Справа № 460/15978/23
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2024 року м. Рівне №460/15978/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач-2), за змістом якого просила суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-1 про відмову у призначенні пенсії №87 від 03.02.2023, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;

зобов`язати відповідача-2 призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до спеціального стажу за Списком №2 період роботи з 02.01.1984 по 31.12.1987 та з 01.09.1988 по 09.09.1992.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач після досягнення 57 річного віку (незважаючи на набуття відповідного права по досягненню 52 річного віку з 20.01.2020 на підставі рішення КСУ №1-р/2020 від 23.01.2020), маючи, загальний страховий стаж більше 40 років, спеціальний стаж роботи за Списком №2 понад 7 років 11 місяців (визнаний роботодавцем), 03.01.2023 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із проханням призначити пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Проте рішенням відповідача-1 від 03.02.2023 №12 відмовлено у призначенні пенсії за віком з тих підстав, що у ОСОБА_1 відсутній мінімальний пільговий стаж, оскільки відповідно до поданих документів до пільгового стажу по Списку №2 не зараховано періоди роботи відповідно до довідки від 02.11.2022 №05 через не підтвердження первинними документами зайнятість позивача: з 02.01.1984 по 31.12.1987 в технохімічних цехах приготування цирконієвих, оксидних та алундових покриттів, мастик та розчинів, з 01.09.1988 по 21.08.1992 заливальником компаундами із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки.

Позивач вважає протиправним рішення про відмову в призначенні пенсії, оскільки нею надано усі необхідні документи для вирішення питання про зарахування періодів роботи до спеціального пільгового стажу.

Ухвалою суду від 13.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач-2 подав відзив на позовну заяву, у якому заперечив повністю позовні вимоги ОСОБА_1 з тих підстав, що за доданими до заяви про призначення пенсії документами страховий стаж позивача становить 40 років 28 днів. Обов`язковою умовою, на думку відповідача-2, для зарахування періоду роботи до пільгового стажу за Списком №2 є документальне підтвердження умов праці, яке полягає у поданні до органу Пенсійного фонду виписок з наказів про атестацію робочого місця та уточнюючих довідок про період роботи та умови праці. Згідно з записами трудової книжки позивач працювала з 25.07.1983 по 09.09.1992 на Рівненському заводі імені 60-річчя Жовтня (Рівненський завод Газотрон), зокрема: з 02.01.1984 по 31.12.1987 заготовщик химполуфабрикатов цеха № 3; з 01.01.1988 по 09.09.1992 сборщик индикаторов. За результатами позапланової перевірки довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 02.11.2022 №5, проведеної на ПАТ Рівненський завод Газотрон відповідно до вимог статті 44 Закону, згідно з первинними документами (книгами наказів за 1984-1992 роки; особовими рахунками за 1984-1992 роки; особовою карткою по обліку кадрів ф. Т-2 ОСОБА_2 ), встановлено, що позивач працювала на Рівненському заводі імені 60- річчя Жовтня (в подальшому державне підприємство Рівненський завод Газотрон, ВАТ Рівненський завод Газотрон, ПАТ Рівненський завод Газотрон) з 02.01.1984 по 31.12.1987 в технохімічних цехах приготування цирконієвих, оксидних та алундових покриттів, мастик та розчинів; з 01.01.1988 по 09.09.1992 - заливальником компаундами із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки. Підтверджена відпустка без збереження заробітної плати за період з 15.01.1990 по 20.05.1991 та по догляду за дитиною до 3-х років з 05.03.1991 по 09.09.1992.

Як вважає відповідач-2, що будь-які інші первинні документи щодо підтвердження діяльності цеху №3 на перевірку надані не були, оскільки відсутні на зберіганні. Матеріали атестації робочих місць на перевірку не надано. Відповідно до акту перевірки №1700-1102-1/6314 від 26.12.2022 первинними документами не підтверджено зайнятість позивача: з 02.01.1984 по 31.12.1987 в технологічних цехах приготування цирконієвих, оксидних та алундових покриттів, мастик та розчинів; з 01.09.1988 по 21.08.1992 - заливальником компаундами із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки.

Отже, на думку відповідача-2, враховуючи вимоги чинного законодавства, до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, період роботи позивача з 02.01.1984 по 31.12.1987 та з 01.09.1988 по 21.08.1992 не враховано.

Таким чином, враховуючи положення статті 114 Закону, немає підстав для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 через відсутність необхідного пільгового стажу 10 років.

Відповідач-1 відзиву на позовну заяву не подавав, своєї позиції щодо заявлених позовних вимог суду не повідомив.

Відтак, враховуючи вимоги ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.01.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою встановленого зразка про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2.

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності (випадковості) структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Рішенням від 03.02.2023 №12 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з підстав відсутності у неї пільгового стажу роботи. До пільгового стажу по Списку №2 не зараховано періоди роботи відповідно до довідки від 02.11.2022 №05, оскільки первинними документами не підтверджено зайнятість заявниці: з 02.01.1984 по 31.12.1987 в технохімічних цехах приготування цирконієвих, оксидних та алундових покриттів, мастик та розчинів, з 01.09.1988 по 21.08.1992.

Аналогічні підстави для відмови в призначенні позивачу пільгової пенсії за віком зазначені у листі відповідача-2 від 21.02.2023 №5928-2771/Х-02/8-1700/23.

Вважаючи протиправним рішення відповідача-1 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернулася з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною першою статті 4 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

За правилами п. 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Пунктом 2 частини 2 ст. 114 Закону №1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Відтак, суд дійшов висновку, що враховуючи вимоги ч. 1 ст. 26, п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV для вирішення питання про наявність у позивача права на призначення пенсії по досягненню 57 річного віку (зниження пенсійного віку на 3 роки, як у випадку із поданою 03.01.2023 заявою позивачем), ОСОБА_1 повинна була мати стаж роботи з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 не менше 6 років за посадами і професіями, передбаченими у Списку №2.

Відповідачі вважають спірним наявність у ОСОБА_1 спеціального стажу роботи за Списком №2 не менше 6 років з підстав не підтвердження первинними документами пільгового характеру роботи. При цьому, як встановлено з матеріалів справи, наявність як загального страхового стажу, так і досягнення позивачем визначеного законом віку Пенсійними органами не оспорюється.

Відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Аналогічні положення закріплені у статті 48 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 Серія НОМЕР_1 , дата заповнення 21.07.1983:

1. Запис №4 від 02.01.1984 переведена в цех №3 «заготовителем химполуфабрикатов по І (первому розряду)» Рівненського заводу ім. 60 ліття жовтня (наказ №1 від 02.01.1984);

2. Запис №5 від 08.01.1985 присвоєно 2 розряд заготівельника хімнапівфабрикатів (наказ №6-ок від 08.01.1985);

3. Запис №6 від 15.06.1985 присвоєно 3 заготівельника хімнапівфабрикатів (наказ №111-ок від 14.06.1985);

4. Запис №7 від 01.01.1988 у зв`язку з введенням нових тарифних умов оплати праці встановлено 2 розряд категорію збирача індикаторів (наказ №265/ок від 18.12.1987);

5. Запис №8 15.05.1992 - Рівненський завод ім. 60-річчя жовтня перейменований в державне підприємство Рівненський завод «Газотрон»;

6. Запис №9 від 09.09.1992 звільнено по ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (наказ №380 від 09.09.1992).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку №637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, виключно у випадку відсутності в трудовій книжці необхідних записів або наявності неправильних чи неточних записів про періоди роботи, для підтвердження цього стажу приймаються додаткові документи.

Позивачем, для підтвердження її факту роботи в шкідливих умовах надано архівну довідку Комунальної установи Трудовий архів Рівненської міської ради» від 05.09.2022 №1622/04-02, за змістом якої: відповідно до наказу від 02.01.1984 №1 по Рівненському заводу ім. 60-річчя жовтня, Кухар (дошлюбне прізвище позивача, що підтверджується свідоцтвом про шлюб) ОСОБА_3 контролер 3 розряду цеху №15, була переведена заготівником хпв 1 розряду в цех №3 з 02.01.1984; відповідно до наказу про переведення на іншу роботу від 09.09.1988 №325 по Рівненському заводу ім. 60-річчя жовтня, збирач індикаторів 2 розряду цеху №3, була переведена заливальником компаунду 2 розряду в цех №3 з 01.09.1988; відповідно до наказу про припинення трудового договору від 09.09.1992 №380 по Рівненському заводу ім. 60-річчя жовтня, заливальник компаунду 2 розряду цеху №3 була звільнена з роботи по ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 09.09.1992. Довідка видана на підставі наказів про прийняття/переведення/звільнення з роботи та особовою карткою форми Т-2, які, як встановлено судом, в розпорядженні відповідачів наявні.

Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зазначене свідчить на користь того, що уточнююча довідка підприємств та їх правонаступників підтверджує право особи на пенсію на пільгових умовах.

Уточнюючою довідкою про характер роботи та умови праці, що визначаються право на пенсію на пільгових умовах від 16.11.2020 №1540 підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно працювала на Рівненському заводі імені 60-річчя жовтня, надалі іменованого Державне підприємство Рівненський завод «Газотрон», а на дату видачі довідки ПАТ «Рівненський завод «Газотрон»:

З 02.01.1984 по 31.08.1988 заготівельником хімічних напівфабрикатів у радіоелектронному та електровакуумному виробництві протягом повного робочого дня при 40-ка годинному робочому тижні, інших робіт не виконувала, що передбачено списком №2, розділ ХVII, пункт 1, підпункт «а», затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173;

З 01.09.1988 по 09.09.1992 заливальником компаундами цеху №3 загальних професій, що працюють із застосуванням шкідливих речових не нижче 3-го кладу небезпеки на протязі повного робочого дня при 40-ка годинному робочому тижні, інших робіт не виконувала, що передбачене списком №2, розділ ХХХІІІ, шифр позиції 172, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10.

Довідка видана на підставі первинних документів за час виконання вищевказаних робіт: накази по заводу за 1984-1992 роки, особові рахунки за 1984-1992 роки, картка форми Т-2.

Уточнюючою довідкою ПАТ «Рівненський завод «Газотрон» 02.11.2022 №05 підтверджується, що ОСОБА_1 :

З 02.01.1984 по 31.12.1987 виконувала роботи за професією заготівельник хімічних напівфабрикатів в цеху №3 в радіоелектронному та електровакуумному виробництві протягом повного робочого дня при 40-ка годинному робочому тижні, інших робіт не виконувала, що передбачено списком №2, розділ ХVII, пункт 1, підпункт «а», затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 і пільговий стаж становить 3 роки 11 місяців 29 днів та;

З 01.09.1988 по 09.09.1992 виконувала роботі із застосуванням шкідливих речових не нижче 3 го класу небезпеки загальних професій заливальника компаундами цеху №3 загальних професій, що працюють із застосуванням шкідливих речових не нижче 3-го кладу при 40-ка годинному робочому тижні, інших робіт не виконувала, що передбачене списком №2, розділ ХХХІІІ, шифр позиції 172, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 і пільговий стаж по 21.08.1992 становить 3 роки 11 місяців 20 днів.

Довідка містить відомості, що загальний пільговий стаж ОСОБА_1 за вказані вище періоди роботи та за зазначеними професіями, передбаченими Списком №2 становить 7 років 11 місяців 19 днів.

Відтак, суд встановив, що роботодавець позивача підтвердив період та характер роботи ОСОБА_1 - на пільгових посадах, які передбачені Списком №2, зокрема повних 7 років.

Відповідно до п.1 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт і професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі Порядок застосування Списків №383), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Список №1) та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Список №2), затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, які мали право на пенсію за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно з п.3 Порядку застосування Списків №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи, а зокрема, в період роботи ОСОБА_1 :

1. З 02.01.1984 по 31.12.1987 був чинний Список №2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173;

2. З 01.09.1988 по 09.09.1992 був чинний Список №2 виробництв, цехів, професій і посад, зайнятість в яких дає право на державну пенсію на пенсію за віком.

Як встановлено судом, посада «заготівельник хімічних напівфабрикатів» у період з 02.01.1984 по 31.12.1987 була передбачена підпунктом «а» пункту 1 (Електровакуумне виробництво) розділу ХVII (радіотехнічне виробництво), Списку №2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173.

Посада заливальника компаундами (які містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки) передбачена Списком №2, розділ ХХХІІІ, шифр позиції 172, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10.

Таким чином, суд встановив, що враховуючи визнання роботодавцем факту роботи позивача в шкідливих умовах праці у спірний період, позивач з 02.01.1984 по 31.12.1987 та з 01.09.1988 по 09.09.1992 (понад 7 календарних років) працювала на роботах, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

При цьому, доводи позивача про відсутність документально підтверджених доказів роботи позивача у спірні періоди в шкідливих умовах праці не підтверджуються належними і допустимими доказами, є припущеннями та спростовуються детальним аналізом наданих для призначення пенсії позивачем документів.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідач-1 при вирішенні питання про наявність підстав для призначення пільгової пенсії за віком зобов`язаний був зарахувати до спеціального стажу за Списком №2 ОСОБА_1 період її роботи з 02.01.1984 по 31.08.1988, та з 01.09.1988 по 09.09.1992, що в сукупності складає понад 7 календарних років.

Враховуючи вказане, суд встановив, що станом на 03.01.2023 ОСОБА_1 досягнула 57 річного віку, мала передбачений законом загальний страховий стаж та спеціальний стаж за Списком №2 понад 7 років (понад 6 років для призначення пенсії по досягненню 57 річного віку), а тому відповідач-1 мав достатньо правових підстав для прийняття рішення про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV.

Виходячи із встановлених судом обставин, оскаржене рішення відповідача-1 від 03.02.2023 №12 про відмову позивачу у призначення пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене вище, у спірних правовідносинах суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (на обліку в якому перебуватиме позивач) призначити та виплатити ОСОБА_1 з 03.01.2023 (з дня подання заяви) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до спеціального стажу за Списком №2 період роботи з 02.01.1984 по 31.12.1987 та з 01.09.1988 по 09.09.1992.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами не доведено правомірності вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 КАС України, а тому, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Розподіл судових витрат здійснюється згідно зі статтею 139 КАС України пропорційно задоволеним позовним вимогам до відповідачів.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову у призначенні пенсії №87 від 03.02.2023, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплатити ОСОБА_1 з 03.01.2023 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до спеціального стажу за Списком №2 період роботи з 02.01.1984 по 31.12.1987 та з 01.09.1988 по 09.09.1992.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області судовий збір у розмірі 429,44 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір у розмірі 429,44 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83А,м. Чернігів,Чернігівська обл.,14005, ЄДРПОУ/РНОКПП 21390940) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Д.Є. Махаринець