Справа № 280/5127/23
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 лютого 2024 року (11:10)Справа № 280/5127/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Калашник Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Черченко К.Ю.,

представників: позивача Саланської І.Л., Токовенка О.В., відповідача 1 - Воронкової Н.В., відповідача 2 Холявки І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» до Головного управління ДПС у Запорізькій області, Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та акту,

ВСТАНОВИВ:

10.07.2023 через підсистему «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» (далі позивач або ПрАТ «ЗКФ») до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач 1), Головного управління ДПС у Львівській області (далі відповідач 2), в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви (вх. №32348 від 27.07.2023) позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати Акт документальної позапланової невиїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ «ЗКФ» () від 20.01.2023 за №45/08-01-07-03/00382094, складений Головним управління ДПС у Запорізькій області;

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 07 березня 2023 року №3860/13-01-07-04, №3862/13-01-07-04, №3863/13-01-07-04, №3864/13-01-07-04, №3865/13-01-07-04, №3866/13-01-07-04, №3867/13-01-07-04, № 3868/13-01-07-04, №3874/13-01-24-10.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві позивач зазначає про безпідставність висновків податкового органу щодо порушення позивачем податкового законодавства, а висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки є наслідком порушення порядку проведення документальної позапланової перевірки, встановленого ст.ст.78,79 ПК України. Позивач зазначає, що контролюючий орган провів перевірку ПрАТ «ЗКФ» формально та упереджено, без врахування введення в Україні воєнного стану, скрутного матеріального становища платника податку, поставивши себе у пріоритетне становище відносно платника податку. На підтвердження зазначеного свідчить також строк, у який відповідачем 1 була проведена перевірка, а саме 5 (п`ять) робочих днів. Так, підставою для прийняття спірних рішень та донарахування позивачу грошових зобов`язань слугував факт ненадання первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку. Однак, на звернення контролюючого органу, позивачем було повідомлено податковий орган про те, що через військову агресію російської федерації, постійні обстріли та відсутність світла розгляд та затвердження плану санації одним із забезпечених кредиторів, а саме АТ «УКРГАЗБАНК» затягується та через постійні тривоги, обстріли, відключення світла, відсутність опалення на підприємстві, початок процедури банкрутства працівники підприємства або звільнилися, або перебувають у відпустці, внаслідок чого відсутня можливість підготовки та надання документів для перевірки як в електронному вигляді, так і на паперовому носії. Зокрема, з 25.02.2022 підприємством ухвалено працівників на роботу не виводити, а з 01.04.2022 на підприємстві запроваджено дистанційну роботу для бухгалтерії, відділу інформаційних технологій, відділу кадрів та юридичного відділу. Тобто, наведені обставини свідчать, що до початку проведення перевірки представник товариства повідомив про наявність форс-мажорних обставин, які як затягують процес розгляду та затвердження плану санації, так і ускладнюють процес доступу та допуску до документів. Разом з цим, зауважує, що уже в процесі проведення перевірки позивач не отримував жодного запиту про надання документів, реквізити яких вказані в акті перевірки, ні у паперовому вигляді засобами поштового зв`язку, ні в електронному вигляді в електронному кабінеті, як про це стверджує контролюючий орган. З огляду на те, що всі спірні податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі висновку про відсутність первинних документів, однак з боку позивача не вчинялися дії щодо ухилення від виконання обов`язку з надання контролюючим органам оригіналів чи копій документів на їх законну вимогу, вказані обставини на думку позивача є достатньою підставою для скасування оскаржуваних рішень як таких, що прийняті передчасно. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 08.08.2023 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 05.09.2023.

17.08.2023 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 20116), в якому представник відповідача позовні вимоги не визнає, зокрема зазначає, що у період з 09.01.2023 по 13.01.2023 фахівцями відповідача 1 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПрАТ «ЗКФ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2021 по 13.01.2023, валютного законодавства за період з 01.04.2021 по 13.01.2023. з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2021 по 13.01.2023, іншого законодавства за період з 01.04.2021 по 13.01.2023. На чисельні запити податкового органу з проханням надати первині документи та регістри бухгалтерського обліку за період фінансово-господарської діяльності підприємства, позивачем до перевірки не надано жодного первинного документу та регістру бухгалтерського обліку, про що відповідачем щоденно складались акти про ненадання первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку га інших документів господарської діяльності ПрАТ «ЗКФ», які направлялись платнику податків у визначеному законодавством порядку. За результатами проведеної перевірки складено акт від 20.01.2023 №45/08-01-0703/00382094 та у зв`язку з неявкою посадових осіб для ознайомлення та підписання акта перевірки, в день його складання 20.01.2023 примірник акту направлено на адресу позивача засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який повернувся до податкового органу не врученим. Заперечення на акт перевірки позивачем не надавались. У встановлений законодавством термін, з урахуванням вимог наказів ДПС України від 28.03.2022 №173, від 19.09.2022 №645, ГУ ППС ДПС у Львівській області прийняті податкові повідомлення рішення від 07.03.2023 №3860/13-01-07-04, від 07.03.2023 №3862/13-01-07-04, від 07.03.2023 №3863/13-0,1-07-04, від 07.03.2023 №3864/13-01-07-04, від 07.03.2023 №3865/13-01-07-04 на загальну суму 354 081грн.; від 07.03.2023 №3866/13-01-07-04, від 07.03.2023 №3867/13-01-07-04, від 07.03.2023 №3868/13-01-07-04, від 07.03.2023 №3874/13-01-07-04, які скеровані ПрАТ «ЗКФ» листом від 08.03.2023 №6839/6/13-01-07-04-17 до електронного кабінету платника податків ПрАТ «ЗКФ», дата вручення якого 08.03.2023. Зазначає, що копію наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 08.12.2022 №1242-п та письмове повідомлення від 08.12.2022 №88/4/08-01-07-03-08 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ «ЗКФ» з 09 січня 2023 року отримано ПрАТ «ЗКФ» та посадові особи підприємства були обізнані про проведення такої перевірки. Посадові особи позивача, після отримання належним чином оформлених документів на право проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ «ЗКФ» не скористались правом п.79.5 ст.79 ПК України та не звертались до ГУ ДПС у Запорізькій області про проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі ст.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України. Разом з цим, в листі ПрАТ «ЗКФ» від 22.12.2022 №153 (вх. ГУ ДПС від 30.12.2022 №49813/6) не наводилась інформація про бажання платника податків щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки, таким чином, у ГУ ДПС у Запорізькій області були відсутні підстави для проведення виїзної перевірки. Зауважує, що акт перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої податкової перевірки порушення, він є носієм доказової інформації про виявлені порушення за його зміст може бути оскаржено шляхом подання до контролюючого органу за основним місцем обліку заперечень. Сам по собі акт податкової перевірки та дії посадових осіб контролюючого органу зі складання цього акта не створюють правових наслідків у вигляді виникнення обов`язків, зміни чи припинення будь-яких прав платника податків, крім виникнення права на подання зауважень до акта. Беручи до уваги вищезазначене просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

31.08.2023 до суду від представника відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 38039), в якому представник відповідача позовні вимоги не визнає, зокрема зазначає, що ГУ ДПС у Львівській області, на підставі акта документальної позапланової невиїзної перевірки від 20.01.2023 №45/08-01-0703/00382094 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ «ЗКФ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2021 по 13.01.2023, валютного законодавства за період з 01.04.2021 по 13.01.2023, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2021 по 13.01.2023, іншого законодавства за період з 01.04.2021 по 13.01.2023» винесено наступні податкові повідомлення-рішення від 07.03.2023 №№ 3860/13-01-07-04, від 07.03.2023 №3862/13-01-07-04, від 07.03.2023 № 3863/13-01-07-04, від 07.03.2023 № 3864/13-01-07-04; від 07.03.2023 № 3865/13-01-07-04, від 07.03.2023 №3866/13-01-07-04 від 07.03.2023 №3867/13-01-07-04, від 07.03.2023№ 3868/13-01-07-04, від 07.03.2023 № 3874/13-01-24-10. Зазначені податкові повідомлення-рішення винесено оскільки в процесі проведення перевірки встановлено порушення позивачем податкового законодавства. Так, встановлено, що витрати, завищення яких відбулося у період з 01.04.2021 по 30.09.2022 не підтверджено ПрАТ «ЗКФ» первинними документами, регістрами бухгалтерського обліку та іншими документами господарської діяльності, які не надані для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, про проведення якої ГУ ДПС у Запорізькій області повідомляло заздалегідь, у порядку визначеному ст. 79 ПК України повідомляло позивача. Оскільки, ПрАТ «ЗКФ» до закінчення перевірки 13.01.2023 не надало посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вони вважаються, такі що були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності, як передбачено п.44.6 ст. 44 ПК України, у зв`язку з чим платником податку не підтверджено показники податкової звітності. У відповідності до вимог п. 44.5 ст. 44 ПК України, у встановлений законодавством термін ПрАТ «ЗКФ» не повідомлено контролюючий орган за місцем обліку щодо втрати, пошкодження або знищення документів фінансово-господарської діяльності підприємства. Таким чином, у зв`язку з ненаданням для перевірки первинних документів (договори, додаткові угоди, специфікації, видаткові накладні, акти виконаних робіт та послуг, виписки банку, товарно-транспортні накладні та/або шляхові листи, квитанції експрес-доставки, тощо, сертифікати (у разі здійснення операцій з купівлі продукції/ товарів, що потребують підтвердження якості та/або походження таких товарів/продукції)) та регістрів бухгалтерського обліку неможливо документально підтвердити факти використання в господарській діяльності придбаних товарів, робіт та послуг. Зауважує, що в силу приписів податкового законодавства будь-які документи надані після проведення перевірки (поза межами процедури подання заперечень на акт перевірки) не можуть братись до уваги як податковим органом так і судами, оскільки законодавцем презюмується, що такі були відсутні при формуванні показників податкової звітності. Таким чином, відповідач 2, як суб`єкт владних повноважень, прийнявши оскаржувані податкові повідомлення-рішення, вважає, що діяв відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих органам ДПС прав, а тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Розгляд справи неодноразово відкладався та оголошувалась перерва у розгляді справи.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представники відповідачів проти позову заперечили та надали пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Враховуючи норми ч.3 ст.243 КАС України, у судовому засіданні 12.02.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Сторони під час розгляду справи у судовому засіданні повідомили, що ними надано всі необхідні документи для вирішення спору по суті.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

З метою організації проведення документальної позапланової перевірки у порядку вимог п.п.78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, зі змінами та доповненнями (далі ПК України), керівнику ПрАТ «ЗКФ» () направлено лист від 05.05.2022 №12340/6/08-01-07-07-08 з проханням підготувати документи фінансово-господарської діяльності для проведення перевірки та повідомити про місце ознайомлення (вручення) наказу та направлень, а також повідомити про місце проведення перевірки.

Розпоряднику майном (арбітражний керуючий) ПрАТ «ЗКФ» Саланській Ілоні Любомирівні направлено лист від 10.05.2022 №12416/6/08-01-07-04-08 з проханням підготувати документи фінансово-господарської діяльності для проведення перевірки та повідомити про місце ознайомлення (вручення) наказу та направлень, а також повідомити про місце проведення перевірки.

Листом від 26.05.2022 №02-01/908/129/22-28 (вх. ГУ ДПС №24148/6 від 06.06.2022) арбітражний керуючий ПрАТ «ЗКФ» Саланська І.Л. повідомила, що за повідомленням керівника ПрАТ «ЗКФ», обсяг опитуваних ГУ ДПС у Запорізькій області документів є значним, зняття копій документів є занадто витратним для товариства. Враховуючи наведене, запропоновано ознайомитись із документами фінансово-господарської діяльності ПрАТ «ЗКФ» та провести перевірку безпосередньо за місцезнаходження товариства, за попереднім погодженням

Наказом ГУ ДПС у Запорізькій області від 08.08.2022 №840-п, з 08 серпня 2022 року призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «ЗКФ» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2021 по 19.08.2022, з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування з 01.04.2021 по 19.08.2022.

З метою вручення наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 08.08.2022 №840-п, ознайомленням з направленнями на перевірку від 08.08.2022 №1135, №1136, №1137 та проведення перевірки фахівцями відповідача 1, 08.08.2022 здійснено вихід на податкову адресу платника податків, а саме: 69063, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 7. За результатами виходу встановлено, що за вказаною юридичною адресою знаходяться офісні та складські приміщення з вивіскою ПрАТ «ЗКФ», але працівник служби охорони, повідомив, що на теперішній час підприємство не працює, за даною адресою відсутній директор підприємства (посадові особи платника податків або його законні (уповноважені) представники) та головний бухгалтер, у зв`язку з чим з направленням не ознайомлено посадових (уповноважених) осіб ПрАТ «ЗКФ» та провести перевірку, визначеною наказом ГУ ДПС у Запорізькій області від 08.08.2022 №840-п, було не можливим, у зв`язку із чим відповідачем 1 складено акт №410/08-0107-04/00382094 від 08.08.2022 про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю підприємства (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених)) представників за податковою адресою.

Зазначений акт надісланий на адресу позивача засобами поштового зв`язку та отриманий уповноваженою особою позивача 10.08.2022.

Наказом ГУ ДПС у Запорізькій області від 08.12.2022 №1242-п, з 09.01.2023 призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ «ЗКФ» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2021 по 13.01.2023, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування з 01.04.2021 по 13.01.2023, іншого законодавства за період з 01.04.2021 по 13.01.2023.

На адресу позивача засобами поштового зв`язку направлено копію наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 08.12.2022 №1242-п та письмове повідомлення від 08.12.2022 №88/4/08-01-07-03-08 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ «ЗКФ» з 09 січня 2023 року за адресою ГУ ДПС у Запорізькій області 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166.

Зазначені документи отримані уповноваженою особою позивача 14.12.2022.

Також, на адресу позивача надіслано запит від 08.12.2022 №31924/6/08-01-07-03-08 з проханням надати первині документи та регістри бухгалтерського обліку за період фінансово-господарської діяльності підприємства що підлягає перевірці, для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, яка повинна розпочатися з 09.01.2023 у відповідності до виконання умов передбачених п.79.1 ст. 79 ПК України.

Листом вих.№153 від 22.12.2022 (вх. ГУ ДПС від 30.12.2022 №49813/6), позивачем повідомлено, що 30 січня 2022 року ухвалою Господарського суду Запорізької області було розпочато процедуру банкрутства ПрАТ «ЗКФ» (). Комітетом кредиторів, до складу яких входить і ДПС, було прийнято рішення щодо розробки арбітражним керуючим плану санації з подальшим його погодженням та затвердженням. Через військову агресію російської федерації, постійні обстріли та відключення світла розгляд та затвердження плану санації одним із забезпечених кредиторів, а саме AT «Укргазбанк» затягується. Орієнтовна дата підписання плану санації AT «Укргазбанк» 20 січня 2023 року. Через постійні тривоги, обстріли, відключення світла, відсутність опалення на підприємстві, початок процедури банкрутства працівники підприємства або звільнилися або перебувають у відпустці. У зв`язку з чим, відсутня можливість підготовки та надання документів для проведення перевірки як в електронному вигляді, так і на паперових носіях. Крім того, після узгодження та затвердження плану санації всіма кредиторами план санації буде переданий до Господарського суду Запорізької області - статус підприємства буде змінено.

У період часу з 09.01.2023 по 13.01.2023, на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.7 п.78.1 ст.78, ст. 79, пункту 52.2, пункту 69.2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, п.2 ч.1 ст.13 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та наказу від 08.12.2022 №1242-п та письмового повідомлення від 08.12.2022 №88/4/08-01-07-03-08, фахівцями відповідача 1 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ПрАТ «ЗКФ» (), з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2021 по 13.01.2023, валютного законодавства за період з 01.04.2021 по 13.01.2023, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2021 по 13.01.2023, іншого законодавства за період з 01.04.2021 по 13.01.2023.

У період проведення перевірки, на адресу ПрАТ «ЗКФ» відповідачем 1 направлялись запити від 09.01.2023 №443/6/08-01-07-0308, від 10.01.2023 №662/6/08-01-07-03-08, від 11.01.2023 №756/6/08-01-07-03-08, від 12.01.2023 №805/6/08-01-07-03-08, від 13.01.2023 №1000/6/08-01-07-03 з проханням надати первині документи та регістри бухгалтерського обліку за період фінансово-господарської діяльності підприємства що підлягає перевірці.

Однак, до перевірки ПрАТ «ЗКФ» не надано жодного первинного документу та регістру бухгалтерського обліку, про що складено акти про ненадання первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку га інших документів господарської діяльності ПрАТ «ЗКФ» від 09.01.2023 №13/08-01-07-03/00382094, від 10.01.2023 №29/08-01-07-03/00382094, від 11.01.2023 №43/08-01-07-03/00382094. від 12.01.2023 №58/08-01-07-03/00382094, від 13.01.2023 №71/08-01-07-03/00382094, які надіслані на адресу позивача та повернуті до податкового органу не врученими.

За результатом проведеної перевірки складено Акт №45/08-01-07-03/00382094 від 20.01.2023.

Висновками до Акту перевірки №45/08-01-07-03/00382094 від 20.01.2023 встановлено порушення позивачем вимог, зокрема:

1) п.44.1, п.44.2, п.44.6 ст.44, п.п.134.1.1 п. 134.1 ст.І34, п. 135.1 ст.135 розділу ІІІ Податкового кодексу України, ст.1, ст.4, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст.1, п.2.1, п.2.2, п.2.4, п.2.13, п.2.16, ст.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 за №88, п.5-7, п.11-15, п.17-21, п.26-27, п.29 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» затвердженого наказом Мінфіну 31.12.1999 №318 «Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку», у результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 10 587 230 грн., у тому числі по періодах: за Півріччя 2021 року на суму 2 828 427 грн.; за 3 квартали 2021 року на суму 5 526 971 грн.; за 2021 рік на суму 9 051 692 грн.; за 1 кв. 2022 року на суму 1 071 081 грн.; за Півріччя 2022 року на суму 1 469 004 грн.; за 3 квартали 2022 року на суму 1 535 538 грн.,

у результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся (р.04 декларації з податку на прибуток) на загальну суму 19 371 263 грн., у тому числі по періодах: за Півріччя 2021 року на суму 1 472 655 грн.; за 3 квартали 2021 року на суму 8 068 889 грн.; за 2021 рік на суму 12 157 067 грн.; за 1 кв. 2022 року на суму 6 653 146 грн; за Півріччя 2022 року на суму 6 357 289 грн.; за 3 квартали 2022 року на суму 7 214 196 грн.

2) п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.1, ст.189,п.198.5 ст.198, п.200.1 п.200.4 ст.200, з врахуванням п.44.1, п.44.6 ст. 44 ПК України за період з 01.04.2021 по 30.11.2022, у результаті чого занижено податок на додану вартість (р. 18) в періоді, що перевірявся, на загальну суму 5 769 160 грн., в тому числі по періодах: квітень 2021 року на суму 415 763 грн., травень 2021 року на суму 547 428 грн., червень 2021 року на суму 692 230 грн., липень 2021 року на суму 952 898 грн., серпень 2021 року на суму 339 371 грн., вересень 2021 року на суму 654 478 грн., жовтень 2021 року на суму 582 525 грн., листопад 2021 року на суму 492 384 грн., грудень 2021 року на суму 489 733 грн., січень 2022 року на суму 201 926 грн., лютий 2022 року на суму 42 021 грн., березень 2022 року на суму 64 234 грн., квітень 2022 року на суму 64 639 грн., травень 2022 року на суму 30 908 грн., червень 2022 року на суму 54 943 грн., липень 2022 року на суму 29 482 грн., серпень 2022 року на суму 30 679 грн., вересень 2022 року на суму 39 458 грн., жовтень 2022 року на суму 22 946 грн., листопад 2022 року на суму 21 114 грн.,

у результаті чого завищено податок на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню (р.20.1.2) в періоді, що перевірявся, на загальну суму 909 830 грн., у тому числі по періодах: квітень 2021 року на суму 250 000 грн., травень 2021 року на суму 150 000 грн., червень 2021 року на суму 350 000 грн., вересень 2021 року на суму 159 830 грн.

у результаті чого завищено від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (р.21) в періоді, що перевірявся, на загальну суму 354 081 грн., в тому числі по періодах: листопад 2022 року на суму 354 081 грн.

3) п.201.1, п. 201.10, ri.201.14, п.201.15 ст.201 ПК України встановлено відсутність складання та реєстрації податкових накладних, відповідно до п. 198.5 ст. 198 ПК України на загальну суму обсягу постачання 35 165 355, в т.ч. ПДВ на суму 7 033 071 грн. наведених у таблиці 1 п.3.1.2.4 акта перевірки;

4) п.201.1, п. 201.10, п.201.14, п.201.15 ст.201 ПК України, встановлено відсутність складання та реєстрації податкових накладних протягом граничного терміну, відповідно до п. 187.1 ст.187 ПК України (р.1.1 Декларації з ПДВ) у лютому 2022 року на суму ПДВ 41 839 грн. та п. 198.5 ст. 198 ПК України (р.4.1 Декларації з ПДВ) на суму 182 грн., наведених у Таблиці 3 п.3.1.2.4 акта перевірки;

5) п.201.1, п.201.5, п.201.10, п.201.14, п.201.15 ст. 201 ПК України, встановлено відсутність складання та реєстрації податкових накладних, в єдиному реєстрі податкових накладних, протягом граничного терміну на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою згідно таблиці 4 п.3.1.2.4 акта перевірки;

6) п.20.11,п.201.10,ст.201 ПК України, ПрАТ «ЗКФ» порушено граничні строки для реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних згідно таблиці 6 п.3.1.2.4 акта перевірки;

7) п.44.1, п.44.2,п.44.6 сти.44 ПК України, у результаті чого ПрАТ «ЗКФ» не надано до контролюючого органу оригіналів первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку та інших документів для проведення перевірки;

8) п.п.14.1.180, п. 14.1 ст. 14, п. 51.1 ст. 51, пп. «б» п. 176.2 ст. 176 роз. IV ПК України, п. 4 розділу IV Наказу ДПА України від 13.01.2015 №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.01.2015 за №111/26556 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.12.2020 № 773) Порядку 4 заповнення Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за формою №4 ДФ за IV квартал 2021 року, а саме виправлення помилок, що призвели до зменшення податкових зобов`язань платника податку.

Акт перевірки №45/08-01-07-03/00382094 від 20.01.2023 надіслано на адресу позивача поштою, однак 14.02.2023 повернуто на адресу податкового органу не врученим, про що відповідачем 1 складено Акт про повернення не врученим акта документальної позапланової невиїзної перевірки від 16.02.2023 №391/08-01-07-03/00382094 від 16.02.2023.

Заперечення на висновки до Акту перевірки №45/08-01-07-03/00382094 від 20.01.2023 позивачем до податкового органу не подавались.

За результатами проведеної перевірки та на підставі висновків Акту перевірки №45/08-01-07-03/00382094 від 20.01.2023, відповідачем 2 винесено податкові повідомлення рішення від 07.03.2023:

форми «Р» №3860/13-01-07-04, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств на загальну суму 15 880 845,00 грн., у т.ч.: за податковими зобов`язаннями у розмірі 10 587 230,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 5 293 615,00 грн.;

форми «П» №3862/13-01-07-04, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення оподаткування податком на прибуток по періодах: 2021 рік на суму 12 157 067,00 грн., за три квартали 2022 року на суму 7 214 196,00 грн.;

форми «В1» №3864/13-01-07-04, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку: за квітень 2021 року на суму 250 000,00 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 125 000,00 грн.; за травень 2021 року на суму 150 000 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 75 000,00 грн.; за червень 2021 року на суму 350 000,00 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 175 000,00 грн.; за вересень 2021 року на суму 159 830,00 грн. та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 79 915,00 грн.;

форми «Р» №3863/13-01-07-04, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 8 653 740,00 грн., у т.ч.: за податковими зобов`язаннями у розмірі 5 769 160,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 2 884 580,00 грн.;

форми «В4» №3865/13-01-07-04, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2022 року на суму 354 081,00 грн.;

форми «ПН» №3866/13-01-07-04, яким до позивача згідно з п.120-1.2 ст.120-1, п.11 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України застосовано штраф у розмірі 93 608,76 грн.;

форми «Н» №3867/13-01-07-04, яким до позивача згідно з п. 69-2, п.120-1.2 ст.120-1, п.11 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України застосовано штраф у сумі 3 371,94 грн. за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних;

форми «ПС» №3868/13-01-07-04, яким до позивача на підставі п.п.54.3.3 п.54.3 ст.54, п. 121.1 ст. 121, п.52-1, п.69-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1 020 грн.;

форми «ПС» №3874/13-01-24-10, яким позивачу визначено суму штрафних (фінансових) санкцій за платежем податок на доходи фізичних осіб на суму 1 020,00 грн.

Позивач не погоджуючись із висновками, викладеними в акті перевірки №45/08-01-07-03/00382094 від 20.01.2023 та податковими повідомленнями-рішеннями від 07.03.20223 №3860/13-01-07-04, №3862/13-01-07-04, №3863/13-01-07-04, №3864/13-01-07-04, №3865/13-01-07-04, №3866/13-01-07-04, №3867/13-01-07-04, №3868/13-01-07-04, №3874/13-01-24-10, звернувся до суду із позовом про їх скасування.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування Акту перевірки від 20.01.2023 за №45/08-01-07-03/00382094, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі ПК України).

Згідно з п. 61.1 ст. 61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За правилами п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Отже, аналізуючи зазначені норми у їх сукупності, суд вважає, що акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що, в свою чергу, відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії або ж нормативно-правовим у розумінні КАС України.

Таким чином, висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Такі твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акта.

Отже, акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, діяльність яких перевірялася, тому його висновки не може бути предметом спору. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 10 вересня 2013 року по справі №21-237а13, а також Верховним Судом у постановах від 10 травня 2018 року у справі №811/119/13-а, від 13 грудня у справі 2018 810/6689/14.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування Акту перевірки від 20.01.2023 за №45/08-01-07-03/00382094, задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.03.2023 №3860/13-01-07-04, №3862/13-01-07-04, №3863/13-01-07-04, №3864/13-01-07-04, №3865/13-01-07-04, №3866/13-01-07-04, №3867/13-01-07-04, №3868/13-01-07-04, №3874/13-01-24-10, суд зазначає наступне.

Так, в акті перевірки № 45/08-01-07-03/00382094 від 20.01.2023 констатовано порушення позивачем вимог податкового законодавства. Такі висновки ґрунтуються лише на ненаданні позивачем витребуваних документів на відповідні запити.

У акті перевірки податковим органом зазначено, що у зв`язку із тим, що ПрАТ «ЗКФ» до закінчення перевірки 13.01.2023 не надало посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податку у податковій звітності, вони вважаються такі, що були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності, як передбачено п.44.6 ст.44 ПК України. Витрати, які враховані при визначенні фінансового результату до оподаткування та не підтверджені первинними документами, регістрами бухгалтерського обліку та іншими документами господарської діяльності, та які не надані для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки не можуть бути врахованими при визначенні показників в фінансовій та податковій звітності. Оскільки, ПрАТ «ЗКФ» не надано первинні документи та регістри бухгалтерського обліку для проведення перевірки, у контролюючого органу є законні підстави провести перевірку з використанням наявної у нього податкової інформації щодо задекларованих підприємством сум податків та визнати ці суми не підтвердженими документально. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 ст.44 ПК України до їх відсутності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.6 ст. 44 ПК України встановлено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Так, судом встановлено та матеріалами підтверджено, що позивачем разом зі скаргою вих. № 40 від 18.04.2023 на оскаржувані податкові повідомлення-рішення на адресу ДПС України надіслані первинні документи на спростування висновків контролюючого органу, викладених у акті перевірки.

Ухвалою суду від 03.10.2023 судом витребувано від ДПС України належним чином завірені копії документів, направлених ПрАТ «ЗКФ» до ДПС України зі скаргою від 18.04.2023 № 40 на податкові повідомлення-рішення від 07 березня 2023 року №3860/13-01-07-04, №3862/13-01-07-04, №3863/13-01-07-04, №3864/13-04-07-01, №3865/13-01-07-04, №3866/13-01-07-04, №3867/13-01-07-04, №3868/13-01-07-04, №3874/13-01-07-04.

31.10.2023 до суду від ДПС України надійшли копії документів фінансово-господарської звітності ПрАТ «ЗКФ» у кількості 18474 аркушів.

Таким чином, суд зазначає, що в матеріалах справи наявні матеріали первинного бухгалтерського обліку позивача за перевіряємий період, які підтверджують показники, відображені платником податків у його податковій звітності. Однак, суд не досліджує зазначені документи на предмет їх реальності, оскільки такі документи не досліджувались податковим органом під час проведення перевірки.

Як встановлення судом, податковим органом зроблений висновок про порушення позивачем податкового законодавства. При цьому, передумою для такого висновку стало ненадання платником податків контролюючому органу первинних документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Разом з цим, в акті перевірки податковий орган зазначає про наявність порушень на певні суми з різних податків та зборів, проте з матеріалів справи не вбачається на підставі яких документів або доказів податковий орган визначив такі суми порушення, якщо позивачем до перевірки не було надано жодних первинних документів.

Під час розгляду справи відповідачем 1 не надано документального підтвердження нарахованих позивачу сум податкових зобов`язань.

Вказані обставини свідчать про те, що висновки податкового органу щодо порушення позивачем податкового законодавства є припущеннями за відсутності належних та допустимих доказів, які надаються в передбаченому законодавством порядку. Встановлені судом обставини та наявність у позивача первинних документів (оцінка яким судом не надається) не спростовані податковим органом належними та допустимими доказами, відтак суд приходить до висновку про необґрунтованість прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що відповідачем 1 належними та допустимими доказами не підтверджено висновки, встановлені під час проведеної перевірки, висновки акту перевірки не відповідають фактичним обставинам встановлених при розгляді даної справи і є надуманими та недостовірними.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 11.07.2023 у справі №813/2901/18.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 19.01.2023 у справі №520/6006/21.

У спорах правомірності рішень чи діянь тягар доказування покладається саме на суб`єкта владних повноважень, а не на позивача.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 21.04.2023 у справі №809/1879/16, 29.03.2023 у справі №620/19132/21.

На сьогодні у праві існують три основні стандарти доказування: «баланс імовірностей» (balance of probabilities) або «перевага доказів» (preponderance of the evidence); «наявність чітких та переконливих доказів» (clear and convincing evidence); «поза розумним сумнівом» (beyond reasonable doubt) та у справах, де суб`єкт владних повноважень доводить правомірність своїх рішень, що передбачають втручання у власність або діяльність суб`єкта приватного права (зокрема, притягнення його до відповідальності), подані таким суб`єктом владних повноважень докази, за загальним правилом, повинні відповідати критерію «поза розумним сумнівом».

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 19.01.2023 у справі №520/6006/21.

Відповідно, в цій справі на відповідача покладено тягар доказування правомірності свого рішення, при цьому застосовується стандарт доказування «поза розумним сумнівом».

Суд зазначає, що факт того, що місто Запоріжжя знаходилось під ракетно-артилерійськими обстрілами у період призначення та проведення відповідачем позапланової перевірки є загальновідомим на не підлягає доказуванню та враховується судом при прийнятті рішення. Загальновідомим є факт тривалого відключення електропостачання у період, коли податковим органом проводилась перевірка.

За таких обставин оскаржувані податкові повідомлення- від 07 березня 2023 року №3860/13-01-07-04, №3862/13-01-07-04, №3863/13-01-07-04, №3864/13-01-07-04, №3865/13-01-07-04, №3866/13-01-07-04, №3867/13-01-07-04, №3868/13-01-07-04, №3874/13-01-24-10 є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги у цій частини піддягають задоволенню.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Щодо інших посилань учасників справи, суд зазначає, що вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

У рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач 2, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Матеріалами справи встановлено факт сплати судового збору у розмірі 26840,00 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №5 від 03.07.2023.

Оскільки у спірних відносинах права позивача порушені прийняттям протиправних рішень Головним управлінням ДПС у Львівській області, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір належить стягнути у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» (69063, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 7, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166, ), Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та акту, - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 07 березня 2023 року №3860/13-01-07-04, №3862/13-01-07-04, №3863/13-01-07-04, №3864/13-01-07-04, №3865/13-01-07-04, №3866/13-01-07-04, №3867/13-01-07-04, № 3868/13-01-07-04, №3874/13-01-24-10.

В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 26840,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 19.02.2024.

Суддя Ю.В. Калашник