Справа № 420/2630/23
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/2630/23

Перша інстанція: суддя Корой С.М.,

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 травня 2023 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КРУПЯНИЙ ДВІР» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А:

07 лютого 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «КРУП`ЯНИЙ ДВІР» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просило: визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200261/2 від 15.10.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «КРУП`ЯНИЙ ДВІР» надало всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару. Подані декларантом документи для митного оформлення товару за ціною контракту відповідають вимогам ст.53 Митного кодексу України, є належними, допустимими та підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей. Прийняте рішення про коригування митної вартості протиправне та ґрунтується не на законі, а на безпідставних висновках та власних переконаннях контролюючого органу.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів встановлено, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що в документах, які надані декларантом, наявні розбіжності, відсутні всі відомості щодо ціни та вони не містять усіх необхідних відомостей стосовно складових митної вартості. У зв`язку з вищевикладеним Одеською митницею обґрунтовано прийнято рішення про коригування митної вартості товарів, імпортованих позивачем.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду 02 травня 2023 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «КРУП`ЯНИЙ ДВІР» задоволено у повному обсязі.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити повністю. Апелянт вказує, що судом першої інстанції не надана належна оцінка доводам відповідача, що подані декларантом документи не містили належних, об`єктивних, та достовірних відомостей про числові складові заявленої митної вартості, тому підтвердити заявлену митну вартість неможливо відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України.

Судом першої інстанції також не враховано, що на виконання вимог статті 54 Митного кодексу України під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів та перевірки документів встановлено, що в поданих документах містились розбіжності, а також декларантом не надано витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів.

Додатково апелянт вказує, що надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

1) у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, як складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) у інвойсі зазначено що за поставкою була здійснена оплата у розмірі, що не відповідає умовам зазначеним у контракті.

Відповідно до ч.3 п.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Одеської митниці задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

04.07.2022 року між А YAYLA AGRO GIDA SAN. VE TIC. A.S. (Туреччина) (продавець) та ТОВ «КРУП`ЯНИЙ ДВІР» (покупець) укладено контракт № ІМР-14/06/2022 на поставку короткозернистого білого рису 1 ґатунку китайського походження, код УКТЗЕД у розмірі 480 метричних тон за ціною 690 дол. США за метричну тону згідно специфікації якості № 1 (т.1 а.с.19-23).

Згідно п.1.3 контракту умови поставки товару (Інкотермс 2020): FОВ, Мерсін, Туреччина.

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 контракту загальна вартість товару, що підлягає поставці за цим контрактом, становить 331200 доларів США. Ціна за товар (включаючи упаковку і маркування) встановлюється в доларах США та визначаються сторонами згідно до FОВ, Мерсін, Туреччина за умовами поставки (Інкотермс 2020).

Пунктом 4.1 контракту передбачено, що покупець сплачує партії товару в наступному порядку: перша авансова сплата у розмірі 15 % від суми контракту для підтвердження замовлення згідно до проформи-інвойс.

26 серпня 2022 року сторони уклали додаткову угоду №1 до контракту № ІМР-14/06/2022, у якій змінили загальний розмір поставки з 480 метричних тон на 490 метричних тон та збільшити загальну вартість товару до 338 100 доларів США.

На виконання контракту продавцем було виставлено інвойс №YTR554 від 07.09.2022 року, відповідно до якого, загальна вартість товару становить 172500,00 доларів США, з яких: передоплата - 24840,00 доларів США, балансова сплата - 147660,00 доларів США). (т.1 а.с.26)

Відповідно до вищевказаного контракту та інвойсу ТОВ «КРУПЯНИЙ ДВІР» сплатив на розрахунковий рахунок контрагента у загальному розмірі 197 340,00 доларів США, з яких 172 500,00 доларів США за поставку товару по інвойсу №YTR554 від 07.09.2022 року.

На підтвердження даної обставини позивачем надано до суду документи щодо SWIFT платежів, в призначенні яких зазначено «PREPAYMENT FOR RICE ACC. CONTRACT IMP-04/07/2022 FROM 04.07.2022 (70: Remittance Information): №б/н від 22.07.2022 р. на суму 49680,00 доларів США; №б/н від 23.09.2022 р. на суму 70000,00 доларів США; №б/н від 30.09.2022 р. на суму 77660,00 доларів США (т.1 а.с. 27-29).

На виконання умов контракту компанія YAYLA AGRO GIDA SAN. VE TIC. A.S. (Туреччина) здійснила поставку ТОВ «КРУП`ЯНИЙ ДВІР» рису, у зв`язку з чим 15.10.2022 року декларантом подано митну декларацію для здійснення митного оформлення зазначеного товару № UA96U2 (т.1 а.с.122-123).

Митна вартість товару визначена декларантом самостійно за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом надані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 04.07.2022 року № ІМР-04/07/2022; рахунок-фактура (iнвойс) №YTR554 від 07.09.2022 року; лист роз`яснення №14/10-105 від 14.10.22 року стосовно транспортних витрат; пакувальний лист №б/н від 07.09.2022 року; коносамент №ARKMER від 09.09.2022 року; автотранспортна накладна (СMR) 955730 від 10.10.2022 року; автотранспортні накладні (СMR) б/н від 10.10.2022 року; банківські платіжні документи; додаткова угода №1 від 26.08.2022 року; специфікація №1 від 04.07.2022 року; договори (контракти) про перевезення №01-1/09/22 від 01.09.22 року, №01-6/10/22 від 06.10.22 року, №05-1/10/22 від 05.10.22 року, №22/08/22 від 22.08.22 року, №30 від 30.08.22 року; рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг; виписка з бухгалтерської документації б/н від 14.10.2022 року; прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 03.07.2022 року; фітосанітарні сертифікати; сертифікат про походження товару №V 0740089 від 31.08.2022 року; Health cert. б/н від 07.09.2022 року; інформація про результати проведення контролю 9101015 від 14.10.2022 року; висновок про вартісні характеристики товару №20-27/10-2022 від 13.10.2022 року; копія митної декларації країни відправлення 22330100EX00175785 від 31.08.22 року. (т.1 а.с.91-161)

За результатами опрацювання поданої позивачем вантажної митної декларації контролюючим органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2022/200261/2 від 15.10.2022 року, де в пункті 33 зазначено:

1) відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) у інвойсі зазначено що за поставкою була здійснена оплата у розмірі 24840 дол. США, що не відповідає умовам зазначеним у контракті № IMP04/07/2022 від 04.07.2022, де зазначено що оплата проводиться по загальній сумі контракту у розмірі 15%.

На підставі ч.3 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) каталоги, фірми - виробника товару; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 3) експортну декларацію країни відправлення з перекладом на українську мову Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.

Одеською митницею було проведено аналіз баз даних ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим, а саме: для товару № 1 1,02 дол. США/кг (МД № UA500500/2022/029485 від 26.08.2022, UA403030/2022/015796 від 12.08.2022, UA101020/2022/033416 від 14.09.2022), ніж заявлено декларантом 0,7919 дол. США/кг (т.1 а.с. 36-37).

Не погоджуючись з правомірністю рішення про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано до Одеської митниці відповідні документи, які підтверджують митну вартість товарів за митними деклараціями, у відповідності до положень ч.2 ст.53 Митного кодексу України та які не містять розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. При цьому, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товарів, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Доводи відповідача про те, що підставою для коригування митної вартості товару слугувало спрацювання системи управління ризиками не заслуговують на увагу, з огляду на те, що спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі митного органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини щодо організації та здійснення митної справи в Україні, економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України врегульовані положеннями Митного кодексу України (далі МК України).

Згідно ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення..

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч.2 ст.53 МК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З наведеного вбачається, що митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, підставами для їх прийняття відповідач зазначив наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та не подання позивачем всіх документів, а саме:

- відсутність у наданих документах відомостей щодо вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням;

- у інвойсі зазначено що за поставкою була здійснена оплата у розмірі 24840 дол. США, що не відповідає умовам зазначеним у контракті № IMP04/07/2022 від 04.07.2022, де зазначено що оплата проводиться по загальній сумі контракту у розмірі 15%;

- ненадання декларантом каталогів, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару, висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, експортної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову.

Щодо вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 1.4 контракту передбачено, що упаковка - оригінальні ПП мішки, вагою 50 кг, щільність мішка: не менше 90 г/м3, розмір транспортної етикетки: довжина 5 дюймів, ширина 4 дюйми.

Відповідно до п.2.2 ціна за товар включає упаковку та маркування.

Також, з митної декларації вбачається, що в графі 37 вказано процедуру постачання ZZ00.

Відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД 37. Процедура митної декларації має бути зазначено ZZ32, в той час як у вказаній графі митних декларацій поданої Декларантом зазначено ZZ00 (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що вартість пакування була включена в ціну товару та не мала окремо підтверджуватись під час митного оформлення товару.

Стосовно доводів митного органу про передоплату за поставку у розмірі 24840 дол. США, що не відповідає умовам зазначеним у контракті №IMP-04/07/2022 від 04.07.2022 року (оплата проводиться по загальній сумі контракту у розмірі 15%), суд зазначає наступне.

Відповідач, зазначаючи про наявність вказаного порушення, не навів жодного доводу про його вплив на формування митної вартості товару.

Відповідно до п.2.1 контракту №IMP-04/07/2022 від 04.07.2022 загальна вартість товару за цим контрактом становить 331200 доларів США.

В подальшому додатковою угодою від 26.08.2022 року № 1 загальну вартість товару змінено на 338100доларів США.

Згідно п.4.1 контракту покупець сплачує партії товару в наступному порядку: перша авансова сплата у розмірі 15 % від суми контракту для підтвердження заказу згідно до проформи-інвойс; балансова сплата за товар здійснюється згідно з інвойсом протягом 5 днів. Часткова сплата дозволяється.

Пунктом 4.6 контракту встановлено, що покупець сплачує товар в доларах США шляхом перечислення грошових коштів згідно банківських реквізитів продавця.

Таким чином, сторонами було узгоджено поставку товару, вартість якого у загальному розмірі спочатку становила 331 200 доларів США, а після внесених додатковою угодою змін 338 100 доларів США.

20.07.2022 року позивачу виставлено інвойс від 07.09.2022 року № YTR554 на суму 172 0500 доларів США (т.1 а.с.26).

Відповідно до вищевказаного контракту та інвойсу позивач сплатив на розрахунковий рахунок контрагента у загальному розмірі 197340,00 доларів США, з яких 172500,00 доларів США за поставку товару по інвойсу №YTR554 від 07.09.2022 року.

На підтвердження даної обставини позивачем надано до суду документи щодо SWIFT платежів, в призначенні яких зазначено «PREPAYMENT FOR RICE ACC. CONTRACT IMP-04/07/2022 FROM 04.07.2022 (70: Remittance Information): №б/н від 22.07.2022 р. на суму 49680,00 доларів США; №б/н від 23.09.2022 р. на суму 70000,00 доларів США; №б/н від 30.09.2022 р. на суму 77660,00 доларів США. (т.1 а.с. 27-29).

З наведеного вбачається, що оплата за поставку товару за інвойсом від 07.09.2022 року № YTR554 у розмірі 172 500 доларів США була здійснена в повному обсязі, суперечностей у вартості товару, способі та об`ємі сплати не встановлено.

Таким чином, надані документи на підтвердження митної вартості не містять будь-яких розбіжностей, які вказують на заниження заявленої митної вартості.

Твердження відповідача про ненадання декларантом каталогів, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару, висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини спростовуються змістом картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, з якої вбачається надання митному органу прейскуранту (прайс-листа) від 03.07.2022, висновку про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованою організацією від 13.10.2022 № 20-27/10-2022 тощо.

Оцінюючи наведені обставини у сукупності, судова колегія вважає вірними висновки суду, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню. Отже, до митного органу декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про його митну вартість за ціною договору, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом і визначив митну вартість за методом за ціною договору подібних (аналогічних) товарів.

Згідно сталої практики Верховного Суду формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

З оскаржуваного рішення вбачається, що в якості джерела інформації стосовно визначення митної вартості аналогічних товарів обрано МД № UA500500/2022/029485 від 26.08.2022, UA403030/2022/015796 від 12.08.2022, UA101020/2022/033416 від 14.09.2022.

Разом з тим, відповідачем не надано суду для дослідження вищезазначені митні декларації, в зв`язку з чим неможливо порівняти умови поставки товару, код та країну походження товару тощо.

Судова колегія зазначає, що наявність у базі даних митного органу інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), що само по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів.

За таких обставин, під час розгляду справи відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами про наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар.

Вищевказане свідчить, що правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

Митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані представником позивача для митного оформлення товару. При цьому досліджені судом документи, які містяться в матеріалах справи, є належними та в повній мірі відповідають вимогам Митного кодексу України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не спростовані митним органом, а тому відповідачем безпідставно застосовано інший метод визначення митної вартості у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 13 лютого 2023 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 320, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко