Справа № 160/2418/24
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

16 лютого 2024 рокуСправа № 160/2418/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 01.01.2024р. та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18.01.2024р. (зареєстровано 26.01.2024р.) через систему "Електронний суд" ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України та просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України від 01.01.2024р., прийняте інспектором прикордонної служби впс " ІНФОРМАЦІЯ_1 " НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України майстер-сержантом ОСОБА_2 щодо позивача.

Ухвалою суду від 12.02.2024р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до вимог ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, вивчивши зміст позовної заяви та доданих до неї документів, суд приходить до висновку, що зазначений спір не віднесено до територіальної підсудності Дніпропетровського окружного адміністративного суду, виходячи з наступного.

Так, як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, позивач оскаржує рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України від 01.01.2024р., прийняте інспектором прикордонної служби впс " ІНФОРМАЦІЯ_1 " НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України майстер-сержантом ОСОБА_2 .

За приписами ч.3 ст.14 Закону України "Про прикордонний контроль" встановлено, що особа, якій відмовлено у перетинанні державного кордону, має право протягом одного місяця з дня прийняття відповідного рішення у передбаченому законом порядку оскаржити його до органу Державної прикордонної служби України вищого рівня або до адміністративного суду за місцем розташування відповідного органу.

Так, згідно матеріалів справи судом встановлено, що місцем розташування відповідача - НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України є: АДРЕСА_1 .

За викладеного, суд приходить до висновку, що зазначений спір не віднесено до територіальної підсудності Дніпропетровського окружного адміністративного суду, а віднесено до територіальної підсудності адміністративного суду за місцем розташування відповідача - НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України.

Згідно п.3 ч.1 ст.29 Кодексу адміністративного судочинства України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

При цьому, слід зазначити, що судом враховується і рішення Європейського суду з прав людини (далі Суд) від 20.07.2016р. у справі Сокуренко і Стригун проти України (заяви №29458/04, №29465/04), у якому зазначено, що відповідно до прецидентної практики Суду термін встановленим законом у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом [див. рішення у справі Занд проти Австрії (Zand v.Austria), заява №7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. (…) фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом встановленим законом, національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття суду, встановленого законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Враховуючи все вищенаведене та те, що розгляд даної позовної заяви не віднесено до територіальної підсудності Дніпропетровського окружного адміністративного суду відповідно до правил підсудності даної категорії справи, встановлених ч.3 ст.14 Закону України "Про прикордонний контроль", суд приходить до висновку про необхідність передачі даної адміністративної справи на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду (65000, м. Одеса, вулиця Фонтанська дорога, 14).

Керуючись п.3 ч.1 ст.29, ст.ст. 44, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення від 01.01.2024р. та зобов`язання вчинити певні дії - передати на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду (65000, м. Одеса, вулиця Фонтанська дорога, 14).

Дана адміністративна справа підлягає передачі до Одеського окружного адміністративного суду не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали відповідно до вимог ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва