Справа № 420/9901/22
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/9901/22

Перша інстанція: суддя Танцюра К.О.,

повний текст судового рішення

складено 13.11.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року за заявою представника позивача Бондаренка Владислава Володимировича про заміну сторони виконавчого провадження по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо виплати ОСОБА_2 пенсії на визначений банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ Ощадбанк.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити виплату ОСОБА_2 пенсії на визначений банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ Ощадбанк.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2023 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2022 року залишено без змін.

18.10.2023 до суду від представника позивача надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження, а саме померлого ОСОБА_2 , на його правонаступника - його сина, ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 , виданий 13.06.2006 року та свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 видане 26.03.1968 року, який, проживав разом з пенсіонером на день його смерті.

Як вказав представник позивача, позивач, відповідно до ст. 52 Закону 1058-IV, неодноразово звертався до Пенсійного фонду України із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю батька ОСОБА_2 та з необхідними для того документами та відповідач порадив звернутись до суду із заявою про заміну сторони правонаступником відповідно до п.5 ст.15 Закону України Про виконавче провадження. Представник позивача, посилаючись на настання сумних обставин смерті стягувача, що роблять неможливим виконання рішення суду від 03.11.2022 року в тій його частині яка відноситься до виплати пенсії ОСОБА_2 після його смерті, та враховуючи принцип обов`язковості виконання судових рішень, відповідно до якого права позивача на отримання пенсії за період з 07.10.2009 року до 29.11.2022 року, що витікають із рішення від 03.10.2022 року перейшли до правонаступника, просить суд задовольнити вказану заяву.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження по справі №420/9901/22 було відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року та задовольнити заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Вказані положення адміністративного процесуального законодавства кореспондуються із приписами частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII, згідно яких у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За загальним правилом, наведеним у частині 1 статті 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, процесуальне правонаступництво означає зміну персонального складу учасників спору. Процесуальне правонаступництво можна визначити як заміну сторони чи третьої особи у спірних або встановлених судом правовідносинах внаслідок зміни суб`єктів права або обов`язку в правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво застосовується лише щодо сторін правовідносин та можливе в будь-якій стадії процесу і у будь-якому виді провадження.

Залежно від обсягу правонаступництва розрізняють універсальне (повне) і сингулярне (часткове) правонаступництво. Універсальне правонаступництво настає у разі смерті громадянина і припинення юридичної особи, а сингулярне - заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

В контексті спірного питання, апеляційний суд враховує, що за визначенням, наведеним у статті 1 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII, виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, спрямованою на примусове виконання рішень.

Таким чином, провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження та мають розглядатися як цілісний процес.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження являє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

При цьому, Закон України від 02.06.2016 року №1404-VIII не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, надає можливість виправлення судом невідповідності виконавчого документа вимогам за заявою стягувача (абзац 2 частини 4 статті 4 цього Закону).

Отже, з огляду на положення частини 1 статті 52 КАС України, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений виконавчий лист до примусового виконання.

Одночасно колегія суддів враховує, що предметом спору у цій справі була протиправність відмови пенсійного фонду у перерахуванні коштів на банківський рахунок Ощадбанка ОСОБА_2 ..

Судовим рішенням, яке набрало законної сили у цій справі, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити виплату ОСОБА_2 пенсії на визначений банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ Ощадбанк.

ОСОБА_2 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданого 03.05.2023 МВС Ізраїлю.

Згідно Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 видане 26.03.1968 року позивач є сином померлого ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

Частинами 1 та 2 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України).

У свою чергу, суд зазначає, що статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Таким чином , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявником не надані документи щодо переходу права на спадщину, що виключає можливість здійснити заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді Н.В. Вербицька К.В.Кравченко