Справа № 340/8613/23
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/8613/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Кропивницька митниця (25030, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Лавандова, 27Б, код ЄДРПОУ ВП 44005668)

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , через адвоката Курлейко О.С., звернувся до суду з адміністративним позовом до Кропивницької митниці про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивовано тим, що Кропивницькою митницею 15.05.2023 року відносно позивача складено протокол про порушення митних правил, а 18.05.2023 року складено протокол про тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів і документів у справі про порушення митних правил, за яким у позивача вилучено транспортний засіб особистого користування марки Volkswagen Multivan, а також технічний паспорт на нього. Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.09.2023 року у справі про адміністративні правопорушення №404/4974/23 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених частиною 6 статті 481 МК України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170000 грн. Позивач 18.09.2023 року сплатив штраф та тоді ж звернувся до Кропивницької митниці з клопотанням про повернення належного йому транспортного засобу. Відповідач надав відповідь від 20.09.2023 року, у якій, пославшись на статтю 243 МК України, повідомив про необхідність здійснення митного оформлення транспортного засобу зі сплатою відповідних митних платежів. Позивач не погоджується з такими аргументами та стверджує, що стаття 243 МК України стосується розпорядження транспортними засобами комерційного призначення, тоді як транспортний засіб він ввіз в Україну для особистого користування. З цих підстав представник позивача просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Кропивницької митниці щодо неповернення належного позивачу транспортного засобу особистого користування Volkswagen Multivan, VIN НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , та технічного паспорту НОМЕР_4 на нього;

- зобов`язати Кропивницьку митницю повернути належний позивачу транспортний засіб особистого користування Volkswagen Multivan, VIN НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , та технічний паспорт ZВІ №090518510 на нього, без стягнення витрат Кропивницької митниці за зберігання автомобіля на складі митниці.

Ухвалою судді від 17.10.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що транспортний засіб був вилучений у позивача як предмет правопорушення у справі про порушення митних правил, та переданий на зберігання на склад митниці. Відповідно до частини 3 статті 243 Митного кодексу України цей транспортний засіб може бути повернутий позивачу лише після здійснення його митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів. Доводячи безпідставність позовних вимог, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 15.02.2024 року суд забезпечив позов, заборонивши відповідачу вчиняти щодо належного позивачу транспортного засобу дії, передбачені митним законодавством щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, строк зберігання яких на складах митних органів закінчився.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини.

ОСОБА_1 є громадянином Федеративної Республіки Німеччина, проживає в Україні на підставі посвідки на постійне проживання № НОМЕР_5 , виданої 21.01.2020 року.

Позивач 30.05.2019 року у зоні діяльності Харківської митниці ввіз на митну територію України транспортний засіб - легковий автомобіль марки Volkswagen Multivan, 1998 року випуску, з іноземною реєстрацією. Позивач перетнув митний кордон України через "зелений коридор". Митні платежі за цей автомобіль, який був ввезений як транспортний засіб особистого користування та оформлений у митному режимі "тимчасове ввезення", не сплачувалися.

У травні 2023 року посадовою особою Кропивницької митниці відносно ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил №0036/90100/23 від 15.05.2023 року за частиною 6 статті 481 МК України, а саме за перевищення встановленого статтею 380 Митного кодексу України строку тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування Volkswagen Multivan, VIN НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

Згодом посадовою особою Кропивницької митниці складено протокол про тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів і документів у справі про порушення митних правил №0036/90100/23 від 18.05.2023 року.

За цим протоколом у позивача був вилучений транспортний засіб особистого користування марки Volkswagen Multivan як безпосередній предмет порушення митних правил та переданий на зберігання на склад Кропивницької митниці. Також у позивача був вилучений технічний паспорт ZВІ №090518510 на цей транспортний засіб.

Кропивницька митниця у червні 2023 року направила матеріали справи про порушення митних правил до Кіровського районного суду м. Кіровограда.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.09.2023 року у справі №404/4974/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 481 МК України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що склало 170000 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 вартість зберігання транспортного засобу за 109 днів в сумі 539, 55 грн.

Позивач сплатив штраф в розмірі 170000 грн., а також витрати на зберігання транспортного засобу в сумі 539,55 грн. та звернувся до Кропивницької митниці із заявою від 18.09.2023 року про повернення вилученого транспортного засобу та технічного паспорту на нього.

Кропивницька митниця надала позивачу відповідь від 20.09.2023 року, у якій повідомила, що не заперечує проти отримання транспортного засобу зі складу митного органу за умови виконання вимог частини 3 статті 243 МК України, а саме після здійснення митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів в митному режимі імпорт. Також повідомила, що відповідно до пунктів 2, 3 розділу ІІІ Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №731 від 15.06.2012 року, з 25.09.2023 року будуть нараховуватися витрати за зберігання транспортного засобу на складі митниці в розмірі 10 євро за добу зберігання. Роз`яснено, що для проведення митного оформлення транспортного засобу необхідно подати митну декларацію до Кропивницької митниці.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач у жовтні 2023 року звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з розпорядженням транспортним засобом, тимчасово вилученим у позивача під час провадження у справі про порушення митних правил та переданим на зберігання на склад митного органу.

Відповідно до частини 1 статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі статтею 459 МК України адміністративна відповідальність за порушення митних правил встановлюється цим Кодексом.

Суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Статтею 461 МК України передбачено, що за порушення митних правил можуть бути накладені такі адміністративні стягнення:

1) попередження;

2) штраф;

3) конфіскація товарів, транспортних засобів комерційного призначення - безпосередніх предметів порушення митних правил, товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю (крім транспортних засобів комерційного призначення, які використовуються виключно для перевезення пасажирів і товарів через митний кордон України за визначеними маршрутами та рейсами, що здійснюються відповідно до розкладу руху на підставі міжнародних договорів, укладених відповідно до закону), а також транспортних засобів, що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України поза місцем розташування митного органу.

Відповідно до статті 464 МК України штраф як адміністративне стягнення за порушення митних правил полягає у покладенні на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за таке правопорушення, обов`язку сплатити до державного бюджету грошові кошти у сумі, яка визначається цим Кодексом залежно від виду та характеру вчиненого правопорушення.

Сплата штрафу, якщо при цьому не застосовується адміністративне стягнення у вигляді конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, не звільняє особу, яка вчинила порушення митних правил, від сплати митних платежів, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 481 МК України передбачено, що порушенням митних правил є перевищення строку тимчасового ввезення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення або строку тимчасового вивезення товарів чи втрата транспортних засобів.

Так, згідно з частиною 6 статті 481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з частинами 1, 2 статті 508 МК України у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи.

До процесуальних дій належать: 4) тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, та документів на них.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 511 МК України ("Тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів і документів") товари - безпосередні предмети порушення митних правил та відповідні документи, необхідні як докази у справі про порушення митних правил, можуть тимчасово вилучатися.

У разі виявлення порушень митних правил, передбачених частиною шостою статті 470, частиною третьою статті 471, статтями 472, 473, 476, частиною шостою статті 481, статтями 482-484 цього Кодексу, тимчасове вилучення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення, які підлягають конфіскації відповідно до цих статей, а також відповідних документів є обов`язковим.

Тимчасово вилучені товари, у тому числі транспортні засоби особистого користування, транспортні засоби комерційного призначення та документи повинні бути перелічені у протоколі, що складається в передбачених цим Кодексом випадках, або в доданому до нього описі з точним зазначенням кількості, міри, ваги та особливих ознак цих товарів, транспортних засобів та документів, а також вартості товарів, транспортних засобів.

Розділом VII МК України унормований порядок зберігання товарів, транспортних засобів комерційного призначення на складах митних органів та розпорядження ними.

Статтею 238 МК України визначено перелік товарів, які підлягають обов`язковій передачі митному органу.

Так, пунктом 6 частини 5 статті 238 МК України передбачено, що крім товарів, зазначених у частині першій цієї статті, на складах митних органів можуть зберігатися товари, транспортні засоби комерційного призначення, вилучені відповідно до статті 511 цього Кодексу.

Частиною 7 статті 239 МК України передбачено, що витрати митних органів на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пунктах 1-5 частини першої та у частині п`ятій статті 238 цього Кодексу, відшкодовуються власниками цих товарів, транспортних засобів або уповноваженими ними особами. При цьому відшкодування витрат на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 6 частини п`ятої статті 238 цього Кодексу, здійснюється з урахуванням положень частини третьої статті 243 та частини третьої статті 541 цього Кодексу. Розмір суми, що підлягає відшкодуванню, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, і розраховується в порядку, передбаченому для визначення собівартості платних послуг. Готівкові кошти на відшкодування витрат на зберігання товарів, транспортних засобів на складах митних органів можуть прийматися цими органами із заповненням уніфікованої митної квитанції, яка видається власникам зазначених товарів, транспортних засобів або уповноваженим ними особам.

За правилами частини 4 статті 240 МК України ("Строки зберігання товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами") товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у пункті 6 частини п`ятої статті 238 цього Кодексу, що підлягають поверненню власнику, можуть зберігатися на складах митних органів протягом 90 днів з дня набрання законної сили відповідним рішенням.

Статтею 242 МК України ("Видача товарів із складів митних органів") передбачено, що товари, що зберігаються на складах митних органів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

У статті 243 МК України наведені такі правила розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення:

1. Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що зберігаються на складах митних органів, за якими власник або уповноважена ним особа не звернулися до закінчення строків зберігання, встановлених цим Кодексом, підлягають реалізації, а у випадках, передбачених законодавством, - безоплатній передачі у володіння і користування або переробці, утилізації чи знищенню, про що відповідний митний орган повідомляє власника зазначених товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноважену ним особу не пізніш як за 15 днів до закінчення строків зберігання. Таке повідомлення не направляється після закінчення строків зберігання, зазначених у частинах другій та п`ятій статті 240 цього Кодексу.

2. Товари, транспортні засоби, зазначені у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, конфісковані за рішенням суду, підлягають реалізації, а у випадках, передбачених законодавством, - безоплатній передачі у володіння і користування або переробці, утилізації чи знищенню у строки, встановлені законодавством для виконання судових рішень.

3. Якщо за рішенням суду по справі до особи, яка вчинила порушення митних правил, не буде застосовано стягнення у вигляді конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, або провадження у справі про порушення митних правил буде припинено, ці товари, транспортні засоби можуть бути видані власникові або уповноваженій ним особі лише після здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежі не сплачувалися. При цьому у разі припинення провадження у справі про порушення митних правил за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення витрати митного органу на зберігання зазначених вище товарів, транспортних засобів власником цих товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою не відшкодовуються.

Згідно з частинами 1, 3 статті 520 МК України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Порядок відшкодування витрат у справі про порушення митних правил, обчислення сум, що підлягають відшкодуванню, а також порядок розпорядження отриманими коштами встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Наказом Міністерства фінансів України №731 від 15.06.2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09.07.2012 року за №1140/21452, затверджено Порядок відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів (надалі - Порядок №731).

Цей Порядок визначає механізм відшкодування витрат митних органів за зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених в частині сьомій статті 239 Митного кодексу України, на складах митних органів (далі - витрати).

Згідно з пунктами 2, 3 розділу II Порядку №731 витрати митного органу відшкодовуються власником товарів, транспортних засобів або вповноваженою ним особою (далі - платник) після їх митного оформлення при фактичному отриманні цих товарів, транспортних засобів.

Обов`язок щодо покриття митного органу витрат за зберігання товарів, транспортних засобів припиняється у разі, якщо цими товарами буде здійснено розпорядження відповідно до глави 38 Митного кодексу України.

Витрати відшкодовуються платником у гривнях за офіційним курсом Національного банку України, установленим на дату їх внесення, у сумі, розрахованій митним органом відповідно до Розмірів відшкодувань за зберігання на складах митних органів товарів і транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 15 червня 2012 року № 731, та залежно від строку зберігання товарів і транспортних засобів.

Пунктом 10 розділу ІІ Порядку №731 передбачено, що видача зі складу митного органу товарів, транспортних засобів їх власникам або вповноваженим особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, здійснюється лише після митного оформлення зазначених товарів, транспортних засобів, відшкодування витрат митних органів за їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

За правилами пунктів 1, 2, 3 розділу ІІІ "Особливості покриття витрат" Порядку №731 витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, понесені в ході провадження та розгляду справи, відшкодовуються в порядку, визначеному статтями 519 та 520 Митного кодексу України.

Витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, після набрання законної сили постановою, винесеною у справі про порушення митних правил, відшкодовуються у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику.

Розрахунковий строк зберігання для обчислення витрат в такому випадку обраховується, починаючи з одинадцятого дня з дня набрання законної сили постановою у справі про порушення митних правил, і закінчується датою видачі товарів та/або транспортних засобів власнику або вповноваженій ним особі. День видачі зі складу митного органу товарів, транспортних засобів власникам або вповноваженим особам до загального строку при обрахунку витрат не включається.

Наказом Міністерства фінансів України №627 від 30.05.2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.07.2012 року за №1097/21409, затверджено Порядок роботи складу митного органу.

Розділ IX "Видача товарів, транспортних засобів комерційного призначення зі складу митниці" цього Порядку містить такі норми:

9.1. Товари, що зберігаються на складах митних органів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат митних органів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

9.2. Видача зі складу митниці товарів, транспортних засобів комерційного призначення особам, зазначеним у пункті 9.1 цього розділу, здійснюється за умови подання на ім`я Уповноваженої особи відповідної заяви/звернення, у якій зазначаються поштова адреса та за наявності електронна адреса і контактний телефон заявника.

До заяви/звернення долучаються документи, що засвідчують особу (повноваження особи), а також інші необхідні документи з числа визначених у пунктах 9.8 та 9.9 цього розділу.

9.3. У разі прийняття особою, зазначеною у пункті 9.1 цього розділу, рішення про вивезення (повернення) товарів за межі митної території України (щодо товарів, які переміщувалися через митний кордон України в супроводжуваному багажі або ручній поклажі) ця особа у заяві/зверненні зазначає пункт пропуску на митному кордоні в зоні діяльності митниці, через який було ввезено товари на митну територію України, орієнтовні дату та час їх вивезення (повернення). До заяви/звернення додається копія квитка або іншого документа, що підтверджує намір поїздки громадянина за межі митної території України (у разі наявності).

Заява/звернення подається митниці не пізніше, ніж за три робочих дні до бажаної дати видачі товарів, зазначеної у заяві/зверненні.

За наявності об`єктивних причин і з урахуванням особливостей функціонування складу митниці строк їх видачі може бути зменшений митницею за заявою/зверненням особи, зазначеної у пункті 9.1 цього розділу.

9.4. Заява/звернення та додані до неї документи розглядаються підрозділом/спеціалістом зі складського обліку вилученого майна та розпорядження ним, а у випадках повернення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, чи предметів, вилучених відповідно до кримінального процесуального законодавства, також керівниками юридичної служби та підрозділу протидії митним правопорушенням.

За результатами розгляду заяви/звернення та доданих до неї документів посадові особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, письмово надають застереження щодо видачі товарів, транспортних засобів комерційного призначення (наприклад: наявність процесуальних документів, що обмежують видачу майна зі складу митниці, відомостей щодо оскарження рішення суду у справі про порушення митних правил, інших правових підстав, що не дозволяють видачу майна зі складу) для прийняття остаточного рішення Уповноваженою особою або погоджують таку видачу шляхом проставляння підпису/візування на заяві. При цьому надання відповідних застережень або погодження видачі товарів, транспортних засобів комерційного призначення повинно бути здійснено в строк, що не перевищує загального строку розгляду заяви/звернення, зазначеного в пункті 9.5 цього розділу, та може надаватись електронним документом, засвідченим електронним цифровим підписом.

Остаточне рішення щодо видачі товарів, транспортних засобів комерційного призначення зі складу митниці та застосування процедур, які цьому передуватимуть, приймається Уповноваженою особою.

9.5. Строк розгляду заяви/звернення та надання відповіді на неї не може перевищувати 10 робочих днів з дня реєстрації цієї заяви/звернення у митниці. При фактичній видачі товарів у строки, що не перевищують строки розгляду заяви/звернення, відповідь митницею не надається.

9.6. Рішення про видачу товарів, транспортних засобів комерційного призначення зі складу митниці оформлюється у вигляді резолюції "Дозволено", що накладається на заяві/зверненні.

За результатами розгляду заяви/звернення заявнику в межах строку, що не перевищує строку розгляду заяви/звернення, невідкладно надається засобами телефонного (з обов`язковим письмовим підтвердженням), поштового, факсимільного чи електронного зв`язку відповідь щодо умов та порядку отримання товарів і транспортних засобів комерційного призначення зі складу митниці та зазначається адреса складу, де знаходяться товари. При цьому враховуються вимоги пункту 9.5 цього розділу.

9.7. Митне оформлення товарів, що видаються (крім тих, щодо яких прийняте рішення про їх вивезення/повернення за межі митної території України), може здійснюватись за рішенням Уповноваженої особи як в зоні митного контролю на складі митниці з виїздом/виходом посадової особи, що здійснює митне оформлення до місця зберігання товарів, так і в іншій зоні митного оформлення з доставкою до неї товарів, що підлягають видачі.

9.8. Видача товарів та транспортних засобів комерційного призначення зі складу митниці здійснюється за умови подання документів, що засвідчують особу (повноваження особи).

Крім того, залежно від підстави розміщення та мети видачі товарів і транспортних засобів комерційного призначення до митниці подаються такі документи:

- другий примірник квитанції МД-1, якщо товари були поміщені на склад митниці зі складанням квитанції МД-1;

- документи (митна декларація або інший документ, який її замінює), що підтверджують оформлення товарів у відповідний митний режим або згідно із заявленою метою;

- постанова про взяття проб і зразків, винесена посадовою особою митниці, у провадженні якої перебуває справа про порушення митних правил;

- належним чином завірена копія постанови у справі про порушення митних правил про повернення товарів, транспортних засобів комерційного призначення власнику;

- дозвіл митниці на видачу зі складу митниці тимчасово (з подальшим поверненням) товарів, що беруться для проведення експертизи в установлених законодавством випадках;

- документи, що підтверджують відшкодування витрат митниці на зберігання товарів і транспортних засобів на складі митниці;

- документи, що підтверджують сплату штрафу відповідно до постанови, винесеної за результатами розгляду справи про порушення митних правил (у разі, якщо такий штраф накладено на особу, якій відповідно до постанови, винесеної за результатами розгляду справи про порушення митних правил, підлягає поверненню товар або транспортний засіб комерційного призначення);

- документ, що підтверджує реалізацію товару на електронному аукціоні (акт про придбання товару на електронному аукціоні).

9.9. До документів, за якими видаються товари, транспортні засоби комерційного призначення зі складу митниці, належать також: акт приймання-передавання; акт про взяття проб (зразків) товарів; акт опису й арешту майна; акт опису, оцінки та передачі майна; протокол про одержання проб і зразків товарів для проведення експертизи в справі про порушення митних правил; видаткова накладна.

9.10. Особам, зазначеним у пункті 9.1 цього розділу, відмовляється у видачі зі складу товарів, транспортних засобів комерційного призначення з причин недотримання ними пунктів 9.2, 9.3 цього розділу, а також за наявності інших визначених законодавством правових підстав, що не дозволяють видачу майна зі складу.

9.12. У разі прийняття рішення про відмову в поверненні товарів зі складу митниці Уповноважена особа накладає на заяві/зверненні громадянина резолюцію "Заборонено". При цьому заявнику надається відповідь із зазначенням причин відмови.

Системний аналіз цих норм свідчить, що тимчасове вилучення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення, а також документів на них є процесуальною дією, яка вчиняється посадовою особою митного органу під час провадження у справі про порушення митних правил. Відповідно до частини 2 статті 511 МК України таке тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів та документів на них є обов`язковим у разі виявлення порушень митних правил, які передбачають накладення адміністративного стягнення у вигляді конфіскації товарів, транспортних засобів, і справи про які згідно з частиною 2 статті 522 МК України розглядають суди. До таких належать порушення митних правил, передбачені частиною 6 статті 481 МК України, зокрема перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на 30 діб. За правилами статей 265, 283 КУпАП вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують; постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи. Якщо за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення за постановою суду до особи, яка вчинила порушення митних правил, не буде застосовано стягнення у вигляді конфіскації товарів, транспортних засобів, або провадження у справі про порушення митних правил буде припинено, ці товари, транспортні засоби підлягають поверненню власнику. Водночас, згідно з частиною 2 статті 243 МК України такі товари, транспортні засоби можуть бути видані власникові лише після здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежі не сплачувалися. Також відповідно до частини 7 статті 239 МК України особа, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, повинна відшкодувати витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, якщо вони після вилучення зберігалися на складі митного органу. Розрахунковий період для нарахування таких витрат починається з одинадцятого дня з дня набрання законної сили постановою суду у справі про порушення митних правил.

Суд зазначає, що порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів та обов`язок щодо сплати відповідних митних платежів залежить від митного режиму, а також засобів і способів переміщення товарів через митний кордон України.

У частині 1 статті 4 МК України визначено, що у цьому Кодексі наведені нижче терміни і поняття вживаються в такому значенні:

23) митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення;

24) митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку;

25) митний режим - комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення;

28) митні правила - встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом та іншими законами України;

29) митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і митними органами, а також автоматизованою системою митного оформлення з метою дотримання вимог законодавства України з питань митної справи.

57) товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі;

58) транспортні засоби - транспортні засоби комерційного призначення, транспортні засоби особистого користування, трубопроводи та лінії електропередачі;

59) транспортні засоби комерційного призначення - будь-яке судно (у тому числі самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах), судно на повітряній подушці, повітряне судно, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення;

60) транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Частинами 1, 2 статті 71 МК України передбачено, що декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом.

Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 102 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

У статті 104 МК України наведені такі умови поміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митний режим тимчасового ввезення:

1. Митний режим тимчасового ввезення може бути застосований до товарів, що надходять на митну територію України, та до товарів, що зберігаються під митним контролем або поміщені в інший митний режим, який передбачає їх перебування під митним контролем.

2. Законодавством України з питань митної справи можуть бути визначені документи, які використовуються для декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення в митний режим тимчасового ввезення замість митної декларації.

3. Митний орган, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у митному режимі тимчасового ввезення, повинен пересвідчитися у можливості ідентифікації цих товарів, транспортних засобів при їх реекспорті.

4. Для ідентифікації товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що поміщуються у митний режим тимчасового ввезення, можуть застосовуватися засоби, передбачені частинами другою і третьою статті 326 цього Кодексу. Зазначені засоби застосовуються митними органами тільки у тих випадках, коли комерційні способи забезпечення ідентифікації є недостатніми.

5. Не вимагається застосування засобів забезпечення ідентифікації до тари, піддонів та інших подібних товарів, що не мають індивідуальних ідентифікаційних ознак.

6. Для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна:

1) подати митному органу, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення;

2) у випадках, передбачених законодавством, надати митному органу зобов`язання про реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які тимчасово ввозяться, у строки, встановлені митним органом;

3) подати митному органу дозвіл відповідного компетентного органу на тимчасове ввезення товарів, якщо отримання такого дозволу передбачено законодавством;

4) сплатити митні платежі відповідно до статті 106 цього Кодексу або забезпечити виконання зобов`язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.

Згідно зі статтею 111 МК України іноземні товари, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, зберігають статус іноземних товарів.

Частиною 1 статті 112 МК України передбачено, що митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частинами третьою та п`ятою цієї статті.

Відповідно до частини 1 статі 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина 1 статті 248 МК України).

Митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії. (частина 5 статті 255 МК України).

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться необхідні відомості. (частина 8 статті 257 МК України).

Згідно з частиною 1 статті 289 МК України ("Виникнення обов`язку із сплати митних платежів") обов`язок із сплати митних платежів виникає: 1) у разі ввезення товарів на митну територію України - з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України.

Відповідно до частини 1статті 293 МК України особою, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, є декларант. Якщо декларування товарів здійснюється особою, уповноваженою на це декларантом, на таку особу покладається обов`язок із сплати митних платежів солідарно з декларантом.

Частиною 3 статті 293 МК України передбачено, що крім осіб, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, особами, на яких покладається обов`язок із сплати митних платежів, є:

1) у разі незаконного ввезення товарів на митну територію України, незаконного вивезення товарів за межі митної території України - особа, яка незаконно ввезла (вивезла) товари, а також особи, які брали участь у незаконному ввезенні (вивезенні) товарів, якщо вони знали або повинні були знати про незаконність такого ввезення (вивезення), та особи, які придбали у власність або у володіння незаконно ввезені товари, якщо в момент придбання вони знали або повинні були знати про незаконність ввезення, що належним чином доведено в порядку, встановленому законодавством України;

2) у разі вилучення товарів, що тимчасово зберігаються під митним контролем, з порушенням вимог цього Кодексу та інших нормативно-правових актів - особа, яка незаконно вилучила такі товари, а також особи, які брали участь у незаконному вилученні таких товарів, зберігали та придбали такі товари, або особа, яка відповідає за забезпечення схоронності зазначених товарів;

3) у разі недотримання положень цього Кодексу щодо користування та розпорядження товарами або виконання інших вимог і умов, установлених цим Кодексом для застосування митних режимів, що передбачають умовне повне або часткове звільнення від сплати митних платежів, - особи, відповідальні за дотримання митного режиму;

4) у разі невиконання зобов`язань щодо використання чи споживання товарів, що випливають з умов цільового використання, за яких надається податкова пільга при випуску товарів для вільного обігу, - особа, на яку покладається обов`язок щодо виконання таких умов;

5) у разі заявлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення до митного режиму транзиту - особа, яка зобов`язана доставити ці товари, транспортні засоби до митного органу призначення;

6) у разі застосування загальної гарантії або звільнення від гарантії для забезпечення сплати митних платежів - підприємство, якому надано авторизацію на застосування відповідного спрощення;

7) у разі недотримання умов процедури кінцевого використання, визначених в авторизації на застосування процедури кінцевого використання, порушення використання товарів за кінцевим (цільовим) призначенням, - підприємство, якому надано авторизацію на застосування процедури кінцевого використання.

Згідно з частиною 6 статті 293 МК України особи, на яких покладається обов`язок із сплати митних платежів, є відповідальними за сплату митних платежів.

Розділом XI Митного кодексу передбачені особливості пропуску та оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами.

Згідно з частинами 1, 2, 7 статті 365 МК України громадяни за умови дотримання вимог цього Кодексу та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України.

Громадянам, які в`їжджають на територію України або виїжджають з неї засобами автомобільного та залізничного транспорту, а також транспортними засобами особистого користування, дозволяється здійснювати декларування товарів, що переміщуються ними через митний кордон України, не залишаючи цих транспортних засобів.

Митне оформлення товарів, ввезених на митну територію України громадянами, за товарними позиціями 8701-8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, що підлягають державній реєстрації, здійснюється у будь-якому митному органі на всій митній території України з пред`явленням їх цьому органу.

При митному оформленні таких товарів подання попередньої митної декларації, доставка та пред`явлення цих товарів митному органу, яким оформлена така попередня митна декларація, є обов`язковими. При митному оформленні таких товарів у пункті пропуску через державний кордон України попередня митна декларація не подається.

У статті 366 МК України передбачено, що двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Канал, позначений символами червоного кольору ("червоний коридор"), призначений для всіх інших громадян.

Громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України.

Частиною 10 статті 374 МК України передбачено, що при ввезенні (пересиланні) на митну територію України громадянами звільняються від оподаткування митними платежами:

б) транспортні засоби особистого користування, що класифікуються в одній із товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД (у кількості однієї одиниці на кожного громадянина, який досяг 18-річного віку), за умови документального підтвердження того, що до дня видачі документа, що підтверджує право на постійне проживання в Україні, громадянин був власником (або співвласником) такого транспортного засобу не менше одного року, а транспортний засіб перебував за ним на постійному обліку (реєстрації) у відповідних реєстраційних органах країни постійного місця попереднього проживання громадянина не менше одного року, якщо даний транспортний засіб підлягає реєстрації в цій країні;

8) транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами.

Відповідно до частини 1 статті 377 МК України товари за товарними позиціями 8701-8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

У статті 380 МК України наведені такі особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України:

1. Тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

2. Транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об`єктом оподаткування митними платежами.

3. Тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД, та причепів до них, що класифікуються за товарною позицією 8716 згідно з УКТ ЗЕД, у кількості більше однієї одиниці на кожну товарну позицію дозволяється за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та наданням забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.

4. Тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та наданням забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу.

Транспортні засоби, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД, та причепи до них, що класифікуються за товарною позицією 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які ввозяться громадянами-резидентами у зв`язку з виконанням своїх обов`язків за укладеними трудовими договорами з підприємствами-нерезидентами, що підтверджується документами відповідних компетентних органів країни реєстрації підприємства-нерезидента, для цілей цього Кодексу вважаються транспортними засобами особистого користування. Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України таких транспортних засобів дозволяється на строк до 10 діб за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та наданням забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.

Строки, передбачені абзацами першим, другим, третім та п`ятим цієї частини, можуть бути продовжені митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

5. Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

6. Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

7. У разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання митним органам власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим знищення або руйнування.

8. Транспортні засоби особистого користування, тимчасово ввезені на митну територію України громадянами більш як на 30 діб, підлягають державній реєстрації.

15.04.2021 року Верховна Рада України ухвалила Закон України "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України" №1403-IX, який набрав чинності 15.05.2021 року, а введений в дію 15.06.2021 року.

Вказаним Законом Розділ XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України доповнено пунктами 9-7 - 9-9 такого змісту:

9-7. Установити, що тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України", митне оформлення транспортних засобів особистого користування, що були у використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703 (крім транспортних засобів, що класифікуються за товарними підпозиціями 8703 10, 8703 40), 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію, за умови сплати належних митних платежів з дотриманням особливостей, встановлених пунктом 77 підрозділу 2 та пунктом 36 підрозділу 5 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу особистого користування, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту, з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, та добровільною сплатою до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, звільняє фізичних осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту.

Добровільна сплата коштів відповідно до пункту 9-9 цього розділу звільняє фізичних осіб від добровільної сплати коштів, передбаченої абзацом другим цього пункту.

9-8. Установити, що тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України", звільняються від оподаткування ввізним митом транспортні засоби особистого користування (у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію), що були у використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту.

9-9. Установити, що тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України", фізична особа, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним, має право вивезти за межі митної території України транспортний засіб особистого користування, що був у використанні і класифікується за товарними позиціями 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД, який перебував на митній території України станом на 31 грудня 2020 року у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, за умови добровільної сплати до державного бюджету коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вивезення транспортного засобу особистого користування з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє фізичних осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту.

Суд установив, що 30.05.2019 року ОСОБА_1 як громадянин-нерезидент ввіз на митну територію України іноземний транспортний засіб особистого користування марки Volkswagen Multivan (товарна позиція згідно з УКТ ЗЕД 8703), оформивши його в митному режимі "тимчасове ввезення" та обравши для перетину митного кордону "зелений коридор". У зв`язку з обранням такого митного режиму позивач відповідно до частин 1, 2 статті 380 МК України при митному оформленні був звільнений від письмового декларування цього транспортного засобу та від оподаткування його митними платежами. Воднораз згідно з частиною 6 статті 380 МК України такий митний режим покладав на позивача обов`язок не пізніше 1 року з дня ввезення вчинити такі дії: вивезти транспортний засіб за межі митної території України; або помістити транспортний засіб у митний режим "відмова на користь держави" або "знищення або руйнування"; або оформити транспортний засіб для вільного обігу на митній території України зі сплатою митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті такого транспортного засобу.

Також позивач мав право скористатися тимчасовою спрощеною процедурою митного оформлення транспортного засобу особистого користування, передбаченою пунктами 9-7-9-9 розділу ХХІ МК України, яка діяла до 11.11.2021 року.

Втім позивач не дотримався строків та умов (вимог) митного режиму тимчасового ввезення і перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування більше, ніж на 30 діб, тобто вчинив порушення митних правил, передбачене частиною 6 статті 481 МК України.

Ці обставини встановлені постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.09.2023 року у справі про адміністративне правопорушення №404/4974/23, залишеною без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 14.11.2023 року.

У травні 2023 року цей транспортний засіб був тимчасово вилучений у позивача митним органом під час провадження у справі про порушення митних правил на виконання вимог частини 2 статті 511 МК України, як безпосередній предмет порушення митних правил та з метою забезпечення його можливої конфіскації.

Постановою суду у справі №404/4974/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 481 МК України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу. У постанові суду не вирішувалося питання про вилучений у позивача транспортний засіб.

Позивач у встановлений строк сплатив штраф та звернувся до відповідача, на складі якого зберігався тимчасово вилучений транспортний засіб, із заявою про його повернення.

Відповідач, не заперечуючи проти повернення транспортного засобу, у відповіді від 20.09.2023 року повідомив, що відповідно до частини 3 статті 243 МК України транспортний засіб може бути виданий позивачу після здійснення його митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів в митному режимі імпорт.

Позивач заперечує свій обов`язок здійснити митне оформлення транспортного засобу та сплату митних платежів та вказує, що норма частини 3 статті 243 МК України стосується лише транспортних засобів комерційного призначення і не поширюється на випадки повернення транспортних засобів особистого користування, які ввезені в Україну для особистих потреб. Позивач наполягає, аби транспортний засіб був йому повернутий без виконання цих умов, зокрема без сплати митних платежів та без стягнення витрат митного органу за зберігання транспортного засобу на складі митниці.

Суд відхиляє такі доводи, оскільки вони ґрунтуються на помилковому тлумаченні норми частини 3 статті 243 МК України, яка регламентує порядок розпорядження товарами (у тому числі транспортними засобами особистого користування), транспортними засобами комерційного призначення, які були тимчасово вилучені у справі про порушення митних правил, після завершення судом провадження у такій справі.

Суд зазначає, що обов`язок зі сплати митних платежів покладається на позивача в силу вимог пункту 3 частини 3, частини 6 статті 293 МК України - з огляду на невиконання ним вимог та умов, установлених Митним кодексом України для застосування митного режиму "тимчасове ввезення", що передбачав звільнення ввезених транспортних засобів особистого користування від сплати митних платежів.

Як вказав Конституційний Суд у пункті 5.5.2 рішення від 06.09.2023 року у справі №6-р(I)/2023 щодо відповідності Конституції України (конституційності) абзацу другого частини шостої статті 481 Митного кодексу України, митний режим тимчасового ввезення пов`язаний з умовним повним або частковим звільненням товарів, транспортних засобів комерційного призначення від оподаткування митними платежами та може завершуватися їх реекспортом або поміщенням в інший митний режим, що допускається Кодексом, а також у випадках, визначених частиною третьою статті 112 МК України. Тож суспільна шкідливість діянь, визначених частиною 6 статті 481 МК України полягає, зокрема, у тому, що транспортні засоби у зв`язку з перевищенням установлених митними органами строків їх тимчасового ввезення своєчасно не оформлюють для вільного обігу на митній території України з метою ухилення від сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті в разі імпорту таких транспортних засобів. На відміну від складу правопорушень, що самі собою не призводять до суспільно шкідливих наслідків, а їх визначення в МК України лише вимагає дотримання встановлених законодавством України з питань митної справи вимог, унормування адміністративної відповідальності за діяння, визначені частиною 6 статті 481 МК України, зумовлене обов`язком зі сплати митних платежів на користь держави.

Відповідно до частини 2 статті 464 МК України сплата позивачем штрафу не звільняє його від сплати митних платежів.

Оскільки постановою суду у справі про адміністративне правопорушення №404/4974/23 позивача визнано винним у порушенні митних правил і до нього не було застосовано стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу особистого користування, який був безпосереднім предметом порушення митних правил, то відповідно до частини 3 статті 243 МК України цей транспортний засіб, незалежно від мети його використання може бути виданий позивачу як власникові лише після здійснення його митного оформлення (письмового декларування) зі сплатою відповідних митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті в разі імпорту таких транспортних засобів, та відшкодовування митному органу витрат за зберігання товару на митному складі.

Суд дійшов до висновку, що відповідач при розгляді заяви позивача від 18.09.2023 року про повернення транспортного засобу та наданні відповіді від 20.09.2023 року діяв правомірно, прав позивача не порушував. У цій відповіді відповідач обґрунтовано навів умови повернення/видачі зі складу митного органу тимчасово вилученого транспортного засобу, передбачені частиною 3 статті 243 МК України, Порядком №713 та Порядком роботи складу митного органу. Доказів того, що позивач виконав такі умови, матеріали справи не містять.

Відповідач у спірних правовідносинах не вчиняв щодо позивача протиправної бездіяльності. Позивач не дотримався вимог закону щодо митного оформлення транспортного засобу зі сплатою митних платежів за нього як умови видачі йому зі складу митниці цього транспортного засобу, що був вилучений як предмет порушення митних правил та зберігається на складі митного органу. Тож у задоволенні його позову про зобов`язання відповідача повернути транспортний засіб слід відмовити.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову, то підстави для стягнення на його користь понесених судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ