Справа № 160/1166/24
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 лютого 2024 року Справа 160/1166/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., розглянувши у письмову провадженні у місті Дніпрі клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у справі №160/1166/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська про визнання протиправною бездіяльності та дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №160/1166/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська про визнання протиправною бездіяльності та дій, зобов`язання вчинити певні дії.

12 лютого 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання позивача про витребування доказів у справі №160/1166/24. Зазначає, що факт злочинного приховування з боку судді Калініченка сторони обвинувачення і цивільного позивача у справі № 1-23/10 зазначених документів по обставинам банкрутства ПВКФ «Альянс-Холдінг» підтверджується незалученням цих документів щодо обставин банкрутства з боку прокурора Остапенко цивільного позивача і самого Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 1-23/10, що підтверджується їх відсутністю у матерiалах справи № 1-23/10 до 2023 року. Отже підтвердити відсутність зазначених документів щодо обставин банкрутства ПВКФ «Альянс-Холдінг» у матеріалах кримінальної справи 1-23/10 до 2023 року, можливо шляхом огляду у судовому засіданні матеріалів кримінальної справи 1-23/10, і шляхом витребування від відповідача відповідних письмових пояснень щодо факту незалучення (приховування) документів щодо обставин банкрутства ПВКФ «Альянс-Холдінг» з боку Ленінського районного суду і зокрема з боку судді ОСОБА_2 . Для цього просить витребувати від Ленінського районного суду м Дніпропетровська матеріали кримінальної справи 1-23/10 для огляду у судовому засіданні по справі 160/1166/24. Витребувати від Ленінського районного суду м Дніпропетровська письмові пояснення щодо факту незалучення (приховування) документів щодо обставин банкрутства ПВКФ «Альянс-Холдінг» з боку Ленінського районного суду і зокрема з боку судді ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, при вирішенні заявленого клопотання суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.2-4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч.1-2 ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

В даному випадку, позивач заявляє клопотання про витребування доказів після подання позовної заяви.

Відповідно до п. 1-4 ч.2 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідно до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В порушення вказаних нормативних положень клопотання позивача не містить зазначення заходів, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу та поданням до суду в тому числі разом із поданням позовної заяви.

Оскільки йдеться про матеріали справи, стороною якої був позивач, відсутні розумні підстави вважати, що він обмежений в доступі до такої справи, відповідні докази суду також не надані.

Окрім цього, позивачем не виконано належним чином вимоги зазначити обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати, оскільки позивач одночасно зазначає, що приховування документів буде підтверджено їх незалученням, однак приховування документу первинно передбачає обізнаність про нього. Як зазначив сам позивач, цивільний позивач у справі №1-23/10 повідомив судді відповідну інформацію, тобто предмет доказування в цій справі первинно стосується дії щодо повідомлення інформації, виключно після чого може йтися про те, що вона була прихована певним чином. В свою чергу згідно доводів позивача матеріали справи №1-23/10 не містять інформації про банкрутство ПВКФ «Альянс-Холдінг», що з огляду на принцип розумності вказує на те, що дія «повідомлення про банкрутство» не може бути підтверджена відсутністю відповідного повідомлення чи документів в матеріалах справи. Отже, витребування заявлених документів не вплине на предмет доказування в цій справі, підстави для зворотного висновку суду позивачем не наведені.

Щодо витребування пояснень суд зазначає, що згідно п. 3 ч. 3 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України надання саме пояснень є правом сторони.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи предмет доказування у справі суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого клопотання, в зв`язку з чим у його задоволенні належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 72-80, 94, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у справі №160/1166/24 відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Боженко