Справа № 480/7662/23
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2024 року Суми Справа № 480/7662/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до - Буринської міської ради Сумської області,
треті особи: ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ;
про визнання протиправним та скасування рішення.
1. Суть спору. Заяви сторін. Процесуальні дії суду.
1.2. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачу було надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки. Проєкт був розроблений та погоджений відповідним висновком. Наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області було передано у комунальну власність відповідачу земельні ділянки с/г призначення державної власності загальною площею 609,9342 га, в тому числі і земельну ділянку, на яку розроблено проєкт для відведення позивачу у власність. Позивач звернувся до відповідача із проєктом та заявою, проте він так і не був розглянутий відповідачем. Тому позивач та інші особи звернулись до суду з позовом. Рішенням суду було зобов`язано відповідача розглянути заяви позивача та третіх осіб про затвердження проєктів землеустрою. Проте рішення суду не було виконано відповідачем. Крім того, відповідачем було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок, в тому числі і ділянки, на яку претендує позивач. Вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
1.3. Судом 27.07.2023 було відкрито провадження у справі, вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
1.4. До суду 25.08.2023 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.
1.6. До суду 29.08.2023 надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає про неправомірність спірного рішення відповідача.
1.7. Позивач звертає увагу суду, що рішення суду у справі № 480/8728/21 набрало законної сили 30.11.2021, а воєнний стан в Україні введено 24.02.2022, тому відповідач, у період з 30.11.2021 до 24.02.2022, мав можливість на найближчій сесії і повинен був розглянути заяви осіб про затвердження проєктів землеустрою та передати особам землі у приватну власність. Зазначає, що рішенням суду у справі № 480/4385/23 скасовано рішення відповідача від 17.04.2023 про надання дозволу на розробку технічної документації щодо об`єднання земельних ділянок в одну.
1.8. До суду 19.10.2023 надійшли додаткові пояснення позивача, в яких він зазначає, що 08.06.2023 відповідач вирішив об`єднати земельні ділянки, які були сформовані та зареєстровані в Державному земельному кадастрі за проектами землеустрою для відведення у власність позивача та третіх осіб. Вказане свідчить про недобросовісну поведінку відповідача.
1.9. До суду 31.10.2023 надійшли пояснення третіх осіб, в яких вони підтримують позовні вимоги у повному обсязі, з підстав зазначених позивачем у позові.
1.10. Також, до суду 01.12.2023 надійшли додаткові пояснення позивача, в яких зазначено, що рішення суду першої інстанції у справі № 480/4385/23, постановою суду апеляційної інстанції від 23.11.2023, залишено без змін.
1.11. До суду 30.01.2024 надійшла заява позивача про відвід судді. 31.01.2024 суддею було постановлено ухвалу, в якій заяву позивача про відвід визнано необгрунтованою. 01.02.2024 суддею Опімах Л.М. постановлено ухвалу про відмову у задоволенні заяви позивача про відвід судді Сидорука А.І.
1.12. Позивач 15.02.2024 надав до суду клопотання, в якому для долучення до матеріалів справи надає копію рішення Буринської міської ради від 17.04.2023 про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо об`єднання цих земельних ділянок.
2. Встановлені судом фактичні обставини справи.
2.1. ГУ Держгеокадастру у Сумській області у 2020 році надано позивачу та третім особам дозволи на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок державної власності у приватну власність. Вказане не заперечується сторонами.
2.2. ФОП ОСОБА_6 розробив проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність 5 громадянам (позивач та треті особи) (а.с.10). Вказаний проєкт погоджено висновком ГУ Держгеокадастру у Полтавській області 22.12.2020 (а.с.16-17).
2.3. ГУ Держгеокадастру у Сумській області 26.01.2021 видано наказ за № 2-ОТГ, яким землі с/г призначення державної власності загальною площею 609,9342 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Буринської територіальної громади передано відповідачу у комунальну власність, а саме згідно з актом приймання-передачі (а.с.18-20).
2.4. Позивач 02.03.2021 звернувся до відповідача із заявою про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність, який розроблений на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Сумській області (а.с.21). Відповідач заяву не розглянув і позивач звернувся до суду для захисту свого порушеного права.
2.5. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/8728/21 від 29.10.2021, яке набрало законної сили 30.11.2021, зобов`язано відповідача на найближчій сесії розглянути вказану заяву позивача про затвердження проєкту землеустрою, в тому числі розглянути і заяви третіх осіб (а.с.27-33).
2.6. Суд звертає увагу, що факт невиконання вказаного рішення у справі № 480/8728/21 відповідачем не спростовується. Також, суд звертає увагу, що питання невиконання рішення по вказаній справі не є предметом дослідження по даній справі. Правомірність виконання рішення суду може бути оцінена виключно судом у справі № 480/8728/21 в порядку розгляду заяви, поданої на підставі норми ст. 383 КАС України.
2.8. Суд звертає увагу, що до розгляду справи третіми особами були залучені 4 особи, оскільки рішення може вплинути на їх права та обов`язки.
2.12. Оскільки, на думку позивача, вказані обставини свідчать про недобросовісну поведінку відповідача і перешкоджають позивачу отримати у приватну власність земельну ділянку, то позивач звернувся до суду.
2.13. Висновки суду та їх мотиви.
2.14. Щодо відмінності процедур при наданні у власність земельної ділянки.
2.15. Частинами 1-2 ст. 79-1 ЗК України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.
2.16. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
2.17. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.
2.18. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (частини 3-4 цієї статті).
2.19. Згідно з приписами частин 6, 7 цієї статті формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
2.20. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.
2.21. Відповідно до частин 9, 10 статті 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.
2.22. Статтею 1 Закону України ''Про землеустрій'' встановлено, що проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.
2.23. За правилами ст. 25 Закону про землеустрій документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації. Видами документації із землеустрою є, зокрема: ґ) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; й) технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
2.24. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що підставою для формування земельних ділянок шляхом поділу раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, є технічна документація із землеустрою щодо поділу земельних ділянок.
2.25. Суд звертає увагу, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та технічна документація із землеустрою щодо поділу земельних ділянок є різними за своєю суттю документами із землеустрою, не є тотожними за процедурою виконання цієї документації.
2.26. Згідно з положеннями ЗК України способами формування земельної ділянки, є, у порядку відведення земельної ділянки із земель державної, комунальної власності (за відсутності на даній частині земної поверхні сформованих та зареєстрованих земельних ділянок), шляхом поділу раніше сформованої земельної ділянки.
2.27. На одній частині земної поверхні неможливим є існування двох одночасно зареєстрованих земельних ділянок, координати яких перетинаються, адже частина 2 статті 79 ЗК України встановлює, що право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий шар.
2.28. Отже,надання дозволу на розробку проекту землеустрою має на меті лише формування земельної ділянки як окремого об`єкта. Натомість, коли йдеться про формування земельної ділянки з частини вже сформованого земельного масиву, що має кадастровий номер, її відведення відбувається на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.
2.29. Щодо спірного рішення.
2.30. Підставою для прийняття спірного рішення від 08.06.2023 слугувало рішення відповідача від 17.04.2023, яким надано дозвіл на розробку технічної документації щодо об`єднання 6 земельних ділянок, з яких 5 - площею 2,00 га та 1 - площею 0,0408 га.
2.32. Згідно з нормою ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
2.34. Крім того, суд зазначає, що відповідач, знаючи про наявність рішення суду у справі № 480/8728/21 та правомірні очікування позивача стосовно розгляду його заяви про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, приймає 08.06.2023 рішення, яким об`єднує 6 земельних ділянок в одну і фактично змінює для позивача процедуру із затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на поділ вже сформованої земельної ділянки за технічною документацією з поділу, що є нерозумним і недобросовісним та фактично невілює наявне рішення суду, яке прийнято для захисту прав позивача.
2.35. Відповідно до ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в тому числі: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
2.36. Суд ще раз звертає увагу, що розглядає спір в межах позовних вимог (правомірність об`єднання 5 земельних ділянок в одну, про зазначене вказане у прохальній частині позовної заяви), які визначені позивачем та з урахуванням позиції третіх осіб, які підтримують позовні вимоги позивача.
2.37. Отже, є рішення, яке набрало законної сили і у позивача виникли правомірні очікування щодо затвердження відповідачем проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відповідач не довів, що виконав рішення суду. В той же час, відповідач приймає рішення про об`єднання земельних ділянок, в тому числі і тієї, на яку претендує позивач. Рішенням для позивача змінюється процедура. Спірне рішення відповідача від 08.06.2023 не мотивовано належним чином, не зазначено мети такого об`єднання. Рішення є недобросовісним відносно позивача та інших осіб, з урахуванням того, що позивачу було відомо про правомірні очікування позивача і рішення на його користь. Рішення є нерозсудливим, оскільки дії без належної мотивації і враховуючи вказані вище обставини, є нелогічними. Рішення є непропорційним, оскільки в ньому не обгрунтовано баланс інтересів стосовно жодних осіб, кого воно стосується. Крім того, рішенням суду, яке набрало законної сили, скасовано рішення відповідача від 17.04.2023, в частині розробки технічної документації щодо об`єднання 5 земельних ділянок площею 2 га кожна в одну, а вказане рішення передувало спірному рішенню.
2.39. В той же час, резолютивна частина рішення викладається судом в іншому формулюванні, ніж просить позивач, з урахуванням встановлених вище обставин.
3. Судові витрати.
3.1. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені, суд на підставі норми ст. 139 КАС України стягує з відповідача судовий збір у сумі 1073,60 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд
1. Позов ОСОБА_1 до Буринської міської ради Сумської області, треті особи: ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.
5. Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
7. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено та підписано 19.02.2024.

Суддя А.І. Сидорук