Справа № 160/11080/21
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 лютого 2024 рокуСправа №160/11080/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кучми К.С.

при секретарі судового засідання Казаковій Л.А.

за участю:

представника заявника Вошколупи В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро заяву Акціонерного товариства «Дніпроазот» про відстрочення виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023 р. у справі №160/11080/21,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.11.2022 року по вищезазначеній справі позовну заяву Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Акціонерного товариства «Дніпроазот» про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта задоволено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Дніпроазот» задоволено частково, скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.11.2022 року по справі №160/11080/21 та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково, а саме:

- застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель та споруд Акціонерного товариства «Дніпроазот» до повного усунення порушень за адресами:

м.Кам`янське, вул.С.Х.Горобця, 1:

будівлі корпусів 508А (побутово-адміністративний корпус) ГПУ, 154, 154а (заводоуправління); 102 - побутові приміщення загону ВОХОР на балансі ГПУ; будівлі автотранспортного цеху - корпус 126; будівлі аварійно-газорятувальної служби - корпус 129; корпус 515 проектно-конструкторського відділу; будівлі управління автоматики та зв`язку - корпус 111 (майстерні КВПтаА), 205 (дільниця зв`язку, АТС), 118 (радіоізотопна лабораторія, хранилище ізотопів), 986а (механічні майстерні) УАтаЗ; будівлі корпуса 200 (адміністративно-побутовий корпус) Управління будівельно-монтажних робіт, будівлі корпуса 123 (столярні майстерні) Управління будівельно-монтажних робіт; будівлі ТЕЦ, машинних залів котельної та турбінної дільниці ТЕЦ; залізничний цех (адміністративно-побутовий корпус 1009, побутовий корпус 1009, депо рухомого складу корпус 1020 станції Баглій-промислова); корпус 1022 (пункт пропарки цистерн), 150а (диспетчерська ст.Заводська), 1026 (гараж дрезин) станції Баглій-промислова; 573 адміністративно-побутовий корпус цеху з переробки аміаку; корпус 1201 Карбамід-2 (насосна КФС); корпус 1077 ремонтного управління.

м.Кам`янське, вул.Конституції, 11: гуртожиток.

м.Кам`янське, вул.Конституції, 15: СК «Промінь».

м.Кам`янське, вул.Конституції, 2В: корпус 1517 відділу кадрів та навчання персоналу.

м.Кам`янське, вул.В`ячеслава Чорновола, 67: ПК «Хімік».

- в задоволенні решті позову - відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.12.2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Дніпроазот» на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023 року.

15.12.2023 року позивачем отримано виконавчий лист № 160/11080/21.

25.01.2024 року державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) винесено постанову про відкриття виконаного провадження №73977249 на підставі виконавчого листа №160/11080/21 виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

До суду 05.02.2024 року надійшла заява АТ «Дніпроазот», в якій заявник просить відстрочити виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023 р. у справі №160/11080/21 до 24.10.2024 р.

В обґрунтування поданої заяви заявником зазначено, що АТ «Дніпроазот» вживаються усі можливі заходи з метою усунення всіх порушень, які зафіксовані у акті перевірки ДСНС від 18.06.2021 року № 72, зокрема, усунуто 223 порушень із 243, що підтверджується актом перевірки ДСНС від 11.12.2023 року № 127. Проте на даний час, щоб повністю усунути такі порушення необхідно більше часу та фінансових ресурсів з огляду на такі об`єктивні негативні чинники як введений простій на підприємстві, воєнний час, зменшення фінансових показників, припинення виробництва та збут основного виду продукції, мобілізація та виїзд за кордон кваліфікованих працівників, суттєві ризики ракетних обстрілів тощо. Разом з тим, виконання постанови від 24.10.2023 р. призведе до неможливості усунення всіх порушень, які зафіксовані у акті перевірки ДСНС від 18.06.2021 року № 72, а також до цілого ряду суттєвих ризиків зупинення експлуатації будівель та споруд. Заявник вказує, що на підприємстві вбачається позитивна динаміка в усунені значної частини порушень, а тому в сукупності вказаних обставин існують обґрунтовані підстави для задоволення даної заяви про відстрочення виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023 р. у справі № 160/11080/21.

12.02.2024 року до суду від позивача надійшла відповідь на заяву про відстрочення виконання постанови, в якій зазначено, що дійсно АТ «Дніпроазот» вживає відповідних заходів для виконання судового рішення, усуваючи порушення пожежної безпеки. Так, більшість виявлених порушень, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей усунуті, що свідчить про позитивну динаміку та добросовісність намірів відповідача. Головне управління вважає, що відстрочення є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Проаналізувавши заяву відповідача, Головне управління не заперечує проти задоволення заяви про відстрочення виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023 р. у справі №160/11080/21, про те зазначає, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення.

У судовому засіданні представник заявника просив суд задовольнити заяву та відстрочити виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023 р. до 24.10.2024 р. з підстав заявлених в ній.

Від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до суду 13.02.2023 року надійшло клопотання про розгляд заяви без участі його представника.

За приписами статті 129 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 р. № 1402-VIII та ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічна норма закріплена в ст.370 КАС України, згідно із якою судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Так, Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013 р. зазначив, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Згідно із ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист. Обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Відповідно до положень ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити виконання рішення. Питання про відстрочення судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для відстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови. При відстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів, передбачених статтею 151 цього Кодексу.

Таким чином, процесуальне законодавство визначає підстави та порядок відстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі з метою створення оптимальних умов для належного та якісного виконання такого.

При цьому, суд вважає за необхідне вказати, що реальне виконання судового рішення віднесено законодавцем до одного з основних завдань адміністративного судочинства, і саме на цій підставі відстрочення або розстрочення виконання судового рішення поставлено у залежність від обставин, що ускладнюють виконання судового рішення.

З аналізу наведених норм КАС України слідує, що законом не встановлено вичерпного переліку обставин, за наявності яких суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою сторони відстрочити або розстрочити виконання судового рішення.

Поряд з тим, обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Така позиція суду кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 03.06.2021 року по справі № 9901/598/19.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 11 жовтня 2019 року у справі №810/4643/18 зазначив, що нормами КАС України не встановлено вичерпний перелік обставин, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити виконання рішення в адміністративній справі. Це питання суд вирішує із врахуванням конкретних обставин адміністративної справи, зокрема, суб`єктного складу сторін у справі, зобов`язаної сторони (боржника) за рішенням суду, складного майнового стану чи складної життєвої ситуації зобов`язаної сторони (боржника), впливу виконання рішення на спроможність зобов`язаної сторони (боржника) виконати інший публічний обов`язок чи зобов`язання перед особами, які потребують соціального захисту. У випадку розстрочення (відстрочення) виконання свого рішення суд, який здійснює контроль за його виконанням, повинен забезпечити баланс публічного і приватного інтересів.

Суд також враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 12.06.2019 р. у справі №800/203/17, згідно з якими підставою для застосування правил ст.378 КАС України є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, а для зміни способу чи порядку виконання судового рішення неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин. Отже, підставою для відстрочення виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Відтак, всі ці обставини мають бути доведеними та підтвердженими документально.

При розгляді заяви щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Таким чином, відстрочення виконання судового рішення передбачає наявність дійсних та реальних обставин, що об`єктивно унеможливлюють, або створюють значні перешкоди у виконанні рішення суду.

Отже, враховуючи викладені приписи законодавства та висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку, що відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є процесуальними засобами, які суди застосовують у виключних випадках, у тому числі, якщо сторона доведе наявність обставин, що суттєво ускладнюють або унеможливлюють виконання судового рішення; ці процесуальні засоби застосовується з метою зменшення надмірного тягаря на боржника, якщо такий тягар може призвести до виникнення ситуації, за якої виконання судового рішення в подальшому стане взагалі неможливим.

Оцінюючи доводи заяви про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.12.2019 року у справі № 2а/0570/6531/2011, постанові від 30.01.2020 року у справі №819/150/17, що відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України враховується при розгляді цієї справи.

Так, подана відповідачем заява про відстрочення виконання рішення суду обґрунтована неможливістю повного виконання цього рішення, оскільки потребує більше часу та фінансових ресурсів, тощо.

Разом з тим, суд вважає, що фінансове становище не є винятковим випадком, що давало би суду правові підстави для відстрочення виконання судового рішення.

Суд зазначає, що відсутність коштів та належного фінансування не звільняє відповідача від виконання ним імперативних норм протипожежного законодавства. Чинне законодавство не ставить в залежність необхідність у застосуванні заходів реагування від наявності чи відсутності бюджетних коштів (фінансової спроможності) відповідача. Сама по собі відсутність коштів на забезпечення протипожежної та техногенної безпеки, не може бути підставою для відкладення вжиття заходів щодо усунення факторів небезпеки життю та/або здоров`ю людей.

Щодо твердження відповідача про наявність суттєвих ризиків зупинення експлуатації будівель та споруд, суд зазначає, що вказане не є підставою для допущення діяльності з цих спорудах з порушенням правил пожежної і техногенної безпеки, а навпаки, вказує на пріоритетність їх дотримання.

Крім того, невиконання вимог законодавства з питань техногенної, пожежної безпеки та цивільного захисту, до яких належать порушення зазначені у позові, є прямим посяганням і порушенням конституційних прав громадян, у разі не усунення зазначених порушень продовжує існувати загроза виникнення надзвичайних ситуацій, аварій чи пожеж, адже кожне порушення прямо або опосередковано створює загрозу небезпеки життю та/або здоров`ю людей.

Суд звертає увагу на те, що в даному випадку предметом спору у цій справі була наявність чи відсутність підстав для вжиття судом заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у зв`язку із виявленими Головним управлінням ДСНС у Дніпропетровській області під час проведення перевірки порушень АТ «Дніпроазот».

При цьому з постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023 року можна дійти висновку, що підставою для застосування такого заходу реагування як зупинення експлуатації (роботи) перелічених будівель та споруд АТ «Дніпроазот» до повного усунення порушень викладених в акті від 18.06.2021 року № 72, стало підтвердження встановленого факту порушень вимог пожежної та техногенної безпеки, а також цивільного захисту, що створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей.

Тобто метою застосування таких заходів реагування є попередження виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинить загрозу життю і здоров`ю людей, попередження заподіяння непоправної шкоди здоров`ю людей, убезпечення життя людей, які перебувають на такому об`єкті.

Питання щодо вжиття чи невжиття заходів реагування вирішує суд у своєму рішенні.

Рішення про вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду безпосередньо не стосується зобов`язання відповідача усунути порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, воно направлено на вжиття судом певних заходів обмежувального характеру до моменту, коли обставини, які стали підставою для їх застосування, відпадуть (будуть усунуті відповідачем). Тобто, виконання рішення у даній справі полягає саме у зупиненні роботи та експлуатації об`єкта, а не усуненні певних порушень.

За позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.23.2019 року у справі №804/8378/17, можливість застосування заходів реагування не ставиться в залежність від суб`єкта, який допустив порушення, а виключно до об`єкта, який експлуатується з порушеннями норм пожежної і техногенної безпеки.

Крім того, у своїх рішеннях Верховний Суд звертав увагу на те, що «…застосування таких заходів реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів можливе тільки на підставі судового рішення адміністративного суду.

Звернення суб`єкта владних повноважень до адміністративного суду можливе у випадках визначених законом. Наведені положення статті 70 Кодексу цивільного захисту України є одним з тих випадків, коли орган контролю може (якщо для цього є підстави) застосувати до підконтрольного суб`єкта заходи реагування тільки шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

З огляду на завдання адміністративного судочинства такий механізм реалізації владних повноважень покладає на адміністративний суд обов`язок, окрім іншого, запобігти неправомірному обмеженню прав та інтересів конкретних суб`єктів господарювання суб`єктами владних повноважень; з іншого боку суд повинен зважати на підстави, які змушують контролюючий орган звертатися з позовом про застосування заходів реагування.

Виконання судового рішення про застосування заходів реагування покладається на орган, який у цій справі звернувся з позовом. Та обставина, що заходи реагування (у визначених законом випадках) застосовуються на підставі судового рішення не змінює суб`єктного складу і правового статусу учасників цих правовідносин, зокрема контролюючого органу, який на виконання закону звернувся з позовом і на підставі судового рішення й повинен застосувати до підконтрольного суб`єкта заходи реагування для досягнення мети, яка зумовила їх застосування. У спірних правовідносинах ГУ ДСНС діє як суб`єкт владних повноважень, який застосовує/реалізовує санкції за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки».

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 420/4579/19, від 09 червня 2021 року у справі № 640/3180/20, від 05.06.2019 у справі №809/421/17.

Таким чином виконання судового рішення у цій справі полягає саме у зупиненні роботи та експлуатації будівлі Акціонерного товариства «Дніпроазот» за адресами: м.Кам`янське, вул.С.Х.Горобця, 1: будівлі корпусів 508А (побутово-адміністративний корпус) ГПУ, 154, 154а (заводоуправління); 102 - побутові приміщення загону ВОХОР на балансі ГПУ; будівлі автотранспортного цеху - корпус 126; будівлі аварійно-газорятувальної служби - корпус 129; корпус 515 проектно-конструкторського відділу; будівлі управління автоматики та зв`язку - корпус 111 (майстерні КВПтаА), 205 (дільниця зв`язку, АТС), 118 (радіоізотопна лабораторія, хранилище ізотопів), 986а (механічні майстерні) УАтаЗ; будівлі корпуса 200 (адміністративно-побутовий корпус) Управління будівельно-монтажних робіт, будівлі корпуса 123 (столярні майстерні) Управління будівельно-монтажних робіт; будівлі ТЕЦ, машинних залів котельної та турбінної дільниці ТЕЦ; залізничний цех (адміністративно-побутовий корпус 1009, побутовий корпус 1009, депо рухомого складу корпус 1020 станції Баглій-промислова); корпус 1022 (пункт пропарки цистерн), 150а (диспетчерська ст.Заводська), 1026 (гараж дрезин) станції Баглій-промислова; 573 адміністративно-побутовий корпус цеху з переробки аміаку; корпус 1201 Карбамід-2 (насосна КФС); корпус 1077 ремонтного управління; м.Кам`янське, вул.Конституції, 11: гуртожиток; м.Кам`янське, вул.Конституції, 15: СК «Промінь»; м.Кам`янське, вул.Конституції, 2В: корпус 1517 відділу кадрів та навчання персоналу; м.Кам`янське, вул.В`ячеслава Чорновола, 67: ПК «Хімік» до повного усунення порушень.

Окрім того, суд враховує, що забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення у порівняні з інтересом відповідача.

Кожне порушення правил пожежної безпеки несе в собі потенційний ризик, як настання надзвичайної ситуації, так і ризик ускладнення евакуації у випадку пожежі та затягування у часі процесу ліквідації надзвичайної ситуації.

Також, кожне з виявлених порушень створює очевидну загрозу життю та здоров`ю людей, а сукупність цих порушень вказує на максимальний ступінь такої загрози, що є неприпустимим і вимагає застосування відповідних заходів реагування.

За таких обставин суд дійшов висновку про неможливість застосування в даному випадку інституту відстрочення виконання судового рішення, оскільки це суперечить меті застосування заходів реагування та фактично свідчить про відтермінування судом застосування таких заходів, що не передбачено нормами чинного законодавства, а тому подана відповідачем заява про відстрочення виконання судового рішення не може бути задоволена.

Керуючись ст.ст.240, 294, 295, 297, 378 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Дніпроазот» про відстрочення виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023 р. у справі №160/11080/21.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 16.02.2024 року.

Суддя К.С. Кучма