з 01.10.2022 по 31.12.2022 до страхового стажу зазначено відсутність у відповідача інформації про сплату страхових внесків за вказаний період.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта (відповідача) про те, що на момент звернення за перерахунком пенсії, у зв`язку із запровадженням квартальної звітності, за даними системи персоніфікованого обліку страховий стаж було враховано по 30.09.2022 і після з`явлення такої інформації можливе проведення перерахунку пенсії на підставі поданої особою заяви з урахуванням термінів, визначених п. 4 ст. 45 Закону №1058, так як внаслідок запізнілого відображення інформації про сплачені внески до Пенсійного фонду України позивач позбавляється належного соціального захисту, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам у сфері соціального захисту.

Вирішуючи спірні правовідносини, вірно вказав суд першої інстанції, що відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за періоди з 01.10.2022 по 31.12.2022 не є підставою для позбавлення позивача права на врахування вказаного періоду до його страхового стажу і позивач не повинен відповідати за запізніле відображення інформації про сплачені внески до ПФУ, а відсутність інформації по страхових внесках не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи позивача з 01.10.2022 по 31.12.2022.

Судом враховується, що станом на час розгляду справи в індивідуальних відомостях про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, долучених до матеріалів справи, відображена інформація про сплату страхових внесків за спірний період 01.10.2022 по 31.12.2022. У свою чергу відповідач не надав доказів неможливості зарахування спірного періоду роботи позивача до його страхового стажу.

Отже, відповідач проявив протиправну бездіяльність щодо зарахування позивачу періоду роботи з 01.10.2022 по 31.12.2022 до страхового стажу, і з метою ефективного поновлення порушеного права позивача суд першої інстанції правильне прийняв рішення про зобов`язання відповідача зарахувати позивачу період роботи з 01.10.2022 по 31.12.2022 до страхового стажу.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року в адміністративній справі №380/12211/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Р. Й. Коваль
Р. В. Кухтей