Справа № 240/10457/23
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Житомир справа № 240/10457/23

категорія 108080100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати повідомлення-рішення ГУ ДПС у Житомирській області від 03 лютого 2022 року № 1 на загальну суму штрафних санкцій 2555200 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що прийняте податкове повідомлення-рішення є протиправним, оскільки акт перевірки складено з порушенням вимог ст. 86 ПК України; не зрозуміло на підставі яких документів податковим органом визначено, що саме в спірний період обсяги соку яблучного зброджено-спиртового 16% були виготовлені; перевірка була проведена без правових підстав.

Ухвалою від 24.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с. 102-107), в якому просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального); виконання контролюючим органом своїх обов`язків щодо організації податкового контролю, зокрема, шляхом проведення фактичної перевірки не є порушенням прав платника, не спричиняє і не може спричинити негативних наслідків для нього у випадку належного ведення господарської діяльності, фінансової звітності, бухгалтерського обліку, у відповідності до норм податкового законодавства; податковий орган на підставі ст. 19№, ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Кодексу, враховуючи доповідну записку управління контролю за підакцизними товарами від 10.12.2021 № 1168/06-30-09-01-04, призначив фактичну перевірку позивача за місцем провадження діяльності з метою уникнення факту приховування суб`єктом господарювання діяльності, яка суперечить вимогам чинного законодавства України; твердження позивача про те, що виявлені податковим органом порушення є предметом проведення документальної, а не фактичної перевірки, є безпідставним; Твердження суб`єкта господарювання про те, що перевірка за минулий період часу носить характер документальної перевірки, а не фактичної перевірки, є наслідком не лише помилкового розуміння вимог пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Кодексу, а й свідчить про неуважне сприйняття позивачем змісту наказу ГУ ДПС у Житомирській області від 21.12.2021 № 1869-п, в якому зазначено як юридичну, так і фактичну підставу для призначення та проведення фактичної перевірки контролюючим органом; період, у якому відсутнє право суб`єкта господарювання на виробництво продукції з кодом УКТ ЗЕД ,становить: з 22.12.2018 до 27.09.2019; з 10.04.2021 до 21.12.2021; реалізація та виготовлення «Соку яблучного збродженого 16 град.» з кодом УКТ ЗЕД ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» розпочалася в період відсутнього права на виготовлення даної продукції згідно коду УКТ ЗЕД ; відповідно до Висновків Житомирської торгово-промислової палати від 28.09.2011 № В-4422 та від 18.09.2019 № В-1907 (копії додаються), тобто станом на дату проведення перевірки, до товарної позиції з кодом УКТ ЗЕД відноситься «Сік яблучний зброджено-спиртований, який містить 16 % об`ємних одиниць етилового спирту»; висновок Житомирської торгово-промислової палати від 17.02.2022 № В-465, на який у своєму позові посилається суб`єкт господарювання, видано на замовлення ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» вже після проведення фактичної перевірки та виявлення порушень, зафіксованих в акті від 04.01.2022 № 13182/09-01/00375504; ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» нараховано штрафну санкцію у розмірі 2 555 200,00 грн. за виробництво алкогольних напоїв без наявності ліцензії.

Позивач відповіді на відзив не надав.

В судовому засіданні:

- представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі;

- представник відповідача щодо задоволення позову заперечував.

Суд в судовому засіданні за згодою учасників справи перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу ГУ ДПС у Житомирській області від 21.12.2021 № 1868-п (а.с. 27), доповідної записки (а.с. 109), направлень на перевірку від 22.12.2021 № 4589 (а.с. 110), № 4590 (а.с. 111), № 4587 (а.с. 112) проведено з 22 грудня по 31 грудня 2021 року фактичну перевірку Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод", за результатами якої складено акт № 13182/09-01/00375504 (а.с. 28-30), яким встановлено порушення Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального" - виробництво без відповідної ліцензії в період з 22.12.2018 до 27.09.2019 та з 10.04.2021 до 21.12.2021 алкогольних напоїв (продукції з кодом УКТ ЗЕД ) на суму 1322600 грн - соку яблучного зброджено-спиртованого 16%.

Щодо дати акту (04.01.2021), то суд вважає, що податковим органом допущена описка в зазначенні року його складання, яким є 2022 рік, що ніяким чином не свідчить про протиправність спірного рішення, оскільки номер акту в податковому-повідомленні рішенні та в самому акті співпадають.

На підставі акту перевірки № 13182/09-01/00375504 прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.02.2022 № 1 (а.с. 13-14), яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) та/або пені в сумі 2555200 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав скаргу від 23.02.2022 № 05-88 (а.с. 18-25), за результатами розгляду якої було прийнято рішення від 16.03.2023 № 6398/6/99-00-06-05-02-06 (а.с. 15-17), яким скаргу залишено без задоволення.

Вважаючи, що спірне рішення прийняте протиправно, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п. 191-1.1.14. п. 191-1.1. статті 191-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема, здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Так, Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР) визначено основні засади основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.

Згідно з положеннями статті першої Закону № 481/95-ВР: ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку; повний технологічний цикл виробництва - сукупність приміщень, технологічного та іншого обладнання, відповідних технологічних процесів, що забезпечують переробку сировини в продукцію, готову для реалізації кінцевому споживачу, а також лабораторій (власних або залучених на договірних засадах у випадках, передбачених цим Законом), акредитованих відповідно до законодавства; спирт плодовий - спирт, отриманий шляхом переробки плодів та ягід, соків плодово-ягідних зброджених за спеціальною технологією для виробництва алкогольних напоїв, у тому числі за коньячною технологією; алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Положеннями частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва спирту етилового, коньячного і плодового та зернового дистиляту, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, дистиляту виноградного спиртового, спирту-сирцю плодового, біоетанолу, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензії - 200 відсотків вартості виробленої продукції (за оптово-відпускними цінами), але не менше 85000 гривень.

Таким чином, положеннями чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства у сфері регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, до суб`єкта господарювання застосовують штраф за виробництво алкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензії.

Як вбачається з матеріалів справи, спірним рішенням на позивача накладено штраф за виробництво алкогольних напоїв (соку яблучного зброджено-спиртованого 16%) на суму 1322600 грн без наявності ліцензії в періоди з 22.12.2018 по 27.09.2019 та з 10.04.2021 по 21.12.2021.

Щодо твердження позивача, що сік яблучний-зброджений спиртовий 16% відповідає УКТ ЗЕД 2208 90 78 00, то дане посилання не знайшло підтвердження, оскільки висновок Житомирської Торгово-промислової палати № В-465 від 17.02.2022 (на нього позивач посилається в позовній заяві), суд не надано.

Проте, в матеріалах справи міститься наданий позивачем висновок Житомирської Торгово-промислової палати № В-1907 від 18.09.2019 (а.с. 95), в якому зазначено, що експертом встановлено, що сік яблучний зброджено-спиртовий, який містить 16 % об. спирту етилового відповідає коду 2206 00 89 00.

Відповідно до ліцензії № 233 від 08.04.2016 (а.с. 92, 93, 114) позивачу надано право на виробництво алкогольних напоїв з 10.04.2016 до 10.04.2021 (товарні позиції виду продукції, що вироблятиметься, згідно з УКТ ЗЕД , , , , , ), яку 27.09.2019 переоформлено шляхом внесення коду УКТ ЗЕД (а.с. 113), тобто цією ліцензію в період з 22.12.2018 по 27.09.2019 не було надано право на виготовлення продукції згідно коду УКТ ЗЕД .

Відповідно до ліцензії № 00031 від 08.04.2021 (а.с. 91, 116) позивачу надано право на виробництво алкогольних напоїв з 10.04.2021 до 10.04.2026 (товарні позиції виду продукції, що вироблятиметься, згідно з УКТ ЗЕД , , , , , ), яку 21.12.2021 переоформлено шляхом внесення коду УКТ ЗЕД (а.с. 115), тобто цією ліцензію в період з 10.04.2021 по 21.12.2021 не було надано право на виготовлення продукції згідно коду УКТ ЗЕД 2206 008900.

Звертаю увагу, що позивачем суду не надано ліцензії на право виготовлення, згідно з кодом УКТ ЗЕД 2206 00 89 00, якому відповідає сік яблучний зброджено-спиртовий, який містить 16 % об. спирту етилового відповідає коду 2206 00 89 00 в період з 22.12.2018 по 27.09.2019 та з 10.04.2021 по 21.12.2021.

Згідно договору поставки від 19.09.2019 № 19.09 (а.с.65-68), ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» зобов`язується виготовити та передати у власність ПАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод» 11,0 т соку яблучного зброджено-спиртованого 16% загальною вартостю 638 000,00 грн.

Як вбачається з наданих позивачем:

- накладної № 4 від 04.12.2019 (а.с.35) позивачем було здано на склад готової продукції 11290 кг соку яблучного зброджено-спиртованого після його виготовлення;

- ТТН № 0069 від 12.12.2019 (а.с.69-70) позивач відвантажив ПАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод» 11270 кг соку яблучного зброджено-спиртованого на суму 653660,00 грн

Згідно бази даних Державної податкової служби України АЕЗ ЄРПН реалізація позивачемсоку яблучного збродженого 16 град з кодом УКТ ЗЕД ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» відбувалась з 24.09.2019 по 26.09.2019 (а.с.117).

Зазначені докази свідчать про виробництво позивачем соку яблучного зброджено-спиртованого 16% вартістю не менше 638 000,00 грн в період з 22.12.2018 по 27.09.2019 за відсутності ліцензії на його виготовлення.

Згідно договору поставки № 08.09 від 08.09.2021 (а.с.61-63) , ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» зобов`язується виготовити та передати у власність ПАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод» 10,0 т соку яблучного зброджено-спиртованого 16% загальною вартістю 639 600,00 грн.

Як вбачається з наданих позивачем:

- акту № 6 від 03.11.2021 (а.с.43) позивачем відбувалось виготовлення 1026 кг соку яблучного зброджено-спиртованого;

- рахунку № 208 від 09.09.2021 (а.с.34), він був виставлений позивачем ПАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод» на оплату 11,29 т соку яблучного зброджено-спиртованого на суму 722108,40 грн;

- ТТН № 00001 від 16.02.2022 (а.с.44-45) позивач відвантажив ПАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод» 11275 кг соку яблучного зброджено-спиртованого на суму 721149,00 грн.

Згідно бази даних Державної податкової служби України АЕЗ ЄРПН реалізація позивачем соку яблучного збродженого 16 град з кодом УКТ ЗЕД ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» відбувалась з 06.09.2021 по 30.11.2021 (а.с.118-119).

Зазначені докази свідчать про виробництво позивачем соку яблучного зброджено-спиртованого 16% вартістю не менше 639 600,00 грн в період з 10.04.2021 по 21.12.2021 за відсутності ліцензії на його виготовлення.

Отже, враховуючи вищевикладене, вважає встановленим, що позивачем у періоди з 22.12.2018 по 27.09.2019 та з 10.04.2021 по 21.12.2021 (у період коли у позивача не було ліцензії на виробництво відповідного ліцензійного товару) виготовлено алкогольних напоїв (продукції з кодом УКТ ЗЕД ) вартістю 1322600 грн.

При цьому суд враховує те, що технологічний процес виготовлення соку яблучного зброджено-спиртованого триває понад 90 діб (ДСТУ 5080:2008 "Соки плодово-ягідні зброжено-спиртові і спіртовані. Технічні умови"; Національний університет харчових технологій. ОСОБА_1 , Конспект лекцій "Технологія напоїв із плодово-ягідної сировини", м. Київ НУХТ https: //dspace.nuft.edu.ua/server/api/core/bitstreams/9cab9912-57c0-4954-b738-a2d97167cfb2/content).

Також суд звертає увагу, що позивачем ніяких доказів на підтвердження того, що виготовлений сік яблучний зброджений-спиртований 16% в кількості 11,0 т та 10,0 т був у залишках на підприємстві станом, відповідно, на 22.12.2018 та 10.04.2021 або придбаний в період , коли він не мав ліцензії на його виробництво.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Щодо твердження позивача, що перевірка проведена без правових підстав, то вони є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Глава 8 розділу ІІ ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. При цьому приписи Кодексу в цій частині установлюють і певні правила поведінки при здійсненні перевірки як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними і приватними інтересами.

При цьому, порядок проведення фактичних перевірок суттєво відрізняється від порядку проведення іншого виду перевірок. Так, камеральні перевірки проводяться без наказу на проведення перевірки (п. 76.1. ст. 76 Кодексу), документальна виїзна перевірка - за наявності такого наказу; невиїзна перевірки - виключно за наявності вказаного наказу (п. 79.2. ст. 79 Кодексу), фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом.

Згідно положень пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України наказ про проведення фактичної перевірки може бути прийнятий незалежно від настання певних обставин та спрямований на реалізацію завдань та функцій, покладених на контролюючий орган, а також може бути прийнятий за результатами аналізу інформації щодо діяльності суб`єкта господарювання.

Тобто, норма пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону № 481/95-ВР покладені на відповідача.

Зазначений висновок узгоджується із правовими позиціями, висловленими в постановах Верховного Суду від 08.12.2022 у справі № 140/2889/21, від 07.11.2019 у справі №140/391/19.

При цьому, слід зазначити, що окремою підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки, згідно положень пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, є також наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками.

Тобто саме за вказаною підставою контролюючий орган, окрім посилання на пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, у наказі має зазначати конкретну інформацію, яка була наявна у контролюючого органу чи отримана ним в установленому порядку та свідчить про порушення платником податків відповідного законодавства.

Реалізуючи повноваження щодо здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання вимог законодавства та функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, які в силу приписів ст. 16 Закону

№ 481/95-ВР покладені на відповідача, посадовими особами Головного управління ДПС у Житомирській області було проведено саме фактичну перевірку.

З урахуванням зазначеного, відповідач не мав зазначати у наказі інформацію, яка ним отримана щодо будь-яких порушень з боку позивача.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.12.2022 у справі № 140/2889/21.

Згідно правової позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 25.04.2023 у справі № 520/3328/2020 формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу з обов`язковим, однак, дотриманням вимог норм абз. 3 п. 81.1 ст. 81 ПК України щодо змісту наказу про проведення перевірки. При встановленні однією правовою нормою декількох самостійних підстав для проведення перевірки конкретна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі. Зазначення в наказі про проведення перевірки інших додаткових відомостей (зокрема, фактичних обставин, що стали передумовою для призначення перевірки за відповідною підставою) податковим законодавством не вимагається.

Верховний Суд у постановах від 25.01.2019 у справі № 812/1112/16, від 10.04.2020 у справі № 815/1978/18, від 12.08.2021 у справі № 140/14625/20 вказував, що пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законом, у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Таким чином, у даному випадку, прийняття наказу та призначення перевірки є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень.

Як визначено п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відтак, прийнявши рішення у формі наказу та зазначивши у ньому підстави, відповідач діяв у спосіб, що визначений нормами законодавства.

Окрім того, Верховний Суд у постановах від 10.04.2020 у справі № 815/1978/18, від 22.04.2021 у справі № 640/21536/19, від 01.06.2022 у справі № 520/7331/21, від 03.11.2022 у справі № 320/8042/21 дійшов висновку, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Отже, в даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 21.08.2021 у справі № 140/14625/20, від 04.10.2022 у справі № 810/1394/16, від 25.04.2023 у справі № 520/3328/2020.

Крім того суду звертає увагу, що відповідно до положень п. 74.3 ст. 74 ПК України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної політики.

Так за результатами аналізу суб`єктів господарювання, якими зареєстровано місця зберігання підакцизних товарів (за 9 місяців 2021), управління контролю за підакцизними товарами звернулося до Начальника ГУ ДПС у Житомирській області з доповідною запискою від 10.12.2021 № 1168/06-30-09-01-07 (а.с.109), якою повідомило про необхідність проведення фактичної перевірки ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод», зокрема, за адресою Житомирська обл., Чуднівський р-н, м. Чуднів, вул. Садова, буд. 5.

Таким чином, виконання контролюючим органом своїх обов`язків щодо організації податкового контролю, зокрема, шляхом проведення фактичної перевірки не є порушенням прав платника, не спричиняє і не може спричинити негативних наслідків для нього у випадку належного ведення господарської діяльності, фінансової звітності, бухгалтерського обліку, у відповідності до норм податкового законодавства.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 зазначила, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. Водночас підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Таким чином, перевірка позивача була проведена контролюючим органом за передбачених пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Кодексу підстав для її проведення, а відповідачем не було порушено вимог чинного податкового законодавства при проведенні такої перевірки та не допущено процедурних порушень її оформлення, що не спростовано позивачем жодними належними, допустимими та достатніми доказами.

Отже, перевіривши в межах доводів позовної заяви спірне рішення на відповідність приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, суд вважає, що воно прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог, приписи ст. 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат, здійснених позивачем у зв`язку із розглядом справи, судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст. 242-246 КАС України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" (вул. С. Ріхтера, 38, м. Житомир, 10008, код 00375504) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Ю.Тютюника,7, м. Житомир, 10003, код ВП 44096781) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк