Справа № 460/20606/22
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 460/20606/22 пров. № А/857/17600/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М. Гудима Л.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року(суддя Дудар О.М., м. Рівне) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у липні 2022 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просив:визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 01.06.2022 №67; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області роботу ОСОБА_1 на посаді старшого оглядача вагонів Державного Територіального Галузевого об`єднання "Львівська залізниця", відокремлений підрозділ "Ремонтне вагонне депо Здолбунів, у період з 01.03.1995 по 11.05.2010 зарахувати до пільгового стажу;зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років з 26.05.2022. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із наданням всіх необхідних документів. Відповідач відмовив у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, зокрема, не зарахував стаж роботи на посаді старшого оглядача вагонів. Позивач вважає рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії протиправним, таким, що порушує його конституційне право на отримання належного пенсійного забезпечення.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 01.06.2022 №67. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи у Вагонному депо станції Здолбунів Львівської державної залізниці з 01.03.1995 до 13.10.2010 на посадах старшого оглядача вагонів 5-го розряду та слюсаря з ремонту рухомого складу 4-го розряду. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, яке із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, щовраховуючи положення чинного законодавства, що регулює призначення пенсії на пільгових умовах, трудової книжки недостатньо для підтвердження спеціального стажу. Відповідно до трудової книжки позивача, архівної довідки про підтвердження трудового стажу та довідки, яка уточнює особливий характер роботи або умови праці, необхідні для призначення пенсії за вислугою років, підтверджено період роботи позивача з 20.01.1989 по 28.02.1995 та стаж роботи за вислугою тривалістю 6 років 1 місяць 9 днів. Інші періоди роботи позивача не підтверджені, записи в трудовій книжці та архівній довідці не відповідають списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583. Вказує, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову позивачу в призначенні пенсії за вислугу років є правомірним, як таке, що прийняте у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, підтвердженого у встановленому законодавством порядку.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що26.05.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років (а.а.с.87-88).

Зазначена заява була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управління Пенсійного фонду України в Полтавській області: 01.06.2022 прийнято рішення №67 про відмову у призначенні пенсії (а.а.с.14-15).

Цим рішенням ОСОБА_1 відмовлено у призначенні дострокової пенсії за вислугу років згідно з п."а" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у зв`язку з відсутністю необхідного стажу за вислугою років.

Зокрема, зазначені у довідці про підтвердження трудового стажу від 27.04.2022 №Т-283 посади не відповідають Списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583.

Згідно з рішенням від 01.06.2022 №67, стаж ОСОБА_1 за вислугою років становить 06 років 01 місяць 09 днів, загальний страховий стаж 39 років 03 місяці 24 дні.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 01.06.2022 №67 про відмову у призначенні пенсії було надіслано ОСОБА_1 листом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 06.06.2022 (а.а.с.16-17).

Вважаючи відмову у призначенні пенсії за вислугу років протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж відповідно до вимог чинного законодавства - трудовою книжкою, та архівною довідкою про підтвердження трудового стажу підтверджено право позивача на зарахування періоду роботи з 01.03.1995 до 13.10.2010 до пільгового стажу, що дає на право на призначення пенсії згідно з п."а" ст.55 Закону №1788-ХІІ.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Основні принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 8 Закону №1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

За приписами Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника (ч.1 ст.9 Закону №1058-IV).

Статтею 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) передбачено такий вид трудової пенсії як пенсія за вислугу років.

Відповідно до п.2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

За приписами п.п.2-1, 16 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, положення Закону №1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VIII (далі Закон №2148-VIII) мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбаченими статтями 52, 54, та 55 Закону №1788-ХІІ. Пенсія за вислугу років призначається за зверненням таких осіб з дотриманням умов, передбачених Законом №1788-ХІІ.

Пунктом "а" ст.55 Закону №1788-ХІІ, із змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII (далі Закон №213-VIII) та Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 №911-VIII (далі Закон №911-VIII) було передбачено окремі категорії працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років з дотриманням певних умов, зокрема робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України пенсії призначаються після досягнення працівниками 55 років і за стажу роботи: для чоловіків - не менше як 30 років, з них не менш як 12 років шість місяців на такій роботі; для жінок - не менш як 25 років, з них не менш як 10 років на такій роботі. За відсутності стажу роботи в чоловіків - 30, у жінок - 25 років, у період до 01 квітня 2024 року, пенсія за вислугу років названим особам призначається за наявності стажу роботи в залежності від періоду звернення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення" затверджено, зокрема, Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років (далі Список №583), до якого включено наступні професії та посади: бригадири магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій та штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів; електромонтери і електромеханіки контактної мережі магістральних залізниць; кондуктори вантажних поїздів; кочегари паровозів і парових кранів на залізничному ходу; майстри (шляхові, мостові, тунельні) магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій і штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів; машиністи автомотрис і мотовозів; машиністи і помічники машиністів паровозів і парових кранів на залізничному ходу; машиністи і помічники машиністів тепловозів; машиністи і помічники машиністів електровозів; машиністи і помічники машиністів дизель-поїздів; машиністи і помічники машиністів електропоїздів (секцій); машиністи-інструктори локомотивних бригад; механіки рефрижераторних поїздів (секцій); монтери колії магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій і штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів; оглядачі вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу; оглядачі-ремонтники вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу; поїзні диспетчери і старші поїзні диспетчери; регулювальники швидкості руху вагонів; ремонтники штучних споруд магістральних залізниць на дільницях з інтенсивним рухом поїздів; складачі поїздів; слюсарі по ремонту рухомого складу магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу; чергові по станціях позакласних і 1 класу, зайняті прийманням відправленням і пропусканням поїздів на дільницях магістральних залізниць з особливо інтенсивним рухом; чергові та оператори сортувальних гірок на станціях позакласних і 1 класу.

Відповідно до положень статті 44 Закону №1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Оспорюване рішення від 01.06.2022 №67 про відмову у призначенні пенсії мотивоване відсутністю посад, зазначених у довідці про підтвердження трудового стажу від 27.04.2022 №Т-283, у Списку №583.

Спірним питанням в даному випадку є питання щодо зарахування до страхового стажу позивача, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, стажу роботи на посадах старшого оглядача вагонів та слюсаря з ремонту рухомого складу.

Згідно з трудовою книжкою ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 та архівною довідкою про підтвердження трудового стажу від 27.04.2022 №Т-283, виданою Виробничим структурним підрозділом "Рівненська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" ОСОБА_1 працював у Вагонному депо ст. Здолбунів Львівської державної залізниці: у період з 01.03.1995 до 10.05.2010 - старшим оглядачем вагонів 5-го розряду; у період з 11.05.2010 до 22.07.2010 слюсарем з ремонту рухомого складу 4-го розряду: у період з 23.07.2010 до 13.10.2010 - старшим оглядачем вагонів 5-го розряду (а.а.с.69-70, 97).

Згідно з інформацією Виробничого структурного підрозділу "Рівненська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (лист від 19.07.2023 №Т-485), залізнична станція Здолбунів у період 1986-2010 років була віднесена до позакласної групи (класу) з оплати праці керівників підприємств та підрозділів Львівської залізниці (а.с.75).

Згідно з роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення України від 18.11.1992 №25 "Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років", відповідно до ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно з затвердженими Кабінетом Міністрів України переліками і списками. Якщо в ці переліки і списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах, тобто старші, головні, провідні, а також помічники.

Слід звернути увагу, що професії позивача (оглядач вагонів та слюсар з ремонту рухомого складу) належить до переліку професій, передбачених Списком №583, що дають право на пенсію за вислугу років відповідно до ст.55 Закону №1788-ХІІ.

Таким чином, основним документом, що підтверджує трудовий стаж відповідно до вимог чинного законодавства - трудовою книжкою, та архівною довідкою про підтвердження трудового стажу підтверджено право позивача на зарахування періоду роботи з 01.03.1995 до 13.10.2010 до пільгового стажу, що дає на право на призначення пенсії згідно з п."а" ст.55 Закону №1788-ХІІ.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновок органу Пенсійного фонду про не зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 01.03.1995 до 13.10.2010 на посадах старшого оглядача вагонів та слюсаря з ремонту рухомого складу є помилковим, оспорюване рішення від 01.06.2022 за №67 протиправним, а тому позов у цій частині підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги у частині зобов`язання відповідача призначити позивачу з 26.05.2022 пенсію за вислугу років, то апеляційний суд зазначає, що пунктом "а" ст.55 Закону №1788-ХІІ, із змінами, внесеними Законом №213-VIII та Законом №911-VIII було передбачено окремі категорії працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років з дотриманням певних умов, зокрема робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України пенсії призначаються після досягнення працівниками 55 років і за стажу роботи: для чоловіків - не менше як 30 років, з них не менш як 12 років шість місяців на такій роботі; для жінок - не менш як 25 років, з них не менш як 10 років на такій роботі. За відсутності стажу роботи в чоловіків - 30, у жінок - 25 років, у період до 01 квітня 2024 року, пенсія за вислугу років названим особам призначається за наявності стажу роботи в залежності від періоду звернення.

Разом з тим, в даному випадку суд дійшов висновку про право позивача на зарахування періоду роботи з 01.03.1995 до 13.10.2010 до пільгового стажу, що дає право на пенсію за вислугу років згідно з п."а" ст.55 Закону №1788-ХІІ.

Проте, як вірно вказує суд першої інстанції, перевірити чи правильно проведено пенсійним органом розрахунок загального стажу роботи позивача і чи такий є достатнім для призначення пенсії позивачу, який період зарахований, а який не зарахований, за наявними у матеріалах справи доказами суд не має можливості.

Крім того, слід вказати, що повноважним органом для обрахунку та призначення пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого й належить розгляд документів. Суд не може перебирати компетенцію суб`єктів владних повноважень та досліджувати документи, яким не надана оцінка, встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права та встановлювати наявний стаж на призначення пенсії за умови, що таких дій не вчинив відповідач.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що сліди зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах відповідно до п."а" ст.55 Закону №1788-ХІІ із врахуванням висновків суду щодо зарахування до страхового стажу описаних періодів роботи позивача та прийняти відповідно рішення.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
Л. Я. Гудим