Справа № 120/1583/24
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

16 лютого 2024 р. Справа № 120/1583/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Яремчук Костянтин Олександрович, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства (надалі - КАС України) передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 5 КАС України передбачено право на звернення до адміністративного суду. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб та повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтями 160, 161 КАС України.

Норми статей 160, 161 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим недотримання положень даних норм свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Так, частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Вказана норма кореспондується із частиною 1 статті 123 КАС України, у якій йдеться про те, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

Водночас особливості строків звернення до адміністративного суду врегульовані статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, частиною 1 якої передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2 статті 122 КАС України).

Отже, за загальним правилом, строк звернення до адміністративного суду становить шість місяців, який слід обчислювати з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як свідчить зміст позовної заяви, предметом оскарження визначено дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії позивачці із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки. При цьому відмовлено позивачці у згадуваному вище перерахунку пенсії листом від 09 травня 2023 року.

Водночас з позовною заявою щодо оскарження таких дій позивачка звернулася 12 лютого 2024 року, тобто у строк, що перевищує шість місяців з дня вчинення пенсійним органом відповідних дій.

Відтак позивачкою пропущено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду щодо оскарження дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. При цьому позивачкою не подано заяву про поновлення такого строку.

Таким чином, позивачці слід подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Окрім того, відповідно до частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачкою як доказ сплати судового збору до позовної заяви долучено копію квитанції № 0.0..1 від 12 лютого 2024 року, якою підтверджується сплата судового збору в розмірі 137,60 гривень, а також копію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 54 від 07 серпня 2023 року, якою підтверджується сплата судового збору в розмірі 1073,60 гривень.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Здійснивши таку перевірку, суд установив, що відповідно до інформації, яка міститься у комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду", судовий збір в розмірі 1073,60 гривень, сплата якого підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 54 від 07 серпня 2023 року, зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України за звернення позивача ОСОБА_1 до Вінницького окружного адміністративного суду із іншою позовною заявою (у справі № 120/12816/23).

Під судовим збором розуміється, зокрема, й збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду (стаття 1 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється, окрім іншого, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Отже, наведеними приписами передбачено об`єкти справляння судового збору, до яких віднесено і позовні заяви. При цьому кожна позовна заява є окремим об`єктом справляння судового збору.

Водночас надана в підтвердження сплати судового збору копія квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 54 від 07 серпня 2023 року не є належним доказом, який підтверджує сплату судового збору за звернення до суду з цим позовом щодо оскарження дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, адже такий платіжний документ підтверджує сплату судового збору за звернення до суду з іншим позовом.

Кошти за цим платіжним документом зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України у зв`язку із зверненням ОСОБА_1 до суду з іншою позовною заявою, що унеможливлює зарахування цих коштів до спеціального фонду Державного бюджету повторно, адже такі вже зараховані.

Крім того, варто врахувати положення пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", якими передбачено, що однією з підстав для повернення сплаченого судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила, є повернення заяви або скарги.

Отже, позивачка вправі звернутися до суду із клопотанням про повернення сплаченого нею судового збору за платіжним документом № 54 від 07 серпня 2023 року у справі № 120/12816/23.

Відтак до позовної заяви долучено квитанцію № 0.0..1 від 12 лютого 2024 року, якою підтверджується сплата судового збору в неповному розмірі 137,60 гривень. При цьому квитанція № 54 від 07 серпня 2023 року не є належним доказом сплати судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Наведене свідчить про сплату судового збору в неповному розмірі.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (частина 2 статті 169 КАС України).

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлено ставку судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2024 року встановлено в розмірі 3028 гривні.

Таким чином, ставка судового збору за подання фізичною особою адміністративного позову із однією вимогою немайнового характеру становить 1211,20 гривень.

Як свідчить зміст поданої позовної заяви, позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру. При цьому позовна вимога зобов`язального характеру є похідною від основної позовної вимоги.

Відтак до суду слід надати документ про доплату судового збору за звернення з позовом немайнового характеру в розмірі 1073,60 гривень (1211,20 грн - 137,60 грн).

Частиною 1 статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків, що містить позовна заява, шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, а також надання належного доказу, яким би підтверджувалася доплата судового збору в розмірі 1073,60 гривень.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Запропонувати позивачці у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію ухвали направити позивачці.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до частини 3 статті 293 КАС України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович