Справа № 240/8006/22
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
16 лютого 2024 року м. Житомир справа № 240/8006/22
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в призначенні пенсії за зниженням пенсійного віку ОСОБА_1 шляхом не врахування страхового стажу за період роботи з 01.07.1984 по 04.12.1984 та з 09.03.1987 по 14.05.1992 в радгоспі "Калинівський", з 18.05.1992 по 08.02.1996 рік по станції Коростень, Коростенського відділку Південно-Західної залізниці, з 13.02.1996 по 31.07.2000 в Кремененському міжшкільному навчально-виробничому комбінаті, з 27.01.2022;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію за зниженням пенсійного віку з врахуванням до страхового стажу передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" ОСОБА_1 з 01.07.1984 по 04.12.1984 та з 09.03.1987 по 14.05.1992 в радгоспі Калинівський, з 18.05.1992 по 08.02.1996 по станції Коростень, Коростенського відділку Південно-Західної залізниці з 13.02.1996 по 31.07.2000 в Кремененському міжшкільному навчально-виробничому комбінаті з 27.01.2022.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що після досягнення ним 55-річного віку він звернувся до ГУ ПФУ в Житомирській області з заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку. На своє звернення позивач отримав відмову, оформлену листом від 10.02.2022, підставою для відмови у призначенні пенсії стало відсутність у позивача необхідного стажу роботи - 24 роки. Вказана відмова слугувала підставою для звернення з цим позовом до суду.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 09.05.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
16.11.2022 від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити, в обґрунтування заперечень відповідач зазначає, що надані позивачем довідки про періоди роботи в радгоспі Калинівський, Коростенському відділку Південно-Західної залізниці та Кремненському міжшкільному навчально-виробничому комбінаті не підтверджені первинними документами.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 25.01.2024 залучено до участі у справі другого відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.
15.02.2024 на адресу суду від ГУ ПФУ в Чернівецькій області надійшов відзив, відповідно до змісту якого відповідач заперечує проти заявлених вимог та просить відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування заперечень вказав, що при опрацюванні наданих позивачем документів для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до Закону №796-ХІІ, органом Пенсійного фонду України розраховано страховий стаж, що становить 16 років 8 місяців 25 днів. За доданими документами до надходження актів перевірок достовірності видачі довідок про підтвердження трудового стажу до страхового стажу не зараховано періоди роботи: з 01.07.1984 по 04.12.1984 та з 09.03.1987 по 14.05.1992 в радгоспі Калинівський; з 18.05.1992 по 08.02.1996 по станції Коростень при Коростенському відділу Південно-Західної залізниці; з 13.02.1996 по 31.07.2000 в Кременецькому міжшкільному навчально-виробничому комбінаті. За наданими документами позивачем підтверджено право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років. Крім того, період роботи ОСОБА_1 з 01.01.1999 враховано згідно даних реєстру застрахованих осіб.
Отже, враховуючи вищевикладене, на думку ГУ ПФУ в Чернівецькій області, відсутні підстави для призначення ОСОБА_1 пенсії зі зниженням пенсійного віку, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.
Частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус особи постраждалої від наслідків аварії на ЧАЕС 4 категорії (посвідчення а.с.8), проживав та працював у зоні посиленого радіоекологічного контролю.
Відповідно до Переліку населених пунктів, Житомирської і Київської областей, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ України №106 від 23.07.1991 та розпорядженням КМ України №17 від 12.01.1993 с.Калинівка, Коростенського (колишня назва району Лугинський) відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю.
Після досягнення ОСОБА_1 віку 55 років, 27.01.2022 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.
Так, органом Пенсійного фонду не враховано до страхового стажу ОСОБА_1 наступні періоди роботи: з 01.07.1984 по 04.12.1984 та з 09.03.1987 по 14.05.1992 в радгоспі "Калинівський"; з 18.05.1992 по 08.02.1996 по станції Коростень при Коростенському відділку Південно-Західної залізниці; з 13.02.1996 по 31.07.2000 в Кремненському міжшкільному навчально-виробничому комбінаті, оскільки первинні документи за вказані періоди роботи з 09.03.1987 по 31.07.2000 згідно з активів складених інспектором у робочому кабінеті не встановлено достовірність виданих довідок з місця роботи.
У період з 26.04.1986 до 14.05.1992 ОСОБА_1 проживав та працював у зоні посиленого радіоекологічного контролю більше 5 років.
Врахований відповідачами страховий стаж склав 16 років 08 місяців 25 днів.
Позивач, не погодившись із відмовою відповідача у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку та не зарахуванням у страховий стаж позивача періодів роботи у зоні посиленого радіоекологічного контролю, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовим відносинам, суд зазначає наступне.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-ХІІ).
Статтею 24 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) визначено, що страховий платіж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий платіж обчислюється територіальними органами пенсійного фону відповідно до вимог Закону, за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих до документів до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з частиною 1 статті 55 Закону №796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.
Частиною 2 статті 55 Закону №796-ХІІ передбачено, що потерпілі від Чорнобильської катастрофи:
- особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років мають право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років;
- особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років мають право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.
При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
Отже, з аналізу наведеного слідує, що основною умовою для призначення пенсії за віком згідно статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є наявність підтвердженого факту проживання або роботи особи у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років.
Крім того, Верховний Суд у постанові 17.06.2020 у справі №572/456/17 вказав на те, що під час розгляду справи щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" потрібно перевірити, чи постійно проживав або постійно працював позивач у зоні посиленого радіологічного контролю.
В матеріалах справи міститься копія посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю (4 зона) (а.с.8), паспорт громадянина України з відміткою про місце проживання в с.Калинівка, Коростенського району, Житомирської області (а.с.7).
Згідно з п.6 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 (чинного на час видачі позивачу посвідчення, далі - Порядок №51), особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.
Відповідності до п.10 Порядку №51 посвідчення видаються, зокрема, особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток №7).
Системний аналіз вказаних законодавчих норм дає підстави для висновку, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".
Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
З аналізу наведених норм права слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, статус особи, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю 4 категорії та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, є відповідне посвідчення.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 21.11.2019 у справі №572/47/17, від 15.01.2021 у справі №520/7846/17.
Відповідно до вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Наявність у позивача статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи відповідачем не оспорюється, зазначене посвідчення є чинним і вказує на те, що останній згідно положень Закону №796-XII та Порядку №51, є особою, яка станом на 01.01.1993 прожила або відпрацювала чи постійно навчалася у зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше 4 років.
Частиною 2 статті 56 Закону №1058-IV передбачено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.
ОСОБА_1 проживав та працював в с.Калинівка, Коростенського (Лугинського) району, Житомирської області, яке відносяться до зони посиленого радіоекологічного контролю 4 категорії внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.
Стаття 55. Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.
Особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Тобто особам, які проживали та працювали у зоні відчуження, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Згідно з ст.26 Закону України Про загальнообов`язкове забезпечення на пільгових умовах право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо важкими і особливо важкими умовами праці - список №1 виробництв, робіт, посад і професій, затверджених Кабінету Міністрів України: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
При цьому, суд зазначає, що в силу вимог п.п.5 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
Згідно з ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості про видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договору і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку №637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Відповідно до ч.2 ст. 56 Закону України Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1. чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно довідки від 17.01.2022 №2, що видана Лугинською селищною радою, ОСОБА_1 дійсно постійно проживав у с.Калинівка, Коростенського (Лугинського) району, Житомирської області, яке відносилось до 4 зони, зони посиленого радіологічного контролю (а.с.9).
Суд зауважує, що відповідно до ч.3 та ч.4 ст.15 Закону №796-ХІІ підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Тобто, факт проживання особи на території зони гарантованого добровільного відселення засвідчує довідка органу державної влади чи органу місцевого самоврядування.
Така позиція суду узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 27.03.2019 у справі №569/7589/17, від 10.04.2019 у справі №162/760/17 та постанові Верховного Суду від 06.05.2020 у справі №381/3359/17.
Враховуючи наявність у позивача посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи та довідки органу місцевого самоврядування, що підтверджує факт проживання позивача у період з 16.12.1986 по 24.04.1991 по АДРЕСА_1 та з 24.04.1991 по даний час по АДРЕСА_2 на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), суд дійшов висновку про протиправність відмови відповідачів у зарахуванні до періоду постійного проживання на території, яка віднесена до зони посиленого радіоекологічного контролю.
В матеріалах справи відсутні докази того, що довідка від 17.01.2022 №2, видана Лугинською селищною радою була відкликана, будь-якими суб`єктами оскаржена та відповідним органом скасована, а тому слугує належним доказом у справі та підтверджує факт проживання позивача на території зони посиленого радіоекологічного контролю у вищевказаний період.
Крім того, належність позивача до кола осіб, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи ніким не оспорювалась, посвідчення є чинним не визнано недійсним та не скасовано у встановленому Законом порядку, а тому його наявність вказує на те, що позивач є дійсно потерпілим від Чорнобильської катастрофи.
На підтвердження страхового стажу позивача у період з 01.07.1984 до 31.07.2000 в матеріалах справи наявні наступні докази: довідки №61, 62 від 18.11.2021 видані ПСП Калинівське (а.с.10-11), архівна виписка №329 від 29.12.2021 (а.с.12), довідка №4/19 від 22.12.2021 (а.с.13), довідка №26 від 15.11.2021 (а.с.14), довідка від 29.12.2021 №06-57 (а.с.15), довідка від 14.01.2022 №ДН-4-01-2/9 (а.с.16), архівна довідка від 14.01.2022 №ДН-4-01-2/8 (а.с.17), довідка №1 від 11.01.2022 (а.с.18), довідка міського центру зайнятості від 22.12.2021 №81-21 (а.с.19), довідки форми ОК-5, ОК-7 (а.с.20-22).
Решта періодів роботи ОСОБА_1 підтверджується довідкою №26 від 15.11.2021 робота в Кременецькому міжшкільному навчально-виробничому комбінаті (а.с.14), та наказами, відомостями про заробітну плату, які зберігаються в архівних установах.
Матеріали справи не містять доказів вчинення відповідачами дій, що спрямовані на отримання будь-яких додаткових документів щодо підтвердження страхового стажу позивача. Так, органами пенсійного фонду не витребувано відомості по заробітній платі за періоди роботи ОСОБА_1 а саме: накази про реорганізацію колгоспа Більшовик с.Калинівка, Лугинського району в радгосп "Калинівський" та КСП "Калинівське", протокол №1 від 22.02.1996 та у березні 2000 року наказ №1 від 21.03.2000 в ПСП Калинівське довідка №61 від 18.11.2021 та довідки №62 від 18.11.2021 (а.с.10-11), копія архівного витягу №132-К від 29.06.1984 (а.с.12).
Отже, подані позивачем документи є достатніми та належними доказами, які підтверджують факт проживання та праці на території зони посиленого радіоекологічного контролю, а тому суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно відмовив у призначенні пенсії, відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у зв`язку із відсутністю підтвердження такого факту.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, приймаючи рішення від 03.02.2022 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ діяло протиправно, з огляду на що суд вважає за необхідне визнати протиправним вказане рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та скасувати його.
Що стосується позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.10 Закону №1788-ХІІ пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.
Згідно з ст.81, 82 Закону №1788-ХІІ призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії не пізніше 10 днів з дня їх надходження. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.
Згідно з ст.83 Закону №1788-ХІІ пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: а) пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності; б) пенсії у разі втрати годувальника призначаються з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.
Таким чином, саме Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та готує документи для її виплати. Тобто, безпосередньо органи Пенсійного фонду мають виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії, зокрема прийняття відповідного рішення, в тому числі щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки прийняттю такого рішення передує дослідження та аналіз відповідного стажу роботи особи, що звернулася за призначенням пенсії; перевірка та оцінка наданих доказів на предмет їх прийнятності та достатності.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Частиною 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що відповідач, наділений дискреційними повноваженнями, тобто повноваженнями з певним ступенем свободи органу при прийнятті рішення, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення. Суди не мають право втручатися в дискреційні функції органів владних повноважень.
За таких підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 27.01.2022 про призначення пенсії за віком відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Відповідно до ч.1 та 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд, дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.
У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до задоволених вимог.
Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246, 250-251, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.01.2022 про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, врахувавши до страхового стажу, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" періоди роботи з 01.07.1984 по 04.12.1984 та з 09.03.1987 по 14.05.1992 у радгоспі Калинівський, з 18.05.1992 по 08.02.1996 по станції Коростень, Коростенського відділку Південно-Західної залізниці, з 13.02.1996 по 31.07.2000 в Кремененському міжшкільному навчально-виробничому комбінаті.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 992,40 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.М. Гурін