Справа № 160/29213/23
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
розглянувши в порядку спрощеного за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає y не нарахуванні і невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди за період перебування його на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого з 22.01.2023 року по 26.01.2023 року, з 27.01.2023 року по 27.02.2023 року, з 03.04.2023 року по 19.04.2023 року у зв`язку із отриманим ним тяжким пораненням під час Захисту Батьківщини та за період перебування його у відпустці після такого тяжкого поранення для лікування з 27.02.2023 року по 27.03.2023 року, з 18.04.2023 року по 18.05.2023 року відповідно до Постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року № 168;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн., за час його безперервного перебування на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров`я із 27.01.2023 року по 27.02.2023 року у зв`язку із отриманим ним тяжким пораненням пов`язаним із Захистом Батьківщини відповідно до пункту 1 Постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн., за період перебування його у відпустці для лікування з 27.02.2023 року по 27.03.2023 року у зв`язку із отриманим ним тяжким пораненням під час Захисту Батьківщини, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» додаткову винагороду № 168 від 28.02.2022 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн., за період перебування його у відпустці для лікування з 18.04.2023 року по 18.05.2023 року у розмірі 1000000,00 грн., у зв`язку із отриманим ним тяжким пораненням під час Захисту Батьківщини, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» додаткову винагороду № 168 від 28.02.2022 року.
Свої вимоги обгрунтовує тим, що, у порушення норм чинного законодавства, військова частина НОМЕР_1 не нарахувала та не виплатила йому збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, а також додаткової винагороди на час переміщення з одного лікувального закладу до іншого та за період перебування у відпустці для лікування.
Ухвалою суду від 09.11.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Відповідач правом на надання відзову не скористався.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 03.12.2022 року по 09.08.2023 року.
Під час проходження військової служби та приймаючи участь у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 в районі н.п. Червонополівка (Луганська область) 21.01.2023 року позивач отримав поранення, що підтверджується довідкою про обставини поранення № 2964 від 16.03.2023 року.
Далі, у зв`язку із отриманим пораненням, про яке вказано у вищевказаній довідці позивач потрапив на стаціонарне лікування до КНП «МКЛ № 6» ДМР де пробув із 22.01.2023 року по 26.01.2023 року, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 0140223, далі був госпіталізований у відділення травматології КНП «ЦМЛ» РМР де пробув із 27.01.2023 року по 27.02.2023 року, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1524.
За наслідком такого лікування гарнізонною ВЛК був проведений медичний огляд за наслідком якого прийнята постанова, що підтверджується довідкою військово - лікарської комісії від 27.02.2023 року № 2250 якою визначено, що отримана травма відноситься до тяжких і встановлена потреба у відпустці за станом здоров`я на тридцять днів, тобто до 27.03.2023 року.
З 03.04.2023 року по 19.04.2023 року у зв`язку із отриманим пораненням позивач проходив стаціонарне лікування у КНП СОР «Сумський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни», що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення № 1191.
За наслідком такого лікування КНП СОР «Сумський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни» також був проведений медичний огляд та прийнята постанова, що підтверджується довідкою військово - лікарської комісії від 18.04.2023 року № 168 якою визначено, що отримана травма класифікується як тяжка і встановлена потреба у відпустці за станом здоров`я на тридцять днів.
22.06.2023 року, гарнізонною ВЛК проведений медичний огляд позивача за наслідком якого була прийнята постанова, що підтверджується свідоцтвом про хворобу № 662 якою визначено, що отримане поранення пов`язане із Захистом Батьківщини, травма відноситься до тяжких, непридатний до військової служби з переоглядом через шість місяців.
Наказом № 151 -РС від 09.08.2023 року ОСОБА_1 звільнено з військової служби за станом здоровя.
Разом з тим, ані під час проходження лікування, ані під час розрахунки при звільненні відповідачем не нараховано додаткову винагороду передбачену Постановою №168.
Вважаючи подібну бездіяльність протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною другою ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст.1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч.2 ст.1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з ч.4 ст.9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Абзацем 4 п.1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.
Суд звертає увагу, що обидві вказані вище умови у даних спірних правовідносинах дотримані та підтверджуються довідкою (свідоцтвами) військово-лікарських комісій, а також виписками та виписними епікризами із медичних карт стаціонарного хворого.
А отже, позивач має право на отримання збільшеної до 100 000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням. Так само відповідно останній має право на отримання додаткової винагороди за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та перебування у відпустці для лікування.
Оскільки, як вже було встановлено вище, позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та часу перебування у відпустці для лікування після поранення важкого ступеня, не виплата відповідачем відповідної винагороди є грубим порушенням прав позивача.
За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати, які визначені ст. 132 КАС України підлягають розподілу, відсутні.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає y не нарахуванні і невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди за період перебування його на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого з 22.01.2023 року по 26.01.2023 року, з 27.01.2023 року по 27.02.2023 року, з 03.04.2023 року по 19.04.2023 року у зв`язку із отриманим ним тяжким пораненням під час Захисту Батьківщини та за період перебування його у відпустці після такого тяжкого поранення для лікування з 27.02.2023 року по 27.03.2023 року, з 18.04.2023 року по 18.05.2023 року відповідно до Постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року № 168.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн., за час його безперервного перебування на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров`я із 27.01.2023 року по 27.02.2023 року у зв`язку із отриманим ним тяжким пораненням пов`язаним із Захистом Батьківщини відповідно до пункту 1 Постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022 року.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн., за період перебування його у відпустці для лікування з 27.02.2023 року по 27.03.2023 року у зв`язку із отриманим ним тяжким пораненням під час Захисту Батьківщини, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» додаткову винагороду № 168 від 28.02.2022 року.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн., за період перебування його у відпустці для лікування з 18.04.2023 року по 18.05.2023 року у розмірі 1000000,00 грн., у зв`язку із отриманим ним тяжким пораненням під час Захисту Батьківщини, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» додаткову винагороду № 168 від 28.02.2022 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька