Справа № 500/10/24
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/10/24

02 лютого 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до довідки Теребовлянської міської ради Тернопільської області від 20.07.2023 року №09-04/09/171 вбачається, що ОСОБА_1 народила та виховала до шестирічного віку двоє дітей, а саме: дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останній являвся дитиною-інвалідом до 16 років та йому було призначено пенсію. Вказане підтверджується посвідченням ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданим Теребовлянським УПФУ 16.10.2003 року, завірену копію якого додаємо до справи. Крім того, ОСОБА_3 являвся одержувачем державної соціальної допомоги як інвалід з дитинства, що засвідчується посвідченням ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданим Теребовлянським УПСЗН 21.01.2009 року, завірену копію якого додаємо до справи.

Час перебування позивача у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною ОСОБА_3 до шести років повинен бути включений до стажу роботи, який дозволить позивачу отримати право на призначення дострокової пенсії за віком як матері особи з інвалідністю з дитинства, яка виховала її до шестирічного віку, що відповідатиме принципу верховенства права та не призведе до порушення права позивача на соціальний захист. У Позивача відсутня можливість підтвердити період її перебування у відпустці без збереження заробітної плати до досягнення дитиною шестирічного віку виписками із наказів чи уточнюючими довідками.

Такі дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не зарахування Позивачу до страхового стажу періоду її перебування у відпустці по догляду за дитиною, відповідно, не призначення пенсії по віку, Позивач вважає протиправними, тому звернувся до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою суду від 05.01.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 23.01.2024. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

ОСОБА_4 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою встановленого зразка від 02.11.2023 про призначення пенсії за віком на згідно п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та пакетом документів.

Постановою Пенсійного Фонду України № 25-1 від 16.12.2020 внесено зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, якою передбачено застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

На підставі вказаної постанови, за принципом екстериторіальності, заяву та документи ОСОБА_4 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону 1058 розглядалися і, відповідно, рішення про відмову у призначенні пенсії № 63 від 10.11.2023 приймалось Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.

Керуючись частиною 3 та 6 ст. 179 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати надаються за заявою жінки або осіб, зазначених у частині 7 цієї статті, повністю або частково в межах установленого періоду та оформляються наказом (розпорядженням) власника або уповноваженою ним органу.

Отже, на підставі вищенаведеного та аналізуючи матеріали електронної пенсійної справи період роботи з 14.04.2004 по 14.04.2004 до страхового стажу не зараховано, оскільки інформація про зазначений період роботи відсутня в індивідуальних відомостях про застраховану особу. Також, позивачем не було долучено до матеріалів пенсійної справи копії наказів про період перебування у відпустці по догляду за дитиною.

Станом на дату звернення за призначенням пенсії за віком згідно п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_4 досягла 50 років 3 місяці 18 днів. Страховий стаж становив 13 років 8 місяців 29 днів.

Згідно доданих документів право на пенсію у ОСОБА_4 відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" - відсутні.

Виходячи із зазначеного, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято правомірне та обґрунтоване рішення від 10.11.2023 року № 63 про відмову у призначенні дострокової пенсії.

Відповідач Головне управлінням Пенсійного фонду України у Тернопільській області своїм правом не скористався та відзиву до суду не подав.

Частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

На підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

У період з 01 жовтня 1997 року по 14 квітня 2004 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) працювала (перебувала у трудових відносинах) у Теребовлянському РВ УМВС України в Тернопільській області на посаді техпрацівниці (завірені копії витягів з наказів №113 від 01.10.1997 року Про прийняття на роботу на посаду техпрацівниці ОСОБА_1 та №64 від 14.04.2004 року Про припинення дії трудових договорів.

Позивач є матір`ю двох дітей, а саме: дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Син позивача являвся особою з інвалідністю з дитинства і стояв на обліку у дитячого невролога з діагнозом: спінальна аміотрофія з вираженим порушенням функції ходи. Внаслідок невиліковного захворювання він помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 12 років (завірені копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 серія НОМЕР_3 від 13.05.1998 року, медичного висновку №46 про дитину-інваліда віком до 16 років від 04.09.2003 року, довідки від 14.04.2014 року, виданої Теребовлянською дитячою консультацією, та свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серія НОМЕР_4 від 22.07.2010 року).

Позивач ОСОБА_1 тричі зверталася до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення їй пенсії за віком і їй тричі було відмовлено у такому призначенні пенсії, при цьому різними ГУ ПФУ у Сумській, Харківській та Львівській областях страховий стаж заявника ОСОБА_1 згідно із розрахунками стажу за формою РС- право обчислювався по різному (завірені копії повідомлення №1900-0212-8/35009 від 21.08.2023 року із Рішенням про відмову у призначенні пенсії від 17.08.2023 року ГУ ПФУ в Сумській області, повідомлення №1900-0212-8/41076 від 27.09.2023 року із Рішенням про відмову у призначенні пенсії від 26.09.2023 року ГУ ПФУ в Харківській області, повідомлення №1900-0212-8/48184 від 10.11.2023 року із Рішенням про відмову у призначенні пенсії від 10.11.2023 року ГУ ПФУ у Львівській області із розрахунками стажу за формою РС-право).

Втретє ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі Відповідача 1) із заявою про призначення пенсії за віком 02 листопада 2023 року. За принципом екстериторіальності зазначену заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області (далі Відповідач 2). Згідно з повідомленням №1900-0212-8/48184 від 10.11.2023 року Відповідача 1, що надійшло Позивачу поштою у листопаді 2023 року, за заявою Позивача їй було відмовлено в призначенні пенсії за віком та надано копію рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії № 63 від 10.11.2023 року із розрахунком стажу за формою РС-право.

У вказаному Рішенні Відповідачем 2 було зазначено, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на призначення дострокової пенсії за віком мають матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, - після досягнення 50 років та за наявності не менше ніж 15 років страхового стажу. За доданими документами вік ОСОБА_1 становив 50 років 3 місяці 18 днів, страховий стаж особи становить 13 років 8 місяців 29 днів. Відмова в призначені пенсії обумовлена відсутністю необхідного страхового стажу. Відповідачем 2 прийнято рішення про незарахування до страхового стажу періодів роботи з 14.04.2001 по 14.04.2004 роки, оскільки інформація про зазначений період роботи відсутня в індивідуальних відомостях про застраховану особу. Органом Пенсійного фонду зазначено, що для зарахування необхідно надати копії наказів про період перебування у відпустці по догляду за дитиною, що передбачено п.2.1 пп.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затвердженого Постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1.

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 серія НОМЕР_5 , заведеної та заповненої 01.10.1997 Теребовлянським РВ УМВС України в Тернопільській області, значиться робота в Теребовлянському РВ УМВС України в Тернопільській області в період з 01 жовтня 1997 року по 15 квітня 2004 року. Оскільки, у вказаній трудовій книжці не зазначено період перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною до шестирічного віку, а тому 27.11.2023 року представником позивача адвокатом Пацулою В.О. був надісланий адвокатський запит голові комісії з припинення УМВС України в Тернопільській області з метою надання копій наказів начальника Теребовлянського РВ №113 від 01.10.1997 року, №16 від 02.02.1998 року, №5 від 05.01.2000 року, №79 від 22.06.2000 року, №64 від 14.04.2004 року та наказу про надання ОСОБА_1 відпустки без збереження заробітної плати до досягнення дитиною шестирічного віку.

У відповідь на адвокатський запит, листом №478 від 05.12.2023 року головою ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області Ігорем Сидоруком було надіслано витяги з наказів Теребовлянського РВ УМВС України в Тернопільській області, а саме: №113 від 01.10.1997 року, №16 від 02.02.1998 року, №79 від 22.06.2000 року та №64 від 14.04.2004 року. Одночасно було повідомлено про те, що наказ №5 від 05.01.2000 року та наказ про надання ОСОБА_1 відпустки без збереження заробітної плати до досягнення дитиною шестирічного віку в архіві УМВС в Тернопільській області відсутні.

Відповідно до довідки №358 від 09.08.2023 року, виданої заступником голови ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області, вбачається, що ОСОБА_1 дійсно з 01.10.1997 року по 15.04.2004 року працювала в ОВС на посаді прибиральника службових приміщень. З 15.04.2004 року звільнена з ОВС за п.1 ст.36 КЗпП України наказом Теребовлянського РВ УМВС України в Тернопільській області від 14.04.2004 року №64. Із довідки №399 від 18.09.2023 року слідує, що відповідно до наказу Теребовлянського РВ УМВС України в Тернопільській області від 22.06.2000 року № 79 ОСОБА_1 було продовжено декретну відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (надану згідно наказу №16 від 02.02.1998 року), з 01.06.2000 року. Зазначене підтверджується записами у трудовій книжці ОСОБА_1 .

Оскільки, у Позивача син ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною до шестирічного віку з 14.04.2001 року по 14.04.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серія НОМЕР_3 від 13.05.1998 року та записами трудової книжки (аркуші 4-5), згідно з якими слідує, що ОСОБА_1 була звільнена по статті 36 п.1 КЗпПУ за домовленістю сторін саме з 15.04.2004 року, тобто з наступного дня після досягнення її дитиною ОСОБА_3 шестирічного віку.

Відмовляючи в призначенні пенсії Позивачу, Відповідач 2 послався на те, що у ОСОБА_1 відсутній необхідний страховий стаж. Зокрема, Відповідачем 2 не зарахований до страхового стажу період з 14.04.2001 року по 14.04.2004 року перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною, що підтверджено випискою форми РС-право, оскільки інформація про зазначений період роботи відсутня в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Суд звертає увагу на те, що такі висновки органу ПФУ є протиправними та такими, що не відповідають документам, які надавалися Позивачем до заяви про призначення їй дострокової пенсії за віком, і які були предметом розгляду ГУ ПФУ у Львівській області при вирішенні питання про наявність у ОСОБА_1 права на пенсійну виплату.

Не погоджуючись з таким рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області, позивач звернувся до суду для захисту прав та законних інтересів у сфері соціального забезпечення на гідну старість.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Частинами 1,2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Нормативно-правовим актом, який регулює питання зарахування періодів роботи до стажу для визначення права на пенсію, є ЗУ Про пенсійне забезпечення від 05 листопада 1991 року. Згідно з частиною 1 статті 56 вищевказаного закону, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Пунктом "є" частини 3 статті 56 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується також час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Як визначено статтею 62 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктами 2.3, 2.4 Інструкції №58 встановлено, що записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки,складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка; обов`язок належного оформлення трудових книжок покладається на роботодавця чи інших уповноважених осіб. Відсутні, неповні чи неточні записи про періоди роботи уточнюються довідками, виписками із наказів чи інших документів, за змістом яких можливо встановити та підтвердити трудовий (страховий) стаж.

У свою чергу працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві. Неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Такий висновок сформульовано Верховним Судом у постанові від 21 лютого 2018 року у справі №687/975/17, де окрім того, суд зазначив, що законодавець пов`язує необхідність підтвердження трудового стажу для призначення пенсії лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи за певні періоди роботи.

Відповідно до довідки Теребовлянської міської ради Тернопільської області від 20.07.2023 року №09-04/09/171 вбачається, що ОСОБА_1 народила та виховала до шестирічного віку двоє дітей, а саме: дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останній являвся дитиною- інвалідом до 16 років та йому було призначено пенсію. Вказане підтверджується посвідченням ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданим Теребовлянським УПФУ 16.10.2003 року, завірену копію якого додаємо до справи. Крім того, ОСОБА_3 являвся одержувачем державної соціальної допомоги як інвалід з дитинства, що засвідчується посвідченням ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданим Теребовлянським УПСЗН 21.01.2009 року, завірену копію якого додаємо до справи.

Отже, суд зазначає, що час перебування позивача у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною ОСОБА_3 до шести років повинен бути включений до стажу роботи, який дозволить позивачу отримати право на призначення дострокової пенсії за віком як матері особи з інвалідністю з дитинства, яка виховала її до шестирічного віку, що відповідатиме принципу верховенства права та не призведе до порушення права позивача на соціальний захист.

Водночас, щодо позовних вимог про «зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області, призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком на пільгових умовах, то суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо зарахування страхового стажу/призначення та перерахунку пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, з огляду на втручання в дискреційні повноваження ГУ ПФУ у Тернопільській області та виходять за межі завдань адміністративного судочинства.

Однак, зважаючи на те, що в ході розгляду справи суд дійшов висновку щодо протиправності в частині оскаржуваного рішення, суд з метою повного та належного захисту прав позивача, вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення дострокової пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні.

За наведених обставин, позов підлягає частковому задоволенню

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, то відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 536,80 грн, сплачений відповідно до квитанції від 11.12.2023 року.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області №63 від 10.11.2023 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період її перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку з 14.04.2001 року по 14.04.2004 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення їй дострокової пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду, зазначених у даному судовому рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області сплачений судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок, відповідно до квитанції від 11.12.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 05 лютого 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

- Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Митрополита Андрея, 10,м. Львів,79016 ).

Головуючий суддя Подлісна І.М.