Справа № 600/369/24-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

19 лютого 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/369/24-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Анісімов О.В., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

У поданому до суду позові ОСОБА_1 (далі позивач) просить:

- визнати протиправним рішення управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області №7248-7186/С-17/8-2400/23 від 19.12.2023 року щодо відмови ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), як особі, що необґрунтовано зазнала політичних репресій, у проведенні розрахунку підвищення пенсії та невиплати підвищення пенсії у розмірі, передбаченому п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», із розрахунку 50 відсотків від мінімальної пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок підвищення пенсії у розмірі 50 відсотків від мінімальної пенсії за віком згідно з п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як особі, що необґрунтовано зазнала політичних репресій і згодом реабілітованій, починаючи з 17.03.2020 р.

Позовну заяву підписано представником позивача адвокатом Божеску Г.В.

Ухвалою судді від 26.01.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали. Підставою для залишення позову без руху слугувало те, що квитанцію №3206-9834-6005-2890 від 29.12.2023 року про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн було додано в якості доказу сплати судового збору при зверненні ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, який згідно ухвали суду від 22.01.2024 року у справі № 600/55/24-а було повернуто позивачу. Відтак, суддя приходить до висновку, що позивачем у справі №600/369/24-а при зверненні до суду з позовом судовий збір не сплачено.

29.01.2024 року до суду надійшла заява від представника позивача на виконання вимог ухвали суду від 26.01.2024 року, в якій повідомляє суду про те, що відповідно до частини 4 статті 6 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах. У разі якщо сума судового збору підтягала поверненню у зв`язку із залишенням позову без розгляду, але не була повернута, до повторно поданого позову додається первісний документ про сплату судового збору. Тобто Закон № 3674-VI дозволяє використати первісний документ про сплату судового збору. В адміністративному процесі правом повторного звернення до адміністративного суду наділені позивачі, яким позовну заяву повернуто. У зв`язку з цим правила частини 4 статті 6 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI стосовно використання первісного документа про сплату судового збору також поширюються на випадки повторного звернення до адміністративного суду з позовною заявою, яка була повернута судом. Враховуючи те, що у справі №600/55/24-а позовна заява була повернута Судом, Закон № 3674-VI дозволяє позивачу використати первісний документ про сплату судового збору при повторному зверненні із позовною заявою.

Розглянувши подану заяву на усунення недоліків позовної заяви, оцінивши доводи представника позивача, суддя зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Документом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно ст. 1 цього Закону судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ч. 1 ст. 2 Закону № 3674-VI).

Відповідно до ст. 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про державний бюджет України на 2024 р. з 1 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн.

У поданому до суду позові позивача заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру та одну похідну від неї позовну вимогу. У зв`язку із зазначеним, при зверненні до суду з даним позовом позивачу належить сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Дослідженням матеріалів позову суддею встановлено, що на підтвердження сплати судового збору позивачем додано квитанцію №3206-9834-6005-2890 від 29.12.2023 року про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Разом з цим, згідно відомостей з КП Діловодство спеціалізованого суду, встановлено, що квитанцію №3206-9834-6005-2890 від 29.12.2023 року було додано в якості доказу сплати судового збору при зверненні ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, який згідно ухвали суду від 22.01.2024 року у справі № 600/55/24-а було повернуто позивачу.

Відтак, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 26.01.2024 року суддею наголошено про те, що позивачем у справі №600/369/24-а при зверненні до суду з позовом судовий збір не сплачено, а тому такий необхідно сплатити.

Стосовно доводів представника позивача згідно заяви на виконання вимог ухвали суду від 26.01.2024 року, то суд вважає їх нормативно безпідставними.

Так, згідно ч. 4 ст. 6 Закону № 3674-VI, на яку робить посилання представник позивача, визначено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Таким чином, суддя наголошує, що представник позивача оперує неіснуючими положеннями, які відсутні у Законі № 3674-VI.

Натомість, як визначено ч. 5. ст. 6 № 3674-VI за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Також, п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 3674-VI визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. А тому, будь-які дії щодо сплаченого судового збору за квитанцією №3206-9834-6005-2890 від 29.12.2023 року, в тому числі що стосуються повернення такого судового збору вирішуються виключно в рамках адміністративної справи № 600/55/24-а.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про не усунення позивачем та його представником недоліків позовної заяви, про які наголошено суддею в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 26.01.2024 року.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, відповідно до вищевказаних положень статті 169 КАС України, а також, зважаючи на те, що судом вжито усіх належних заходів для реалізації та забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, суддя проходить до висновку, що позовну заяву слід повернути позивачу, оскільки він не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі наведеного та керуючись статтями 169, 241, 243, 248 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії повернути позивачеві.

2. Роз`яснити, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя О.В. Анісімов