Справа № 420/8455/23
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/8455/23

Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О. Дата і місце ухвалення: 14.12.2023р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року за заявою ОСОБА_1 , поданою в порядку ст.382 КАС України, про встановлення судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 червня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020р. по 03.08.2020р., грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2019 - 2020 роки без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020р.;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 30.01.2020р. по 03.08.2020р., грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2019 - 2020 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020р., на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004р. №44.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.06.2023р., залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2023р., позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020р. по 03.08.2020р., грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2019 - 2020 роки без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020р.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 з 30.01.2020р. по 03.08.2020р., грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2019 - 2020 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020р., на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

04.12.2023р. ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду із заявою, в порядку ст.382 КАС України, про встановлення судового контролю за виконанням військовою частиною НОМЕР_2 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.06.2023р. у справі №420/8455/23, шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду та накладення на т.в.о. командира в/ч НОМЕР_2 майора ОСОБА_2 штрафу у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023р.

Вимоги поданої заяви ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.06.2023р. у справі №420/8455/23 військовою частиною здійснено перерахунок та виплату грошового забезпечення, однак протиправно змінено відсотковий розмір щомісячної премії позивача в сторону зменшення (93% замість встановленого позивачу 155%), внаслідок чого значно зменшено розмір доплати.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2023р. в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 14.12.2023р. та задовольнити подану нею заяву, подану в порядку ст.382 КАС України.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що відмовляючи в задоволенні поданої позивачем заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду суд першої інстанції необґрунтовано виходив з того, що до предмету спору справі №420/8455/23 не входило питання щодо визначення розміру складових грошового забезпечення ОСОБА_1 . Враховуючи такий висновок суду, для отримання позивачем грошового забезпечення в належному розмірі вона змушена буде неодноразово звертатися до суду з новими позовами, оскільки при відновленні її прав на виконання одного рішення суду військовою частиною порушуватимуться інші права, не охоплені таким рішенням

Також, апелянт стверджує, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням позивача на непоодинокі (систематичні) випадки протиправності дій військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, вчинених на виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні поданої ОСОБА_1 заяви про встановлення судового контролю в порядку, передбаченому ст.382 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках. Суд зазначив, що позивачем не вказано та не надано беззаперечних доказів, які підтверджують необхідність станом на теперішній час встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по даній справі. Крім того, суд звернув увагу, що визначення розміру складових грошового забезпечення позивача не відносились до предмету спору.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених як законодавством про виконавче провадження, так і Кодексом адміністративного судочинства України. При цьому, чинне законодавство не встановлює залежності щодо звернення до суду із заявою в порядку ст.382 КАС України від того, чи здійснюється примусове виконання рішення суду органами ДВС чи ні, на відміну від звернення до суду із заявою в порядку ст.383 цього Кодексу.

На користь такого висновку колегії суддів свідчить і те, що положення КАС України не містять обмеження щодо стадій процесу на яких може бути вирішено питання про застосування заходів судового контролю, передбачених ч.1 ст.382 КАС України. Тобто, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд може як під час прийняття рішення, так і після ухвалення такого рішення за наслідком розгляду клопотання позивача, що узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною в ухвалі від 20.06.2018р. у справі №800/592/17.

Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства.

Обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили, незважаючи на те, чи погоджується учасник справи з висновками суду викладеними в такому рішенні. Таким чином, починаючи з 18.09.2023р. рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.06.2023р. у справі №420/8455/23 є обов`язковим для учасників справи та підлягає безумовному виконанню військовою частиною НОМЕР_2 .

Звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у по справі №802/357/17-а від 23 червня 2020 року.

Колегія суддів не заперечує право особи звернутися до суду із заявою в порядку ст.382 КАС України незалежно від того, чи був встановлений судовий контроль за виконанням при прийнятті рішення та при цьому, повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній ухвалі про те, що статтею 382 КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Реалізація такого права можлива лише у випадку належного обґрунтування заявником необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надання доказів в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Однак, ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій ОСОБА_1 не надано належних доказів щодо ухилення військовою частиною НОМЕР_2 від виконання судового рішення по справі №420/8455/23.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання судового рішення військовою частиною НОМЕР_2 здійснено перерахунок грошового забезпечення позивача за період з 30.01.2020р. по 03.08.2020р., грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2019 - 2020 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020р., на відповідний тарифний коефіцієнт. (а.с.121)

Доплату в розмірі 2285,74 грн. виплачено на користь ОСОБА_1 , що підтверджується платіжною інструкцією №1602 від 19.10.2023р. (а.с.120)

Зазначені обставинами сторонами у справі не заперечуються.

Необхідність встановлення судового контролю у даній справі позивач обґрунтовує тим, що при здійсненні перерахунку грошового забезпечення на виконання рішення суду по справі №420/8455/23 військовою частиною НОМЕР_2 протиправно змінено відсотковий розмір щомісячної премії позивача в сторону зменшення (93% замість встановленого позивачу 155%), внаслідок чого значно зменшено розмір доплати.

Однак, як правильно зазначив суд першої інстанції, визначення розміру складових грошового забезпечення позивача не відносилось до предмету позову. Надання правової оцінки діям відповідача, які не охоплювалися предметом спору, в межах процедури судового контролю є недопустимим, оскільки за таких обставин суд фактично вирішить новий публічно-правовий спір між сторонами.

Правовою підставою для зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. Таких підстав колегією суддів в рамках розгляду даної справи не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 та скасування ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2023р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 382 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 19 лютого 2024 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук