Справа № 621/3334/23
Суддя: Філіп'єва В. В.
Дата ухвалення: 2024-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 621/3334/23

Провадження 2-а/621/2/24

22 січня 2024 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді В. Філіп`євої,

за участю секретаря судового засідання - А. Бабич,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 (не з`явився)

представник позивача - Коротун Ірина Олександрівна (не з`явилася)

відповідач Департамент патрульної поліції Нацональної поліції України - представник (не з`явився)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за відсутністю учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції Нацональної поліції України,

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою (адміністративним позовом) до Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7467836 від 06.08.2023 року, винесену інспектором роти № 6 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ст.лейтенантом поліції І.Тимченком.

В обґрунтування позову зазначив, що 06 серпня 2023 року інспектором поліції Тимченком І.О. відносно позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7467836 від 06.08.2023 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП. Вказана постанова, на думку позивача, винесена з численними порушеннями норм матеріального та процесуального права за відсутності складу адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим підлягає скасуванню. 16 серпня 2023 року на запит адвоката позивача було отримано відповідь УПП в Харківській області та два відеофайли, де зафіксовано рух транспортного засобу, не містить інформації про дату та час події та не підтверджує, що транспортним засобом ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , керував ОСОБА_1 . При цьому, зазначений відеозапис не містить фактичних даних, які підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 126 КУпАП., а тому інспектор - ст.лейтенант поліції І.Тимченко порушив обов`язок доказування правомірності накладення адміністративного стягнення. 14 серпня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції з оскарженням винесеної постанови, однак 22.08.2023 відповідачем постанову серії ЕАС № 7467836 від 06.08.2023 залишено без змін, а скаргу без задоволення. Оскільки, відповідно до ч.2 статті 286 КУпАП, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), позивач просив поновити строк на подання адміністративного позову, пропущений з поважних причин в зв`язку з процедурою позасудового оскарження постанови. Також просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7467836 від 06.08.2023 року, винесену інспектором роти № 6 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ст.лейтенантом поліції І.Тимченком, та стягнути з відповідача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та з наданням правничої допомоги адвоката. (а.с.1-6)

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 13 вересня 2023 року поновлено позивачеві ОСОБА_1 строк на подання позовної заяви, пропущений з поважних причин, відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті спору (а.с.28-29)

Відповідач - Департамент патрульної поліції - не погодився з пред`явленим позовом та надав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову, зазначивши, що 06.08.2023 року, о 00 годині 13 хвилин, в місті Харкові по вулиці Чкалова, поблизу будинку 5, працівниками поліції було виявлено транспортний засіб ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який здійснював рух під час дії режиму комендантської години. На підставі п.7 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» вказаний транспортний засіб було зупинено. Водієм вище вказаного ТЗ був позивач ОСОБА_1 . У зв`язку з порушенням комендантської години на території зі спеціальним режимом інспектор поліції висунув вимогу до позивача про пред`явлення документів, що посвідчують особу, та право на керування транспортним засобом, а саме: посвідчення водія та Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. На вимогу поліцейського позивач пред`явив лише, що має при собі тільки паспорт громадянина України, а документи, що посвідчують право на керування транспортним засобом, в нього відсутні. Інспектор, встановивши наявність ознак складу адміністративного правопорушення, роз`яснив позивачеві права, передбачені ст.63 Конституції України та статті 268 КУпАП, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 в графі оскаржуваної постанови. У постанові чітко викладений зміст вчиненого правопорушення, інспектор діяв в межах повноважень, наданих Законом. Крім того, під час оформлення вказаних матеріалів позивач не оспорював свого статусу водія та погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому твердження в позовній заяві, що за кермом була інша особа, є завідомо неправдивими. Таким чином, уповноважений інспектор патрульної поліції діяв в межах своєї компетенції відповідно до положень чинного законодавства, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 , на думку відповідача, є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню (а.с.61-64)

У відповіді на відзив представник позивача І.Коротун не погодилася з доводами відповідача та наполягала на задоволенні позову з підстав, викладених в ньому (а.с.42-46)

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Від представника позивача І.Коротун 18.12.2023 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника (а.с.100 - 103)

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Відповідно до ч.3 статті 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно ч.1 статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В зв`язку з неявкою в засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч.4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши доводи позовної заяви та додані до неї письмові докази, суд встановив наступне:

Згідно постанови серії ЕАС № 7467836, 06.08.2023 року, о 00:13:58 годині, в місті Харків, по вул..Чкалова, 5, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив вимоги пункту 8.7.3е Правил дорожнього руху, за що встановлено відповідальність за ч.1 статті 126 КУпАП. Накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 гривень. В графі 8 та 9 відповідної постанови про роз`яснення прав та вручення копії постанови міститься особистий підпис позивача (а.с.15)

Рішенням заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Я.Диняка постанову серії ЕАС № 7467836 від 06.08.2023 року, якою на ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення пункту 8.7.3е Правил дорожнього руху за ч.1 статті 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 гривень, залишено без змін. (а.с.13)

Згідно відповіді УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції від 22.08.2023 року «Про результати розгляду скарги», уповноваженою особою відповідача розглянуто скаргу представника позивача - адвоката І.Коротун та перевірено законність й обґрунтованість постанови серії ЕАС № 7467836 від 06.08.2023 року, за результатами чого постанову залишено без змін, а скаргу - без задоволення. Вказана відповідь отримана представником позивача 28.08.2023 (а.с.12)

Крім того, з відповіді УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції від 16.08.2023 року та копії адвокатського запиту, запит представника позивача - адвоката І.Коротун стосувався оскарження дій співробітників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 33379 від 05.08.2023 року стосовно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.9-11)

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне:

Відповідно до ч.2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України "Про дорожній рух".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про дорожній рух", цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями ч.2 статті 16 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що водій зобов`язаний:

-мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством;

-виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього рухута іншими нормативними актами. У випадку подання сигналу про зупинку водій зобов`язаний:

а) зупинити транспортний засіб з дотриманням вимог Правил дорожнього руху;

б) тримати руки в полі зору поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України і не виходити з транспортного засобу без дозволу;

- на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка") або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на паперовому чи електронному носії або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), інші документи, що визначені законодавством;

- вживати всіх можливих заходів до забезпечення безпечних умов для пересування найбільш уразливих учасників дорожнього руху - дітей, осіб з інвалідністю, велосипедистів і людей похилого віку;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів;

- не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту;

- перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі;

- своєчасно подавати транспортний засіб, що підлягає обов`язковому технічному контролю, на такий контроль;

- під час руху на автомобілі, обладнаному ременями безпеки, бути пристебнутим, а на мотоциклі - в застебнутому мотошоломі;

- надавати переважне право для проїзду транспортним засобам із включеними синіми або червоними проблисковими маячками та спеціальними звуковими сигналами;

- надавати переважне право руху пішоходу, який знаходиться на пішохідній доріжці (зебрі). У цьому разі водій зобов`язаний надати можливість пішоходу безпечно перейти дорогу, вулицю;

- вживати заходів щодо збереження чистоти автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та смуги відчуження, у тому числі з боку пасажирів;

- оплачувати вартість послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортного засобу.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (зі змінами) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.1 Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу зобов`язаний мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон);

в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції, крім випадків встановлення проблискових маячків оранжевого кольору на сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м, на механічних транспортних засобах дорожньо-експлуатаційної служби, на транспортних засобах спеціального, спеціалізованого призначення та на транспортних засобах із розпізнавальним знаком "Діти";

г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог, встановлених Законами України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух" та "Про перевезення небезпечних вантажів" (далі - спеціальні правила);

ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями статті 251КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. (далі -Інструкція № 1395).

Відповідно достатті 251 КУпАП, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису, є одними з доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.75 КАС України).

В обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваного рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем, серед іншого, надано відеозаписи зі службових відеокамер поліцейських, які в сукупності з іншими доказами по справі підтверджують встановлені відповідачем під час розгляду адміністративної справи обставини відсутності у позивача ОСОБА_1 документів, що посвідчують право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційних документів на транспортний засіб.

При цьому, як вбачається з відповіді на адвокатський запит від 16.08.2023, на позивача як водія транспортного засобу, в той же день і час був також складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 33379 за ч.1 статті 130 КУпАП, а отже твердження про відсутність доказів керування вказаним автомобілем саме позивачем спростовуються матеріалами справи та є безпідставними.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. The United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оспорювана позивачем постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ч.3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до приписів ч.5 статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.6, 8, 9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції Нацональної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду (м.Харків, майдан Театральний,1) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: Департамент патрульної поліції НП України, , юридична адреса: 03048, місто Київ, вул.Федора Ернста, 3, e-mail:

Повний текст рішення складено 29 січня 2024 року.

Суддя В. Філіп`єва