Справа № 280/4035/23
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 280/4035/23
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Суховарова А.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.09.2023 року в адміністративній справі №280/4035/23 (головуючий суддя І-ї інстанції Мінаєва К.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПМК-21» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПМК-21» звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії відповідача з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН № 7646 від 24.05.2023 року про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку на додану вартість;

- зобов`язати комісію відповідача з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН виключити позивача з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 7646 від 24.05.2023 року про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю «ПМК-21» критеріям ризиковості платника податку на додану вартість.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Запорізькій області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ПМК-21» з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є не обґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права. Апелянт вказує, що судом першої інстанції неправильно встановлено обставини у справі, оскільки Комісією Головного управління ДПС у Запорізькій області відмовлено у реєстрації ПН/РК у зв`язку відповідністю позивача до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. При цьому, зауважено, що платник податків має право на подання на розгляд комісії пояснень та копій документів, якими спростовується податкова інформація, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника критеріям ризиковості, відтак платник ПДВ не позбавлений права на повторне подання пояснень.

Також, в апеляційній скарзі вказано, що судом першої інстанції у своєму рішенні вказано про ненадання відповідачем жодного доказу, який би досліджувався в ході засідань комісії, і який слугував підставою для прийняття оскаржуваного рішення. Вказане твердження не відповідає дійсності, бо відповідач надав податкову інформацію з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у Запорізькій області.

При цьому, апелянт зазначає, що суд першої інстанції міг самостійно витребувати документи які вважав необхідними для проведення судового розгляду, натомість суд лише помилково вказав на ненадання документів які б підтверджували ризиковість здійснення операцій позивачем, що призвело до порушення судом норм матеріального права та неповноти проведення судового розгляду.

Позивач не надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПМК-21» (далі ТОВ «ПМК-21»), , зареєстроване як юридична особа 19.06.2008 року, видами діяльності за КВЕД є: 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); 41.10 Організація будівництва будівель; 42.11 Будівництво доріг і автострад; 42.21 Будівництво трубопроводів; 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій; 43.11 Знесення; 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику; 43.21 Електромонтажні роботи; 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 43.91 Покрівельні роботи; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у. (а.с.194-195).

14.07.2022 року комісією Головного управління ДПС у Запорізькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийнято рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 14.07.2022 року №12049. Так, позивача визнано таким, що відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Підставою для прийняття такого рішення стала податкова інформація, відповідно до якої платником податку та/або його контрагентами, згідно даних ЄРПН, здійснено реалізацію товарів/послуг, відмінних від придбаних, та надання платником документів не в повному обсязі (а.с.184).

16.03.2023 року представником позивача було сформовано адвокатський запит (вих.№083 від 16.03.2023 року), за змістом якого просила надати роз`яснення, яка саме податкова інформація слугувала підставою для віднесення ТОВ «ПМК-21» до Переліку ризикових платників податку (а.с.185-186).

Відповідачем було розглянуто вказаний адвокатський запит, та відповідно до листа від 21.03.2023 року № 20/6/08-01-18-02-17 його надіслано за належністю до Головного управління ДПС у Вінницькій області, оскільки відповідно до наказу ДПС України № 173 від 28.03.2022 року «Про забезпечення безперебійної роботи територіальних органів ДПС» із змінами та доповненнями, виконання повноважень Головного управління ДПС у Запорізькій області у частині організації роботи територіальних органів ДПС щодо здійснення моніторингу фінансово-господарських операцій платників податків на наявність податкових ризиків та організації роботи з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, з 10.06.2022 року закріплено за Головним управлінням ДПС у Вінницькій області (а.с.189).

Листом від 23.03.2023 року № 8695/6/02-32-18-02-09 Головним управлінням ДПС у Вінницькій області повідомлено, що відповідно до отриманої податкової інформації ТОВ «ПМК-21» скористалось послугами транзиту та формування фіктивного податкового кредиту від ТОВ «Українська Будівельна Компанія «Альфа». Задекларовані операції мають ймовірно «безтоварний характер», оскільки у постачальника відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, відсутні основні фонди та кваліфікований персонал (а.с.187-188).

Позивач з метою виключення ТОВ «ПМК-21» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, у порядку пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (вих.№57 від 12.05.2023 року) надіслав на адресу відповідача звернення про прийняття рішення щодо невідповідності платника ПДВ критеріям ризиковості платника. Так, ним було надано детальну характеристику господарської діяльності підприємства позивача, а також звернуто увагу на легальності діяльності ТОВ «ПМК-21», формуванні статутного капіталу підприємства, основній дозвільній документації товариства, штатному складі працівників. Разом з тим, на підтвердження пояснень позивачем надано копії підтверджуючих документів з субпідрядником «УБК «Альфа» (а.с.174-181).

Відповідно до квитанції № 2 інформацію та копії відповідних документів щодо невідповідності позивача Критеріям ризиковості платника податку отримано 15.05.2023 року та зареєстровано за № (а.с.183).

24.05.2023 року комісією Головного управління ДПС у Запорізькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 12.05.2023 року прийнято рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 24.05.2023 року №7646. Підставою для прийняття такого рішення вказана податкова інформація:

03 відсутність необхідних умов та/або обсягів матеріальних ресурсів для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг в обсягах, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування (відсутні відомості про об`єкти оподаткування, відсутнє придбання послуг оренди об`єктів оподаткування, послуг транспортування, послуг оренди місць зберігання товарно-матеріальних цінностей, послуг оренди місць зберігання паливно-мастильних матеріалів тощо), відповідно до поданої до контролюючих органів звітності;

13 придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

Інформація, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку: придбання/постачання матеріалів та послуг у платника податку за податковим номером № 38449364, 44220941, 44617894, 35980070, щодо останнього зазначено код згідно з ДКПП операції, визначеної як ризикова 49.41.20.

Крім того, зазначено, що платником податків не надано первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, договір з додатками до нього, первинні документи щодо транспортування, акт приймання-передачі товарів (робіт, послуг), банківська виписка з особових рахунків (а.с.15).

Вважаючи оскаржуване рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку протиправним, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що належної мотивації підстав та причин віднесення ТОВ «ПМК-21» до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, Головним управлінням ДПС у Запорізькій області не наведено у спірному рішенні та не доведено належними засобами доказування. Суд зазначив, що рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку № 12049 від 14.07.2022 року прийнято з підстав відповідності позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Підставою віднесення позивача до ризикових платників податків є податкова інформація, відповідно до якої платником податку та/або його контрагентами, згідно даних ЄРПН, здійснено реалізацію товарів/послуг, відмінних від придбаних, та надання платником документів не в повному обсязі. Натомість, у вказаному рішенні відсутній конкретний перелік таких ризикованих контрагентів або посилання на джерела інформації, відповідно до яких контролюючий орган встановив ризиковість суб`єкта господарської діяльності, так само й не зазначено, які документи надані не в повному обсязі.

Вважає, що відповідач у спірному рішенні зазначив загальну, неконкретизовану та неоднозначну причину внесення позивача до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, тому прийняв невмотивоване рішення, оскільки його зміст не дає чіткого розуміння обставин, за яких було прийняте негативне для платника податків рішення. Прийняття негативного для платника податків рішення без зазначення конкретних мотивів дає підстави для висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом скасування рішення про внесення його до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання даної норми постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», яка набрала чинності 01.02.2020 року, та якою затверджено:

- Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165);

- Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1165, автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації. Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.

За приписами пункту 3 Порядку №1165 податкові накладні/ розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Слід враховувати, що наслідком прийняття відповідачем спірних рішень та внесення платника податку до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, є зупинення в автоматичному порядку реєстрації всіх без виключення поданих позивачем податкових накладних/розрахунків коригування та такі наслідки носять для позивача виключно негативний характер з огляду на те, що строк реєстрації кожної податкової накладної значно збільшується, а на позивача покладається додатковий обов`язок щодо надання пояснень та документів, при цьому, остаточне рішення про реєстрацію податкової накладної чи про відмову в реєстрації буде прийнято лише після надання таких пояснень та документів.

Негативні наслідки від необґрунтованого прийняття такого рішення є також у тому, що контрагенти позивача не мають можливості сформувати податковий кредит за податковою накладною, реєстрація якої зупинена, що у подальшому несе ризики припинення господарських відносин між позивачем та його контрагентами.

Пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/ невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку, комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення. У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття.

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення. За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття.

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення. Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що положеннями Порядку №1165 передбачено певний алгоритм дій контролюючого органу, за результатом виконання якого ним може бути прийнято рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.

Таким чином, процедура розгляду документів, необхідних для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку рішення Комісії, не є процедурою адміністративного оскарження первинного рішення Комісії. За результатами розгляду документів платника податків не ухвалюється рішення про задоволення/відмову в задоволенні скарги платника податку, а виноситься аналогічне рішення, яке додатково враховує обсяг та зміст поданих до Комісії інформації та копій документів.

Пунктом 5 Порядку №1165 передбачено, що перевірці відповідності критеріям ризиковості платника податку показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, підлягає тільки той платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації. Так, законодавцем встановлена послідовність прийняття рішення про відповідність платника Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість. Тобто встановленню наявності у контролюючих органах податкової інформації, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, яка стала відома контролюючому органу у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, має передувати моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування, поданої для реєстрації.

Тобто, питання відповідності позивача Критеріям ризиковості платника податку на додану вартість має розглядатись Комісією регіонального рівня за наслідками подання підприємством для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та моніторингу платника податку і податкової накладної/розрахунку коригування, що направлена для реєстрації.

Відповідно до пункту 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

За пунктом 25 Порядку № 1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Отже, рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку повинно містити чітку підставу, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості.

Додаток 1 до Порядку №1165 містить перелік Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість.

Апеляційний суд з цього приводу також зазначає, що віднесення до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість здійснюється у разі наявної у контролюючого органу податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з додатком 4 Порядку №1165 в рішенні про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку обов`язково зазначається підстава його прийняття, зокрема, відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація.

Апеляційним судом та судом першої інстанції встановлено, що 30.09.2019 року ТОВ «ПМК-21» (генпідрядник) та ТОВ «УБК «Альфа» (субпідрядник) уклали договір підряду №18/19. Вид робіт: «Реконструкція господарсько-питного водопроводу по вул. Шевченка в м. Василівка Запорізької області». На виконання умов договору ТОВ «УБК «Альфа» виконало вказані роботи, що підтверджується зареєстрованою податкової накладною за фактом господарської операції від 13.11.2019 року № 88 на суму 1326117,89 грн, видатковою накладною № 13 від 14.10.2019 року, довідкою про вартість виконаних робіт за жовтень 2019 року, акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2019 року, форми КБ-2 та КБ-3 за жовтень 2019 року.

Отримані від контрагента послуги використані під час виконання договору про закупівлю робіт №10-19 від 21.05.2019 року, укладеним між ТОВ «ПМК-21» та Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Запорізької обласної державної адміністрації, на підтвердження чого надані календарний графік виконання робіт, додаткова угода № 1 від 10.06.2019 року, додаткова угода № 2 від 20.06.2019 року, додаткова угода № 3 від 30.10.2019 року, протоколи узгодження договірної ціни, довідка про вартість виконаних робіт за жовтень 2019 року, акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2019 року, розрахунок загальновиробничих витрат, підсумкова відомість ресурсів, зареєстрована податкова накладна від 13.11.2019 року № 2 на суму 1850269,20 грн.

З матеріалів справи встановлено, що рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку № 12049 від 14.07.2022 року прийнято з підстав відповідності позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Підставою віднесення позивача до ризикових платників податків є податкова інформація, відповідно до якої платником податку та/або його контрагентами, згідно даних ЄРПН, здійснено реалізацію товарів/послуг, відмінних від придбаних, та надання платником документів не в повному обсязі.

При цьому, у вказаному рішенні відсутній конкретний перелік таких ризикованих контрагентів або посилання на джерела інформації, відповідно до яких контролюючий орган встановив ризиковість суб`єкта господарської діяльності, так само й не зазначено, які документи надані не в повному обсязі.

Отже, за загальними вимогами, які висуваються до індивідуального акту як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, а суб`єкт владних повноважень контролюючий орган повинен навести у рішенні конкретні підстави (фактичні і юридичні), а також переконливі і зрозумілі мотиви його прийняття. Верховний Суд неодноразово наголошував, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.

Так, контролюючий орган повинен був конкретизувати перелік ризикованих контрагентів для надання можливості позивачу як платнику податку спростувати наведену в оскаржуваному рішенні податкову інформацію.

Разом з тим, з метою конкретизації вказаної у рішенні від 14.07.2022 року податкової інформації представник позивача звернувся із адвокатським запитом, на який листом від 23.03.2023 року податковим органом повідомлено про наявність податкової інформації, що ТОВ «ПМК-21» скористалось послугами транзиту та формування фіктивного податкового кредиту від ТОВ «Українська Будівельна Компанія «Альфа». На спростування вказаної інформації позивач направив заяву про виключення ТОВ «ПМК-21» про виключення підприємства з Переліку ризикових від 12.05.2023 року разом з первинними документами щодо господарської діяльності з ТОВ «УБК «Альфа» (24 документа).

Розглянувши надані пояснення разом з підтверджуючими документами, податковий орган прийняв рішення від 24.05.2023 року № 7646 про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку на додану вартість, яке містить вже іншу податкову інформацію, яка стала підставою для віднесення ТОВ «ПМК-21» до Переліку ризикових підприємств, що позбавило позивача можливості надати необхідні пояснення та первинні документи.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не надано жодного доказу, який би досліджувався в ході засідань комісії, і який слугував підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Верховний Суд у постанові від 19.11.2021 року по справі № 140/17441/20 зазначив, що при вирішенні спорів такої категорії суди, з огляду на правове регулювання і характер цих відносин, мають досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного рішення, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу.

Колегія суддів з цього приводу зазначає, що комісія, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, має обґрунтувати, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.11.2021 року по справі №340/1098/20.

Слід також зазначити, що незважаючи на те, що затверджена Порядком №1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 05.01.2021 року по справі №640/11321/20.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що внесення контролюючим органом платника податку до переліку ризикових платників податків не створює для останнього жодних правових наслідків, адже оскаржуване рішення є індивідуальним актом у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України, яке в подальшому створює для платника податків, відносно якого воно прийнято, певні юридичні наслідки під час реєстрації податкової накладної/рахунку коригування, поданих таким платником податків, та підлягає оскарженню у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що оскаржуване рішення не містить належних та обґрунтованих підстав та причин відповідності позивача критеріям ризиковості платника податку. Відтак спірне рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 7646 від 24.05.2023 є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, пунктом 6 Порядку № 1165 врегульовано процедуру прийняття контролюючим органом рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, зокрема, визначено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податків з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податків.

Крім того, додатком 4 до Порядку № 1165 затверджено форму рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, якою прямо передбачено, що таке рішення може бути оскаржене в адміністративному або судовому порядку. Це означає, що Кабінет Міністрів України, який за нормами пункту 201.16 статті 201 ПК України наділений делегованими повноваженнями встановлювати порядок та підстави зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, прямо визнав юрисдикцію адміністративного суду на розгляд по суті спорів між платниками податків та контролюючими органами щодо правомірності прийняття рішень про включення платників податків до переліку ризикових.

Приписами статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, Головним управлінням ДПС у Запорізькій області як суб`єктом владних повноважень не доведено належними доказами правомірність прийнятого ним рішення.

Відповідно до частини третьої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язання Головного управління ДПС у Запорізькій області виключити позивача з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року в адміністративній справі №280/4035/23 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року в адміністративній справі №280/4035/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПМК-21» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя А.В. Суховаров

суддя І.В. Юрко