Справа № 460/27788/23
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2024 року м. Рівне №460/27788/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо неврахування при проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірськошахтного обладнання «Спецшахтмонтаж» Карагандизького виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Карагандауголь» з 16.07.1985 по 24.07.1989, на підставі довідки Філії з особового складу вугільної галузі комунальної державної установи «Державний архів Карагандинської області» управління культури, архівів і документації Карагандинської області від 27.02.2020 №Д-112ЮЛ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок з моменту призначення пенсії, а саме 14.02.2022 та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірськошахтного обладнання «Спецшахтмонтаж» Карагандизького виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Карагандауголь» з 16.07.1985 по 24.07.1989 на підставі довідки Філії особового складу вугільної галузі комунальної державної установи «Державний архів Карагандинської області» управління культури, архівів і документації Карагандинської області від 27.02.2020 № Д-112ЮЛ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22.06.2022 у справі № 460/13722/22, йому з 14.02.2022 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Згодом звернувся до відповідача щодо врахування для обчислення пенсії заробітної плати за періоди роботи в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірськошахтного обладнання «Спецшахтмонтаж» Карагандизького виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Карагандауголь» з 16.07.1985 по 24.07.1989, на підставі довідки Філії з особового складу вугільної галузі комунальної державної установи «Державний архів Карагандинської області» управління культури, архівів і документації Карагандинської області від 27.02.2020 №Д-112ЮЛ. Однак, відповідачем відмовлено у врахування заробітної плати з тих підстав, що після проведеної перевірки довідок встановлена розбіжність в сумах заробітної плати.

З підстав наведених у позові, позивач просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена ним у відзиві на позовну заяву, відповідно до змісту якого він заперечував проти їхнього задоволення. Зазначав на обґрунтування такої позиції, що проводити перерахунок пенсії для ОСОБА_1 із урахуванням заробітної плати за період роботи в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірськошахтного обладнання Спецшахтмонтаж Карагандизького виробничого об`єднання по видобутку вугілля Карагандауголь з 16.07.1985 по 24.07.1989 підстав немає через відсутність первинних документів (належно завірених копій особових рахунків) на підставі яких видані довідки про заробітну плату. Враховуючи припинення 19.06.2023 для України дії Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 в м. москві, підстави для запиту оновленої довідки про заробітну плату за період роботи в Республіці Казахстан відсутні. З наведених підстав, просило суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22.06.2022 у справі № 460/13722/22 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 період його роботи з 16.07.1985 по 24.07.1989 в Управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірськошахтного обладнання Спецшахтмонтаж Карагандизького виробничого об`єднання по видобутку вугілля Карагандауголь та з 31.07.1989 по 16.12.1991 у (ОТМ) шахта Тантекська та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 14 лютого 2022 року.

Листом від 22.09.2023 на звернення позивача щодо врахування довідок про заробітну плату для обчислення пенсії, відповідач повідомив, що у відповідь на запит Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 24.05.2023 №1700-0201-10/46587 щодо проведення перевірки означеної довідки про заробітну плату від 27.02.2020 № Д-112ЮЛ, 01.08.2023 надійшла відповідь з архівної установи за № Д190ЮЛ, в якій зазначено накази про прийняття, переведення та звільнення з роботи ОСОБА_1 з табельним номером № НОМЕР_1 . Також, зазначено про те, що в особових рахунках по нарахуванню заробітної плати робітникам значиться ОСОБА_1 (ім`я та по батькові повністю не вказані), нарахування проведено за період роботи з 07.1985 по 07.1989. Водночас, у надісланій інформації містяться розбіжності з довідкою Філії з особового складу вугільної галузі комунальної державної установи "Державний архів Карагандинської області" управління культури, архівів і документації Карагандинської області від 27.02.2020 № Д-112ЮЛ, зокрема за липень 1989 року суми не збігаються. У відповідь на запит Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 24.05.2023 № 1700-0201-10/46587, філією з особового складу вугільної галузі комунальної державної установи "Державний архів Карагандинської області" управління культури, архівів і документації Карагандинської області завірені копії особових рахунків, на підставі яких видана довідка про заробітну плату від 27.02.2020 № Д-112ЮЛ, не надані.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 з 01.12.1980 по 23.10.1981 позивач працював у Шахтинському вузлі зв`язку на посаді лінійного монтера третього розряду; з 29.10.1981 по 26.10.1983 проходив військову службу в Радянській Армії, з 12.12.1983 по 01.07.1985 працював у Шахтинському вузлі зв`язку на посаді лінійним монтером п`ятого розряду; з 16.07.1985 прийнятий на роботу Управління по монтажу, демонтажу та ремонту гірськошахтного об`єднання "Спецшахтмонтаж" Карагандизького виробничого об`єднання по видобутку вугілля Карагандауголь на посаду слюсаря і чергового по ремонту гірськошахтного обладнання по третьому розряду на гірномонтажну ділянку шахтного підземного електрообладнання м. Шахтинськ; з 01.04.1986 позивач переведений електрослюсарем черговим і по ремонту гірськошатхтного обладнання 3 розряду гірномонтажної ділянки по монтажу, налагодженню шахтного підземного електрообладнання м. Шахтинськ; 01.05.1986 присвоєно четвертий розряд електрослюсаря чергового і по ремонту гірськошатхтного обладнання 3 розряду гірномонтажної ділянки по монтажу, налагодженню шахтного підземного електрообладнання м. Шахтинськ; 01.04.1987 присвоєно п`ятий розряд електрослюсарем черговим і по ремонту гірськошатхтного обладнання 3 розряду гірномонтажної ділянки по монтажу, налагодженню шахтного підземного електрообладнання м. Шахтинськ; 01.04.1988 у зв`язку з введенням нових тарифних умов оплати праці установлено професію електрослюсаря (слюсаря) чергового по ремонту гірськошахтного обладнання по третьому розряду на гірномонтажній ділянці шахтного підземного електрообладнання м. Шахтинськ; 24.07.1989 звільнений по переводу на шахту Тантекська по видобутку вугілля Карагандауголь за погодження керівництва; з 31.07.1989 по 16.12.1991 працював у відділі головного механіка старшим механіком (ОТМ) шахти Тантекська.

На підтвердження вказаних обставин до матеріалів справи також долучено архівну довідкою філіалу по особистому складу вугільної галузі комунального державного закладу «Державний архів Карагандинської області» №112 від 27.02.2020 «Про наявність даних на ОСОБА_1 », архівну довідку Комунального державного закладу «Державний архів м. Шахтинськ» № 2-14/145 вiд 06.03.2020 «Про стаж роботи ОСОБА_1 », архівну довідку Комунального державного закладу «Державний архів м. Шахтинськ» № 2-14/145 від 06.03.2020 року «Про заробітну плату ОСОБА_1 », уточнюю довідку шахти «Тентекська» про особливий характер роботи та умови праці.

Не погоджуючись із неврахуванням відповідачем при проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії з урахуванням заробітної плати, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).

Абзацом першим ч.1 ст.40 Закону № 1058-IV передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абз.5ч.1ст.40 цього Закону).

Згідно з пунктами 1-2 статті 41 Закону № 1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Аналіз норм права дає підстави для висновку, що у разі надання особою заяви на призначення (перерахунок) пенсії із наданням довідки за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 01 липня 2000 року, зазначена довідка може бути врахована для призначення (перерахунку) розміру пенсії тільки після обов`язкового підтвердження первинними документами, на підставі яких було видано зазначену довідку.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №22-1), затверджений постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) та зареєстрований в Міністерстві юстиції України за №1566/11846 від 27.12.2005 регулює питання подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058.

Абзацом 2 підпункту 3 пункту 2.1 вказаного Порядку встановлено, що за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 2.10 Порядку передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

В свою чергу суд зазначає, що підтвердження достовірності даних довідки здійснюється шляхом проведення органом Пенсійного фонду перевірки за місцем зберігання первинної документації, а не шляхом покладення на особу, яка звернулася за перерахунком пенсії, обов`язку щодо надання цих первинних документів.

Як встановлено судом, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та з 14.02.2022 отримує пенсію за віком обчислену відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо врахування довідок про заробітну плату за період роботи в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірськошахтного обладнання «Спецшахтмонтаж» Карагандизького виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Карагандауголь» з 16.07.1985 по 24.07.1989, на підставі довідки від 27.02.2020 № Д-112ЮЛ, виданої Філією з особового складу вугільної галузі комунальної державної установи «Державний архів Карагандинської області» управління культури, архівів і документації Карагандинської області.

Згідно записів довідки Філії з особового складу вугільної галузі комунальної державної установи «Державний архів Карагандинської області» управління культури, архівів і документації Карагандинської області від 27.02.2020 № Д-112ЮЛ, судом встановлено, що в період з липня 1985 року по липень 1989 року позивач був зарахований на посаду "слесаря дежурного и по ремонту горношахтного оборудования 3 разряда" (мовою оригіналу).

Також суд зазначає, що довідкою від 27.02.2020 № Д-112ЮЛ підтверджено відомості нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи з липня 1985 року по липень 1989 року.

Суд зазначає, що вказана довідка підписана відповідальною особою корівником філіалу по особовому складі, на ній проставлена печатка відповідного філіалу. Також ця довідка містить адресу місцезнаходження установи, яка видала вказану довідку.

З огляду на наведене, суд вважає що така довідка відповідає вимогам законодавства, оскільки видана на підставі особових рахунків, містить чітко визначений період роботи, за який здійснювалася виплата заробітної плати позивачу, суми заробітної плати, а також містить інформацію щодо місцезнаходження і адресу установи, якою видано таку довідку.

Разом з тим, органи Пенсійного фонду України наділені компетенцією здійснювати перевірку відомостей про особу, зокрема при вирішенні питання щодо наявності правових підстав для призначення їй пенсії і реалізація такого обов`язку покликана забезпечити непорушне конституційне право кожного на пенсійне забезпечення.

Також, аналізуючи підстави відмови врахування довідок про заробітну плату та обґрунтування, викладені відповідачем у відзиві, суд зазначає, що посилання відповідача на недоліки в довідках в частині розбіжностей, є таким, що позивач не може їх самостійно усунути, виправити, вплинути на їх зміст чи в інший спосіб довести наявність правдивість довідок про заробітну плату, крім надання трудової книжки.

В свою чергу, щодо не зарахування позивачу для обчислення пенсії заробітну плату за період його роботи з липня 1985 року по липень 1989 року оскільки з 1 січня 2023 року рф припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, яка діяла в період виникнення спірних правовідносин та в період роботи позивача на території рф, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно з абзацом 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом рф "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року (діючої в період роботи позивача на території рф), трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Аналіз наведеного вище вказує на те, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 1328 від 29.11.2022 року «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. москві.

Вказана постанова набрала чинності 02 грудня 2022 року.

Отже, до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 1328 від 29.11.2022 року Україна, як держава - учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

Таким чином, у контексті спірних правовідносин, суд вважає неспроможними доводи відповідача про те, що з 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, оскільки вказані обставини не стосуються періодів трудової діяльності позивача, що мали місце в період дії вказаної Угоди.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що органом пенсійного забезпечення безпідставно не враховано позивачу заробітну плату згідно з довідки від 27.02.2020 № Д-112ЮЛ про заробітну плату за періоди роботи з липня 1985 року по липень 1989 року, з моменту звернення із заявою про призначення пенсії - 14.02.2022.

Згідно із ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

При зазначених обставинах, вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають до задоволення, а заперечення відповідача суд відхиляє як безпідставні і такі, що суперечать чинному законодавству та фактичним обставинам справи.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Розподіл судових витрат проводиться судом відповідно до ст.139 КАС України.

Поряд з цим, щодо стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує таке.

Відповідно до ч.2 ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.3 та ч.4 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У позовній заяві представник позивача заявив клопотання про стягнення на його користь судових витрат на правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.

На обґрунтування вказаних витрат додав до матеріалів позову копію договору про надання правової допомоги від 01.12.2023 № 01/12, та платіжну інструкцію про сплату за надану правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч.5 ст.134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно із практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно із практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

В порушення вимог ч.4 ст.134 КАС України представником позивача не подано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних за наслідками надання правничої допомоги. Натомість, наведений у п. 2 Договору про надання правової допомоги від 01.12.2023 № 01/12 вид та обсяг правової допомоги, не підтверджує в повному обсязі надання послуг ОСОБА_1 з правничої допомоги у даній справі.

Зважаючи на те, що дана справа належить до категорії справ незначної складності, а також беручи до уваги, що для суду не надано детальний опис робіт (наданих послуг), то на переконання суду, розумно обґрунтованими є заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, у розмірі 1000грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинення дій, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо неврахування при проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням заробітної плати за період роботи в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірськошахтного обладнання «Спецшахтмонтаж» Карагандизького виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Карагандауголь» з 16.07.1985 по 24.07.1989, на підставі довідки Філії з особового складу вугільної галузі комунальної державної установи «Державний архів Карагандинської області» управління культури, архівів і документації Карагандинської області від 27.02.2020 №Д-112ЮЛ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 14.02.2022, з урахуванням заробітної плати за період роботи в управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірськошахтного обладнання «Спецшахтмонтаж» Карагандизького виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Карагандауголь» з 16.07.1985 по 24.07.1989 на підставі довідки Філії особового складу вугільної галузі комунальної державної установи «Державний архів Карагандинської області» управління культури, архівів і документації Карагандинської області від 27.02.2020 № Д-112ЮЛ (з урахуванням виплачених сум).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області витрати по сплаті судового збору на суму 1073,60грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00грн.

В задоволенні витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 16 лютого 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Д.П. Зозуля