Справа № 160/22985/23
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 160/22985/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 року (суддя Рищенко А.Ю., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 13.11.2023 року) у адміністративній справі №160/22985/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку, суд

в с т а н о в и в:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України Житомирській області (далі по тексту відповідач 2), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 від 25.07.2023 року №77 щодо відмови їй у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку; зобов`язати відповідача 1 призначити їй пенсію зі зниженням пенсійного віку згідно п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 07.07.2023 року і передати її пенсійну справу для виплати до пенсійного органу за місцем фактичного проживання, а саме до відповідача 2, якого зобов`язати її виплачувати з дня призначення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 року позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення від 25.07.2023 року №77 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.07.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020 та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

З рішенням суду першої інстанції не погодилась ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, в якій просила змінити рішення суду та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити їй пенсію зі зниженням пенсійного віку згідно п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 07.07.2023 року і передати її пенсійну справу для виплати до пенсійного органу за місцем фактичного проживання, а саме до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яке зобов`язати її виплачувати з дня призначення. Свої вимоги обґрунтувала тим, що суд першої інстанції правильно встановив, що застосуванню підлягає ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 року№1-р/2020, а не Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Апелянт зазначала, що до позовної заяви долучено розрахунок її стажу, який проведено пенсійним органом, з якого вбачається, що у періоди з 01.04.1992 року по 30.09.2005 року, з 01.02.20211 року по 31.03.2011 року, з 01.08.2011 року по 10.08.2011 року, з 18.04.2012 року по 10.10.2017 року та з 11.10.2017 року по 31.03.2023 року за визнанням пенсійного органу вона має спеціальний водійський стаж, що складає 24 роки, 7 місяців, 24 дні. Цей підрахунок не є спірним. На думку апелянта спосіб захисту порушеного права має бути ефективним.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що 18.07.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та відповідно до принципу екстериторіальності заява бла розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, який рішенням від 25.07.2023 року №77 відмовив ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з недосягнення останнім 55-річного віку. Пенсійний орган зазначив, що вік заявника складає 50 років, страховий стаж становить 33 роки 01 місяць 18 днів. Вирішуючи спір по суті. суд першої інстанції керувався п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020, згідно якого на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років. Суд не застосував до спірних правовідносин п.8 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообоязкове державне пенсійне страхування», згідно якого на пільгових умовах пенсія за віком призначається: водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років, оскільки, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи, а тому підлягають застосуванню до спірних правовідносин ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020, зокрема вимоги до віку, з якого настає право на пільгову пенсію - 50 років. Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до п. «з» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 07.07.2023 року та виплачувати її з дня призначення, суд врахував, що у спірному рішенні не зазначено про наявність / відсутність у ОСОБА_1 необхідного спеціального стажу (не менше 10 років), а тому вважав, що належним способом захисту прав ОСОБА_1 є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 18.07.2023 року з урахуванням висновків суду. Позовна вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області передати пенсійну справу ОСОБА_1 для виплати до пенсійного органу за місцем фактичного проживання позивача, то наразі означена вимога є передчасною.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції враховує, що не оскаржене рішення суду першої інстанції у частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 25.07.2023 року №77 в частині наявності права ОСОБА_1 на призначення пільгової пенсії відповідно п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020 у зв`язку з досягненням 50-ти річного віку. Суд апеляційної інстанції зазначає, що дана обставина не підлягає доказуванню у справі.

Матеріалами справи встановлено, що 18.07.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за принципом екстериторіальності розглянута заява ОСОБА_1 та 25.07.2023 року рішенням №77 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з недосягнення останнім 55-річного віку.

Як вбачається з тексту рішення пенсійного органу, підставою для відмови у призначенні пільгової пенсії відповідно до п.8 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було недосягнення ОСОБА_1 55-ти річного віку. Пенсійний орган обрахував страховий стаж ОСОБА_1 , який становить 33 роки, 01 місяць, 18 днів.

У вказаному рішенні відповідач-1 констатує, що вік заявника складає 50 років, страховий стаж становить 33 роки 01 місяць 18 днів та не вказав обрахунок пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії.

Як вбачається з копії пенсійної справи, яка є в матеріалах справи, ОСОБА_1 разом із подання заяви про призначення пенсії 18.07.2023 року надавалися, зокрема, копія трудової книжки та довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана Комунальним підприємством «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради від 06.07.2023 року №02/350, згідно якої ОСОБА_1 працювала повний робочий день в Житомирському трамвайно-тролейбусному управлінні за період з 01.04.1992 року по 10.08.2011 року; з 18.04.2012 року по даний час, виконувала роботу водія міського пасажирського транспорту за професією, посадою водія тролейбуса, що передбачено п.8 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що складає 19 років, 04 місяці, 09 днів та 11 років, 02 місяці, 18 днів; всього 30 років, 06 місяців, 27 днів.

Вказану роботу та періоди підтверджено записами у трудовій книжці ОСОБА_1 .

Відповідно до п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Згідно з п.8 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається: водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

З системного аналізу вище вказаного законодавства вбачається, що для призначення пільгової пенсії водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв), пільговий стаж становить не менше 10 років, тобто спір щодо пільгового стажу відсутній.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналізуючи обставини у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції враховує, що згідно наявних у пенсійній справі ОСОБА_1 документів, її пільговий стаж, обчислений відповідно до п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.8 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої Комунальним підприємством «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради від 06.07.2023 року №02/350, становить 30 років, 06 місяців, 27 днів, що є достатнім для призначення пільгової пенсії відповідно до п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020.

Відповідно до п.4 ч.2, ч.4 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. У випадку, визначеному п.4 ч.2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що вірним та ефективним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пільгову пенсію ОСОБА_1 згідно п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020 з 07.07.2023 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Отже, датою призначення пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно її заяви від 18.07.2023 року є 07.07.2023 року.

Щодо передачі пенсійної справи для виплати до пенсійного органу за місцем фактичного проживання, а саме до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яке зобов`язати виплачувати пенсію ОСОБА_1 з дня призначення є передчасним.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду слід змінити та задовольнити позовні вимоги частково.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України, якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Встановлено, що ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги сплатила відповідно до квитанції №С661-9Н77-02ВМ-3295 від 15.12.2023 року судовий збір у розмірі 1288,32 грн., який, з урахуванням задоволених позовних вимог, частково вимог апеляційної скарги, підлягає стягненню на її користь з власних бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у розмірі 644,16 грн.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 року у адміністративній справі №160/22985/23 змінити в частині зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії та в цій частині рішення суду викласти у новій редакції:

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020 з 07.07.2023 року.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з власних бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 644 (шістсот сорок чотири) грн. 16 копійок.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова