Справа № 953/9733/23
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 р.Справа № 953/9733/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Київського районного суду м. Харкова від 20.11.2023, головуючий суддя І інстанції: Демченко С.В., м. Харків, повний текст складено 20.11.23 у справі № 953/9733/23

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Ольховського Віталія Васильовича , Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до інспектора роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Ольховського Віталія Васильовича, Департаменту патрульної поліції (далі також відповідачі), в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7842520 від 30 вересня 2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2023 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 7842520 від 30 вересня 2023 року щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 гривень, провадження у справі закрито.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Департаменту патрульної поліції, на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 536,80 гривень.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про неврахування судом першої інстанції обставин справи, зокрема, того, що за інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2022 року у справі № 204/5944/22, на підставі якої ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами, набрала законної сили.

Інші учасники справи правом на висловлення свого ставлення до апеляційної скарги не скористалися.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 30 вересня 2023 року інспектор роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Ольховський В. В. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 7842520, на підставі якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та на нього накладений штраф у розмірі 20400 гривень.

Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 30 вересня 2023 року о 13 годині 02 хвилин, керуючи автомобілем BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Сумській, 36/38, у м. Харкові, порушив вимогу дорожньої розмітки 1.16.1 - смуга розгалуження напрямів руху, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом.

Відповідно до постанови Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2022 року у справі № 204/5944/22 ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Скориставшись правом на оскарження постанови серії ЕАТ № 7842520 у судовому порядку, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про її скасування та закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять підтвердження того, що постанова Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2022 року, на підставі якої ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами, набрала законної сили, зазначені обставини не підтверджуються відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, оскільки відомості про дату набрання законної сили у реєстрі відсутні, матеріали справи не містять жодних доказів вручення постанови Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2022 року у справі № 204/5944/22 позивачу, а відтак і обізнаності позивача про таку постанову, а тому дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, що виключає можливість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року, № 1306 (надалі також ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В розділі 2 ПДР закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Частиною 4 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Вказані правові висновки наведено у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі № 415/123/17.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Як убачається з матеріалів справи, постановою Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2022 року у справі № 204/5944/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Таким чином станом на 30.09.2023 ОСОБА_1 не мав права керування транспортними засобами.

За доводами позивача, викладеними в позовній заяві, з якими погодився суд першої інстанції, на час притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 не був обізнаний про існування рішення суду про позбавлення його права керування транспортним засобом, а тому у його діях відсутній склад інкримінованого йому правопорушення.

Проте колегія суддів зазначає, що зі змісту постанови від 08 листопада 2022 року у справі № 204/5944/22 вбачається, що ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про дату, місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Висновок суду першої інстанції про те, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень відомості про дату набрання законної сили постановою від 08 листопада 2022 року у справі № 204/5944/22 відсутні, є необґрунтованим.

Так, за інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень вказана постанова суду надіслана судом: 02.01.2023, зареєстрована: 03.01.2023, оприлюднена: 04.01.2023. Дата набрання законної сили: 21.11.2022.

Пред`явлення працівнику поліції посвідчення водія, яке відображалося в додатку «ДІЯ» як дійсне, не спростовує факту обізнаності позивача про те, що 28 липня 2022 року о 19 год. 50 хв. у м. Дніпрі, на пр. Богдана Хмельницького, 42, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 2705, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився зі згоди водія за допомогою газоаналізатору Драгер 0532, результат тесту позитивний та складає 1,46 проміле, про що зазначено у постанові Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2022 року у справі № 204/5944/22.

У позовній заяві позивач, не заперечуючи обставин справи № 204/5944/22, вказує лише на те, що він не був обізнаний із рішенням про позбавлення права керування транспортними засобами, проте відповідних доказів до матеріалів справи не надав.

Зокрема, позивачем під час розгляду справи не надано до суду ані посвідчення водія на транспортний засіб на право керування транспортними засобами не в електронній формі, ані протоколу про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано подію адміністративного правопорушення, що сталося 28 липня 2022 року о 19 год. 50 хв. у м. Дніпрі, на пр. Богдана Хмельницького, 42, без відмітки про тимчасове вилучення посвідчення водія ОСОБА_1 .

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за N 1086 затверджено Порядок тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення. Відповідно до вказаного Порядку тимчасове вилучення посвідчення водія на транспортний засіб здійснюється поліцейським. Посвідчення водія тимчасово вилучається за наявності підстав уважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене Кодексом України про адміністративні правопорушення, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. У разі вчинення правопорушення, за яке передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, складається протокол про адміністративне правопорушення у двох примірниках і тимчасово вилучається посвідчення водія, про що робиться запис у протоколі. До винесення судом постанови у справі про адміністративне правопорушення та набрання нею законної сили поліцейський видає водієві тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом строком не більше ніж на три місяці з дати вилучення посвідчення.

Порядок вилучення посвідчення водія і позбавлення права керувати транспортними засобами визначений Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 за № 1395 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Цією Інструкцією передбачено, що поліцейські тимчасово вилучають посвідчення водія за наявності підстав уважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене КУпАП, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення (стаття 265-1 КУпАП).

Отже позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що позивач не був обізнаний про позбавлення його права керування транспортним засобом.

Колегія суддів зазначає, що визначений частиною другої статті 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Зазначене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19, від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21.

Наданим інспектором до матеріалів справи відеозаписом зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення за обставин, зазначених у спірній постанові.

Так, з відеозапису вбачається, що позивач, 30 вересня 2023 року о 13 годині 02 хвилин, керуючи автомобілем BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Сумській, 36/38, у м. Харкові, порушив вимогу дорожньої розмітки 1.16.1 - смуга розгалуження напрямів руху.

Права керування транспортними засобами станом на 30.09.2023 ОСОБА_1 не мав.

За встановлених обставин доводи позивача стосовно необґрунтованості винесення оскаржуваної постанови спростовуються матеріалами справи.

Відповідно, враховуючи те, що обставини, вказані у постанові про адміністративне правопорушення, мали місце, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності підстав для скасування постанови серії ЕАТ № 7842520 від 30 вересня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 обґрунтовано та на законних підставах притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відсутні, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду цієї справи надано не було. Відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з дотриманням вимог, передбачених ч. 3 ст. 2 КАС України.

Доводи апеляційної скарги приймаються колегією суддів у якості належних.

Згідно з приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 20.11.2023 у справі № 953/9733/23 скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.Б. Русанова О.В. Присяжнюк