Справа № 580/12004/23
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року справа № 580/12004/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі ТЦК, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо оголошення військовослужбовцю ОСОБА_1 вислуги років для виплати надбавки за вислугу років станом на 7 липня 2023 року на підставі пункту 7 розділу IV наказу Міністра оборони України 7 червня 2018 року № 260 та виплати надбавки за вислугу років, починаючи з серпня 2023 року;

- зобов`язати Черкаський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки наказом оголосити військовослужбовцю ОСОБА_1 вислугу років для виплати надбавки за вислугу років станом на 01 січня 2023 року на підставі пункту 6 розділу IV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 7 червня 2018 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 за № 745/32197;

- зобов`язати Черкаський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки щомісячно виплачувати військовослужбовцю ОСОБА_1 надбавку за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням у розмірі, визначеному пунктом 1 Розділу IV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 7 червня 2018 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26І червня 2018 за № 745/32197, починаючи з 1 січня 2023 року;

- зобов`язати Черкаський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснити (провести) військовослужбовцю ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення відповідно до статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 7 червня 2018 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 за № 745/32197, з урахуванням фактично виплачених сум грошового забезпечення за період з 1 січня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправність дій відповідача полягає у оголошенні вислуги років для виплати надбавки за вислугу років станом на 7 липня 2023 року не на підставі пункту 6 розділу IV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 7 червня 2018 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 за № 745/32197, а на підставі пункту 7 розділу IV наказу Міністра оборони України 7 червня 2018 року № 260. Позивач зазначає, що у наказі Міністра оборони України 7 червня 2018 року № 260 відсутній як розділ IV, так і пункт 7.

Також позивач стверджує, що в порушення вимог законодавства виплата надбавки за вислугу років розпочата з серпня 2023 року.

Ухвалою від 19.12.2023 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

03.01.2024 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що інформація про наявність у нього стажу на прокурорсько-слідчих посадах у відповідача з`явилась тільки у липні 2023 року. Тобто до липня 2023 року в особовій справі позивача були відсутні відомості, які надавали можливість нарахувати йому надбавку за вислугу років з урахуванням наявності у нього стажу на прокурорсько-слідчих посадах. Вказав, що положення п.п. 6-7 розділу IV Порядку № 260, передбачає розрахунок розміру саме вислуги станом на 01 січня 2023 року (за умови, що інформація про таку вислугу відома командиру військової частини), а не розрахунок розміру грошової виплати за таку вислугу додатково до грошового забезпечення військовослужбовця.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд зазначає таке.

Суд встановив, що відповідно до витягу з наказу начальника Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 24.02.2022 № 4-ОС, позивач справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

У відповідь на заяву позивача, Черкаська обласна прокуратура видала довідку від 15.06.2023 № 07-466 вих23, відповідно до якої стаж роботи позивача в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах складає 06 років 07 місяців 00 днів та біографічну довідку.

Згідно витягу з наказу начальника Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 07.07.2023 № 231, позивачу оголошено вислугу років для виплати надбавки за вислугу років станом на 07.07.2023: календарна 07 років 11 місяців 12 днів.

Відповідно до витягу з наказу начальника Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 09.09.2023 № 254 позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Дії відповідача щодо оголошення позивачу вислуги років для виплати надбавки за вислугу років станом на 7 липня 2023 року на підставі пункту 7 розділу IV наказу Міністра оборони України 7 червня 2018 року № 260 та виплати надбавки за вислугу років, починаючи з серпня 2023 року позивач вважає протиправними, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 №2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі Закон №2011-XII).

Відповідно до пунктів 2-4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі Порядок № 260).

Відповідно до п.п. 1-3 розділу IV Порядку № 260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням у таких розмірах: від 1 до 5 років - 25 відсотків; від 5 до 10 років - 30 відсотків; від 10 до 15 років - 35 відсотків; від 15 до 20 років - 40 відсотків; від 20 до 25 років - 45 відсотків; від 25 і більше років - 50 відсотків.

Вислуга років для виплати надбавки обчислюється з дня початку до дня закінчення проходження військової служби відповідно до Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Для виплати надбавки за вислугу років зараховуються періоди:

- зазначені в постанові Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб;

- проходження військової служби, які зараховуються на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця на посадах, передбачених у штатах кораблів, катерів, морських суден або самохідних рейдових суден (далі - кораблі (судна)), у тому числі, які ремонтуються, а також на посадах, передбачених в управліннях груп, ланок, загонів, дивізіонів, бригад і центрів, до складу яких входять кораблі (судна), які постійно розміщені на кораблях (суднах);

- проходження військової служби під час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу, які зараховуються на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за три місяці.

Для виплати надбавки за вислугу років військовослужбовцям, призваним або прийнятим на військову службу із запасу, зараховуються всі періоди попередньої служби.

Згідно п.п. 6, 7 розділу IV Порядку № 260 для виплати надбавки за вислугу років командир військової частини щорічно станом на 01 січня оголошує наказом вислугу років військовослужбовців.

Наказ видається на підставі особових справ військовослужбовців та інших документів (за їх наявності), що підтверджують проходження військової служби. Календарна та пільгова вислуга років зазначаються окремо.

Військовослужбовцям, які прибули до військової частини для подальшого проходження служби, виплата надбавки за вислугу років здійснюється на підставі інформації про вислугу років, зазначеної у грошовому атестаті.

Після надходження до військової частини особової справи військовослужбовця вислуга років для виплати йому надбавки оголошується наказом командира військової частини.

Аналіз вказаних положень Порядку № 260 вказує, що командир військової частини оголошує наказом обсяг вислуги років військовослужбовців, який враховується для обчислення надбавки за вислугу років. При цьому, наказ видається на підставі особових справ військовослужбовців та інших документів (за їх наявності).

Зміст позову свідчить, що позивач вважає протиправними дії відповідача щодо зарахування до його вислуги років періоду роботи в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах лише у липні 2023 року, а не станом на 01.01.2023.

Суд врахував, що у відповідь на заяву позивача Черкаська обласна прокуратура видала довідку від 15.06.2023 № 07-466 вих23, відповідно до якої стаж роботи позивача в органах прокуратури на прокурорсько-слідчих посадах складає 06 років 07 місяців 00 днів та біографічну довідку.

Згідно витягу з наказу начальника Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 07.07.2023 № 231, позивачу оголошено вислугу років для виплати надбавки за вислугу років станом на 07.07.2023: календарна 07 років 11 місяців 12 днів.

Аналіз встановлених обставин вказує на те, що відомості про наявність у позивача стажу на прокурорсько-слідчих посадах у відповідача з`явилась що найраніше у червні 2023 року, після надання позивачем довідки Черкаської обласної прокуратури від 15.06.2023 № 07-466 вих23, у зв`язку із чим відповідач наказом від 07.07.2023 № 231 оголосив позивачу обсяг вислуги років з урахуванням наданих відомостей.

Суд також зазначає, що у матеріалах відсутні жодні докази повідомлення позивачем станом на 01.01.2023 відповідача про наявність у позивача стажу на прокурорсько-слідчих посадах із наданням відповідних доказів.

За вказаних обставин, суд доходить висновку, що обсяг вислуги років позивача відповідач обчислив у відповідності із вимогами приписів розділу IV Порядку № 260, із наявних у відповідача відомостей, ознак протиправності у діях відповідача, під час обчислення вислуги років позивача суд за наслідками розгляду справи не встановив.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 5 статті 139 вказаного Кодексу у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача, який звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, не підлягають задоволенню, а відповідач не надав доказів понесення судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );

2) відповідач Черкаський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (18008, м. Черкаси, вул. Хоменка, 19, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 19.02.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК