Справа № 400/14636/23
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 р. № 400/14636/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачавійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання протиправним та скасування наказу від 03.11.2023 року № 605; стягнення 4 639,20 грн; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 про:

- визнання протиправним та скасування наказу Про результати проведення службового розслідування від 03.11.2023 №605;

- стягнення 4639,20 грн, за відновлене пальне;

- зобов`язання виплатити недоотриману премію у листопаді 2023 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що порушено процедуру проведення службового розслідування, а саме: позивача не було ознайомлено з наказом командира військової частини НОМЕР_1 «Про призначення службового розслідування» від 27.09.2023 №422; не було ознайомлено з наказом командира військової частини НОМЕР_1 «Про продовження строку службового розслідування» від 21.10.2023 №476; не було ознайомлено з правами під час проведення службового розслідування; не було ознайомлено актом службового розслідування. На рапорт, поданий 11.11.2023 щодо надання копій документів службового розслідування, командир наклав резолюцію «Після надходження адвокатського запиту». Пояснення, що надавались позивачем, носили загальний характер обставин поїздки, так як він не знав, що розслідування проводиться саме стосовно нього. Всі ці порушення привели до того, що позивач не мав можливості належним чином пояснити свою непричетність до перевитрат пального.

04.01.2024 р. відповідач подав відзив на позовну заяву, де вказав, що при призначенні і проведенні службового розслідування військовою частиною НОМЕР_1 не порушено норм чинного законодавства, та прав Позивача, в матеріалах розслідування містяться його пояснення. В ході розслідування встановлено, що вина позивача полягає в неналежному виконанні службових обов`язків, а саме несвоєчасному та неякісному проведенні технічного обслуговування і ремонту військової техніки, що призвело до неекономного використання пального, а саме перевитраті АБ А-80 в кількості 80 літрів(60 кг).

Справу розглянуто в письмовому провадженні.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивач проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 .

На підставі рапорту командира взводу РАО лейтенанта Чорненького С. від 26.09.2023 р. про нестачу 80 л палива, наказом т.в.о. командира військової частини від 27.09.2023 р. № 422 призначено службове розслідування за фактом нестачі 80 л пального.

Наказом від 21.10.2023 р. № 476 продовжено строк проведення службового розслідування до 27.10.2023 р.

21.10.2023 р. у позивача відібрано письмові пояснення.

03.11.2023 р. т.в.о. командира частини затверджено акт службового розслідування, в якому вказано, що на виконання бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 №914дск від 20.09.2023 року на підставі бойового розпорядження Командувача угруповання сил і засобів логістичного забезпечення, забезпечити прибуття ремонтної групи РАО у складі трьох військовослужбовців на автомобілі ЗіЛ-131 МРС-АР в/н НОМЕР_2 , водій даного ОВТ солдат ОСОБА_2 , за визначеним маршрутом Павлоград-Лозова- Червона Криниця-Павлоград, з метою проведення ремонту ОВСТ.

Згідно дорожнього листа №5218 від 21.09.2023 року, наявність в баках перед виїздом складала 264 л, протяжність вищезазначеного маршруту складала 330 км, згідно додатку №2 до наказу Міністра оборони України від 06.01.1999 року №01 та згідно норми 60.1 «Норма витрати пального для автомобілів, які знаходяться на укомплектуванні військ», витрата пального склала 131 л, також під час виконання ремонтних робіт автомобіль відпрацював дві мотогодини, розхід становив згідно норми та розрахунку в дорожньому листі 25 л. Тобто при постановці на стоянку залишок мав бути 98 л. Як зазначено в рапорті лейтенанта ОСОБА_3 від 27.09.2023 р №5925 фактичний залишок палива в баках складав 18 л, тобто фактична недостача склала 80 л, що збігається та підтверджено в дорожніх листах №5217 та №5218.

Перед виїздом автомобіль був технічно справний, про що свідчить підпис старшого техніка підрозділу лейтенанта ОСОБА_3 , та печатка і підпис начальника КТП молодшого сержанта ОСОБА_4 , що відображено у дорожньому листі.

В рапорті командира ремонтного взводу РАО лейтенанта ОСОБА_5 було зазначено, що автомобіль не доїхав близько трьох кілометрів до ЗППМ №3 Павлоград, що в свою чергу було підтверджено в пояснювальній записці солдата ОСОБА_6 .

Солдат ОСОБА_2 неналежно поставився до виконання своїх службових обов`язків, тим самим порушив вимоги статті 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

В ході розслідування встановлено, що вина військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_7 , полягає в неналежному виконанні службових обов`язків, а саме несвоєчасному та неякісному проведенні технічного обслуговування і ремонту військової техніки, що призвело до неекономного використання пального, а саме перевитраті АБ А-80 в кількості 80 л (60 кг).

Запропоновано притягнути позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, повернути втрачене пальне маркою А-92 в кількості 80 л (60 кг). При преміюванні за листопад 2023 року врахувати вчинок позивача.

Наказом т.в.о. командира військової частини від 03.11.2023 № 605 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено стягнення у вигляді догани, зобов`язано повернути втрачене пальне маркою А-92 в кількості 80 л (60 кг), наказано виплатити 90% встановленого розміру премії за листопад 2023 року.

15.11.2023 р. позивач відшкодував вартість пального на суму 4639,20 грн, що підтверджено чеком № 961052.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі Статут).

Так, відповідно до ст. 45 Статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Стаття 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначає, що кожний військовослужбовець зобов`язаний знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Стаття 127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначає, що кожен солдат у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна.

Згідно зі статтею 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожен солдат зобов`язаний ретельно готуватися особисто, готувати зброю, техніку та інше майно до занять, виконання завдань за призначенням, постійно стежити за їх наявністю і станом, своєчасно чистити зброю і шанцевий інструмент, проводити технічне обслуговування озброєння та техніки.

На підставі п. б) ст. 48 Статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення, зокрема, догана.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (ст. 84 Статуту).

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу (ст. 85 Статуту).

Відповідно до ст. 86 Статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

На підставі ст. 87 Статуту дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Заборонено за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень, накладати стягнення на весь особовий склад підрозділу замість притягнення до дисциплінарної відповідальності безпосередньо винних осіб (ст. 91 Статуту).

Статтею 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах (стаття 27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).

У свою чергу, за визначенням Закону України "Про оборону України" бойовий імунітет - звільнення військового командування, військовослужбовців, поліцейських поліції особливого призначення Національної поліції України, добровольців Сил територіальної оборони Збройних Сил України, працівників правоохоронних органів, які відповідно до своїх повноважень беруть участь в обороні України, осіб, визначених Законом України "Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України", від відповідальності, у тому числі кримінальної, за втрати особового складу, бойової техніки чи іншого військового майна, наслідки застосування збройної та іншої сили під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань з оборони України із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння), настання яких з урахуванням розумної обачності неможливо було передбачити при плануванні та виконанні таких дій (завдань) або які охоплюються виправданим ризиком, крім випадків порушення законів та звичаїв війни або застосування збройної сили, визначених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідач належними доказами довів законність призначення та проведення службового розслідування, в ході якого повністю доведено вину позивача.

Доводи позивача про його необізнаність з проведенням службового розслідування спростовуються його письмовими поясненнями. На бланку пояснень, кожна сторінка якого підписана позивачем, зазначено про службове розслідування та роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та Порядком проведення службового розслідування.

Позивачем не доведено наявності підстав для застосування до нього бойового імунітету, оскільки від відповідальності за втрату військового майна може бути звільнено не будь-якого військовослужбовця, а лише за певних обставин. Таких обставин у даній справі не встановлено.

Відповідачем враховано при накладенні дисциплінарного стягнення характер та обставин вчинення правопорушення, його наслідки, попередню поведінку військовослужбовця.

Строки накладення дисциплінарного стягнення дотримано.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) про визнання протиправним та скасування наказу Про результати проведення службового розслідування від 03.11.2023 №605; стягнення 4639,20 грн, за відновлене пальне; зобов`язання виплатити недоотриману премію у листопаді 2023 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 15.02.2024 р.

Суддя Н.В. Лісовська