Справа № 185/16231/23
Суддя: Болдирєва У. М.
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/185/19/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 лютого 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М. з участю секретаря судового засідання Бублик А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, поліцейського ВРПП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Шумського Владислава Вадимовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, поліцейського ВРПП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Шумського Владислава Вадимовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 895070 від 17 грудня 2023 року.

Позиція позивача

Позивач посилається на те, що оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 КУпАП.

У постанові зазначено, що 17 грудня 2023 року о 17:40 годині по вулиці Харківській в місті Павлограді він керував автомобілем Чері Тіго реєстраційний номер НОМЕР_1 з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, чим порушив вимоги пункту 2.9 «б» Правил дорожнього руху.

Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 КУпАП, оскільки він не мав умислу на приховування державного номерного знаку. При виїзді 17 грудня 2023 року на автомобілі він перевірив справність приладів освітлення номерних знаків, все працювало і номерні знаки були підсвічені. Протягом дня він користувався автомобілем і за цей час могла статися несправність, про яку він не знав і яка призвела до відсутності освітлення номерного знаку.

Про наявність несправності, а саме відсутність освітлення номерного знаку, позивач дізнався від працівника поліції, який його зупинив. Позивач одразу повідомив працівника поліції, що не знав про відсутність освітлення і готовий усунути цю несправність негайно, якщо це можливо, чи на найближчому СТО. Однак поліцейський зазначив, що Правила дорожнього руху не передбачають надання можливості усунути виявлену несправність, і склав постанову про накладення адміністративного стягнення. Позивач зазначив у цій постанові, що не згодний з порушенням. Для притягнення до відповідальності за частиною 1 статті 121-3 КУпАП обов`язковою є наявність умислу на приховування державного номерного знаку, а у нього такого умислу не було.

Заперечення відповідача

17 січня 2024 року надійшов відзив Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області за змістом якого відповідач вважає оскаржувану постанову законною та складеною з урахуванням норм діючого законодавства.

Норми права, які застосував суд

Як передбачено статтею 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

У цьому випадку уповноваженою посадовою особою на місці вчинення правопорушення виноситься постанова.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відсутність обовязку складати протокол про вчинення адміністративного правопорушення не звільняє субєкта владних повноважень (в даному випадку поліцейського) складати документи, збирати докази на підтвердження тих формулювань, які зазначається в постанові та наявність яких слугує підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 279 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

За змістом заяв по суті справи, 17 грудня 2023 року поліцейським ВРПП Павлоградського РВП ГКНП в Дніпропетровській області винесено постанову серії БАД № 895070, в якій зазначено, що 17 грудня 2023 року о 17:40 годині по вулиці Харківській в місті Павлограді водій ОСОБА_1 керував автомобілем Чері Тіго реєстраційний номер НОМЕР_1 з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, чим порушив вимоги пункту 2.9 «б» Правил дорожнього руху. та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121-3 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 заперечує наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, зазначає, що несправність освітлення номерного знаку виникла в дорозі і він про неї не знав, отже не мав умислу на приховування номерного знаку.

Як передбачено частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України,

в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином у випадку оскарження постанови суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності саме відповідач повинен довести правомірність винесення цієї постанови.

У даному випадку у позовній заяві ОСОБА_1 заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, тому відповідач повинен надати всі наявні у нього докази на підтвердження того, що адміністративне правопорушення було дійсно вчинено.

Частиною 1 статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, -

За змістом наведеної норми закону адміністративна відповідальність настає за вчинення дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака при керуванні автомобілем.

Як визначено статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Тобто обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 КУпАП, є наявність у особи, яка керує транспортним засобом, умислу на приховування номерного знака, коли особа вчиняє свідомі дії для досягнення певної протиправної мети.

У даному випадку наявність такого умислу у ОСОБА_1 відповідачем не доведено. Зокрема нічим не спростовано твердження позивача, що несправність освітлення номерного знака автомобіля виникла в дорозі і позивач про неї не знав до моменту його зупинення працівником поліції.

Суду не надано будь-яких даних чи доказів, які б свідчили про те, що позивач свідомо керував автомобілем з неосвітленим номерним знаком з метою його приховування.

Згідно з положеннями статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки наявність у позивача умислу на приховування номерного знаку належним чином не доведено, суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121-3 КУпАП.

Відповідно до частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач ухвалою суду звільнений від сплати судового збору (а.с.10-12), а витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не встановлено, питання про розподіл судових витрат у цій справі суд не вирішує.

Керуючись статтями 244-246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити повністю адміністративний позов ОСОБА_1 .

Скасувати постанову серії БАД № 895070 від 17 грудня 2023 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити справу про адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 121-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

-Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, 49101 місто Дніпро, вулиця Троїцька, 20-а, ,

-поліцейський ВРПП Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області Шумський Владислав Вадимович, 51400 Дніпропетровська область, місто Павлоград, вулиця Шевченка, будинок 51.

Суддя У.М. Болдирєва