Справа № 500/5825/23
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2024-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 500/5825/23 пров. № А/857/25136/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Глушка І.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року, ухвалене суддею Мандзій О.П. у м. Тернополі, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, праві № 500/5825/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування до спеціального трудового стажу періоду роботи з 01.09.2012 по 27.08.2017 на посаді керівника фізичного виховання державного професійно-технічного навчального закладу "Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму";

- визнати незаконними дії відповідача щодо відмови у виплаті грошової допомоги, відповідно до п.7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до спеціального трудового стажу період роботи з 01.09.2012 по 27.08.2017 та здійснити нарахування і виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, станом на день її призначення, відповідно до п.7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

10 листопада 2023 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким задовольнив позов.

Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.09.2012 по 27.08.2017 на посаді керівника фізичного виховання державного професійно-технічного навчального закладу "Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму".

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, станом на день її призначення, оскільки з 01.09.2012 по 27.08.2017 позивач працював на посаді керівника фізичного виховання у державному професійно-технічному навчальному закладі "Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму", яка відноситься до посад педагогічних працівників.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач зазначає те, що посада керівника фізичного виховання у державному професійно-технічному навчальному закладі "Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму» не передбачена у Переліку закладів установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909. Зважаючи на цю обставину, позивач не має право на отримання 10 місячних пенсій.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що позивачу з 01.04.2023 призначена пенсія за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач 07.06.2023 року звернуся до відповідача із заявою про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 24.07.2023 № 1900-0213-/31022 повідомило позивача, що до стажу, який дає право на виплату одноразової допомоги, відповідно до згідно п.7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не зараховано періоди: з 02.10.1986 по 31.08.1989 на посаді тренера-викладача у державному професійно-технічному навчальному закладі «Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму» та з 01.09.2012 по 27.08.2017 на посаді керівника фізичного виховання у державному професійно-технічному навчальному закладі «Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму». Вказані посади не передбачені в Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право па пенсію за вислугу років, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909. Зважаючи на відсутність у позивача спеціального стажу тривалістю 35 років, відповідач відмовив позивачу у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до п.7-1розділу"Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми, постановою Кабінету Міністрів Україні 23.11.2011 № 1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі - Порядок № 1191).

Відповідно до п. 2 Порядку № 1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Згідно п. 5 Порядку № 1191, грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Апеляційний суд встановив, що позивач працював з 01.09.2012 по 27.08.2017 на посаді керівника фізичного виховання у державному професійно-технічному навчальному закладі "Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму".

Апеляційний суд встановив, що державний професійно-технічний навчальний заклад "Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму" належить до закладів професійної (професійно-технічної) освіти. Ця обставина сторонами не оспорюється.

Згідно з Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (далі Перелік 909), до переліку посад, які дають право на пенсію за вислугою років, віднесено роботу у вищих навчальних закладах I-II рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах на таких посадах: директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Отже, посада керівника фізичного виховання професійно-технічного навчального закладу не передбачена Переліком 909.

Водночас, як зазначено у довідці державного професійно-технічного навчального закладу "Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму" № 151 від 12.07.2023 року, у період роботи на посаді керівника фізичного виховання позивач був тарифікований, як викладач з педагогічним навантаженням:

- 278 год. у 2012-2013 навчальному році (наказ № 164 від 30.08.2012 року);

- 246 год. у 2013-2013 навчальному році (наказ № 203 від 30.08.2013 року);

- 282 год. у 2014-2015 навчальному році (наказ № 217 від 29.08.2014 року);

- 361 год. у 2015-2016 навчальному році (наказ № 236 від 28.08.2015 року);

- 246 год. у 2016-2016 навчальному році (наказ № 227 від 25.08.2016 року).

Із наведеного можна зробити висновок, що позивач фактично працював на посаді викладача фізичного виховання.

Апеляційний суд вважає, що не зарахування стажу роботи до спеціального (педагогічного) стажу, який дає право на отримання 10 місячних пенсій було б несправедливим, якщо виходити лише з назви посади та не вдаватися до обов`язків, які особа фактично виконувала за посадою.

Оскільки, позивач на посаді керівника фізичного виховання виконував викладацьку роботу, тобто був викладачем (посада передбачена Переліком 909), то, на думку апеляційного суду, позивач має право на зарахування стажу роботи з 01.09.2012 по 27.08.2017 на посаді керівника фізичного виховання державного професійно-технічного навчального закладу "Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму" до спеціального стажу, який дає право на отримання грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції зробив вірний висновок про зобов`язання відповідача зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.09.2012 по 27.08.2017 на посаді керівника фізичного виховання державного професійно-технічного навчального закладу "Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму".

Водночас, що стосується позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті грошової допомоги та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", то апеляційний суд вважає за необхідно відмовити в їх задоволенні, оскільки призначення та виплата цієї допомоги входить до дискреційних повноважень відповідача.

Оскільки суд зобов`язав зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.09.2012 по 27.08.2017 на посаді керівника фізичного виховання державного професійно-технічного навчального закладу "Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму", то відповідач на основі такого зарахування обчислює загальний спеціальний стаж позивача, який дає право на отримання 10 місячних пенсій та приймає, в межах дискреції, відповідне рішення, залежно від тривалості спеціального стажу позивача.

Суд першої інстанції не врахував того, що спірним є право позивача на отримання допомоги, а не дії відповідача щодо нарахування та виплати цієї допомоги та помилково визнав протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті грошової допомоги і зобов`язав відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій.

Підводячи підсумок наведеного вище, апеляційний суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги та зобов`язання відповідача здійснити нарахування і виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, станом на день її призначення, відповідно до п.7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" необхідно відмовити, як передчасних.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , який дає право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоду роботи з 01.09.2012 по 27.08.2017 на посаді керівника фізичного виховання державного професійно-технічного навчального закладу "Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму".

Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що суд першої інстанції, в порушення норм процесуального права, зобов`язуючи відповідача зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , який дає право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоду роботи з 01.09.2012 по 27.08.2017 на посаді керівника фізичного виховання державного професійно-технічного навчального закладу "Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму", не вирішив позовну вимогу про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неврахування до спеціального трудового стажу періоду роботи з 01.09.2012 по 27.08.2017 на посаді керівника фізичного виховання державного професійно-технічного навчального закладу "Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму".

Вирішуючи цю позовну вимогу, апеляційний суд вважає, що саме дії відповідача, щодо відмови у зарахуванні до спеціального трудового стажу періоду роботи з 01.09.2012 по 27.08.2017 на посаді керівника фізичного виховання державного професійно-технічного навчального закладу "Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму" призвели до порушення права позивача, а не бездіяльність відповідача.

Тому, апеляційний суд вважає за необхідне, в порядку статті 9 КАС України, вийти за межі цієї позовної вимоги та задовольнити її шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у зарахуванні до спеціального стажу, який дає право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, періоду роботи з 01.09.2012 по 27.08.2017 на посаді керівника фізичного виховання державного професійно-технічного навчального закладу "Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму".

Також, апеляційний суд вважає за необхідне, в порядку статті 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 07.06.2023 року про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі 10 місячних пенсій.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що необхідно задовольнити позовні вимоги про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до спеціального стажу, який дає право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоду роботи з 01.09.2012 по 27.08.2017 на посаді керівника фізичного виховання державного професійно-технічного навчального закладу "Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму";

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.06.2023 року про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі 10 місячних пенсій.

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області під час повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.06.2023 року про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі 10 місячних пенсій зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , який дає право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", період роботи з 01.09.2012 по 27.08.2017 на посаді керівника фізичного виховання державного професійно-технічного навчального закладу "Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму".

Також необхідно відмовити у задоволенні, як передчасних, позовних вимог про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, станом на день її призначення, відповідно до п.7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на наведені вище міркування, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права.

Тому рішення суду першої інстанції необхідно скасувати із прийняття постанови про часткове задоволення позову.

Апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задовольнити частково.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року у справі № 500/5825/23 скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до спеціального стажу, який дає право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоду роботи з 01.09.2012 по 27.08.2017 на посаді керівника фізичного виховання державного професійно-технічного навчального закладу "Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму";

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.06.2023 року про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі 10 місячних пенсій.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області під час повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.06.2023 року про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі 10 місячних пенсій зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 , який дає право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", період роботи з 01.09.2012 по 27.08.2017 на посаді керівника фізичного виховання державного професійно-технічного навчального закладу "Тернопільське вище професійне училище сфери послуг та туризму".

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених статтею 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді І. В. Глушко
Р. М. Шавель
Постанова складена 14.02.2024 року