Справа № 564/4013/23
Суддя: Грипіч Л. А.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/4013/23

Рядок статзвіту № 129

31 січня 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Грипіч Л. А.

з участю секретаря Вознюк Ю.В.

за участі:

представника позивача - адвоката Бідюк Т.В.

представника відповідача - Ольшицького В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу відповідно до ч.2 ст.210-1 КУпАП від 27.10.2023 №99

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з адміністративним позовом до Рівненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу відповідно до ч.2 ст.210-1 КУпАП від 27.10.2023 №99.

Позовні вимоги мотивує тим, що 27 жовтня 2023 року постановою №99, яка винесена т.в.о. начальника Рівненського районного ТЦК та СП підполковником ОСОБА_2 , позивач визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вважає, що вказана постанова є незаконною, необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи і винесена безпідставно та з порушенням процесуального порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення і процесуальних прав позивача.

Вказує, що норма ч.2 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення є бланкетною і у постанові має бути зазначено конкретний нормативний акт, який порушила особа вчиненим адміністративним правопорушенням.

Також вказує, що згідно оскаржуваної постанови, позивач, нібито будучи належним чином повідомлений про явку на 19.10.2023 про що начебто свідчить його підпис у розписці до повістки, не прибув за викликом до Другого відділу Рівненського районного ТЦК та СП без поважних причин, чим порушив вимоги ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних та ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Вважає дослівним опис обставин, який містить ся у постанові, викладеним недостовірно, сама постанова заснована на відомостях, що містяться у протоколі від 24.10.2023, у ній відсутні будь-які відомості щодо обставин справи. Зазначає, що відповідач не провів об`єктивного розгляду справи і обмежився переписуванням у зміст постанови відомостей з протоколу.

Також вказує, що протокол не був складений у присутності позивача, а надісланий йому засобами поштового зв`язку і позивачу невідомо чому у протоколі вказано, що він від мовився його підписувати. Позивач отримав протокол 28.10.2023, тобто вже після винесення спірної постанови.

Зазначає, що відповідач не переконався чи був позивач належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу відповідно до частини другої статті 210-1 КУпАП від 27.10.2023 №99 і закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 30.11.2023 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов відповідно до вимог ст.162, 175 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідачем, Рівненським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, подано відзив на позов, у якому останній вказав, що вважає позовні вимоги безпідставними і такими, що не підлягають до задоволення.

Вказує, що позивач своїм розпорядженням чотири рази зобов`язував керівника філії «Костопільське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» здійснити оповіщення військовозобов`язаних, які працюють на вказаному підприємстві, зокрема, позивача, але останній, будучи повідомлений, жодного разу не з`явився за викликом то Територіального центру комплектування та соціальної підтримки. У зв`язку з цим уповноваженими посадовими особами відносно ОСОБА_1 було складено протокол №99 за ч.2 ст.210-1 КУпАП. Зазначає, що на розгляд справи позивач не прийшов, хоча був присутній при складанні протоколу і повідомлений про дату і час розгляду справи, причину не повідомив. Постанова була направлена останньому поштою.

За наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач в судове засідання не з`явився.

Представник позивача адвокат Бідюк Т.В., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що протокол про адміністративне правопорушення був складений за відсутності позивача і працівниками ТЦК неправомірно внесено до протоколу відомості про відмову ОСОБА_1 від підпису у протоколі. Фактично позивач не був повідомлений про дату і час розгляду справи, а тому розгляд справи без його участі також є неправомірним, як і винесена за результатами її розгляду постанова. Просить позов задоволити.

Представника відповідача Ольшицького В.О., в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що всі дії працівників РТЦК та СП є законними і оскаржувана позивачем постанова є цілком законною та обґрунтованою, а тому позов не підлягає до задоволення. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановив таке.

Так, 24 жовтня 2023 року у м.Костопіль, начальником відділення рекрутингу та комплектування другого відділу Рівненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, складено відносно ОСОБА_1 , 1989 року народження, Протокол №99 про адміністративне правопорушення за ч.2 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, а саме будучи належним чином оповіщеним про явку на 19.10.2023, що підтверджено його особистим підписом у розписці повістки (актом про проведення оповіщення військовозобов`язаного, наказом підприємства, установи чи організації про оповіщення працівників), не прибув за викликом до другого відділу Рівненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки без поважних причини, що згідно протоколу є порушенням ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пункту 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних (Додаток 2 до порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487) та ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Протокол також містить відомості про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год 00 хв 27.10.2023 в приміщенні Рівненського РТЦК та СП, за адресою: АДРЕСА_1 .

Також протокол містить відомості про те, що ОСОБА_1 від підпису у протоколі відмовився, відмовився від надання пояснень та відмовився від отримання копії протоколу.

При цьому, як вказує відповідач та підтверджує доданими до позову копією конверта та роздруківкою щодо відстеження перевірки статусу поштового відправлення, копію протоколу позивачу було направлено поштою і останній вручений позивачу 28.10.2023 і чого позивач не заперечує.

27 жовтня 2023 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника Рівненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки винесено відносно ОСОБА_1 Постанову №99 про накладення штрафу відповідно до частини 2 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за змістом якої позивач, порушив правила військового обліку, а саме будучи належним чином оповіщеним про явку на 19.10.2023, що підтверджено його особистим підписом у розписці повістки (актом про проведення оповіщення військовозобов`язаного, наказом підприємства, установи чи організації про оповіщення працівників), не прибув за викликом до другого відділу Рівненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки без поважних причини, що згідно протоколу є порушенням ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пункту 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних (Додаток 2 до порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487) та ч.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», дане правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення від 24.10.2023 №99.

Вказаною постановою накладено на позивача штраф в сумі 5100 грн.

Також постанова містить запис про те, що на розгляд справи позивач не прибув, копія постанови надсилається поштою згідно ст.285 КУпАП.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до п.9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154 (далі Положення), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема: звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення; розглядають справи про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана норма кореспондується із ст.235 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У свою чергу, відповідно до ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так суд враховує, протокол про адміністративне правопорушення №99 від 24.10.2023 був складений, а 27.10.2023 винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення №99 по факту неявки позивача 19.10.2023 до другого відділу Рівненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за викликом.

Разом з тим, доказів виклику позивача на 24 жовтня 2023 року, а саме на дату складання протоколу про адміністративне правопорушення №99 матеріали справи не містять.

Також матеріали справи не містять доказів звернення відповідача на підставі п.9 Порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки позивача, як особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та подальшого його доставлення до РТЦК 24.10.2023 для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Будь-яких інших доказів повідомлення ОСОБА_1 про необхідність явки на 24.10.2023 та його явки 24.10.2023 до відповідного ТЦК для складання протоколу матеріали справи не містять і відповідачем таких доказів не надано, як і доказів присутності позивача під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відтак, суд критично оцінює доводи представника відповідача про присутність позивача під час складання відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд також враховує, що в обґрунтування своїх доводів щодо обізнаності позивача про дату і час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач покликається на протокол про адміністративне правопорушення №99 від 24.10.2023, у якому міститься повідомлення про дату і час розгляду такої справи о 10 год 00 хв 27.10.2023.

Проте, як встановлено судом, доказів складання протоколу у присутності позивача відповідач не надав.

Більше того, копія протоколу надіслана позивачу поштою, що відповідач підтвердив.

Безпосередньо копію протоколу про адміністративне правопорушення №99 від 24.10.2023 позивач отримав лише 28.10.2023, що підтвердив позивач і відповідач, який надав роздруківку щодо відстеження поштових відправлень.

Відтак, враховуючи, що розгляд справи відбувся 27.10.2023, а повідомлення про дату і час розгляду справи містилось у протоколі про адміністративне правопорушення, копію якого позивач отримав 28.10.2023, враховуючи відсутність позивача при складанні протоколу, то суд дійшов переконливого висновку, що останній не був належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

При цьому суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відтак, за відсутності належних доказі сповіщення позивача про час і місце розгляду справи, яке за змістом ст.277-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення позивач мав отримати не пізніш як за три доби до дня розгляду справи, у відповідача були відсутні законні підстави проводити розгляд такої справи, а тому факт проведення відповідачем такого розгляду свідчить про недотримання останнім вимог ст.268, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення та позбавлення позивача передбачених ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення прав, а саме: можливості знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відповідно до ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому суд не приймає до уваги надані відповідачем докази на підтвердження неявки ОСОБА_1 за викликом до ТЦК, оскільки предметом спору у даній справі є неправомірність винесеної відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення, а не наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено вимоги ст.268 та 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення і як наслідок неправомірно проведено 27.10.2023 розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та неправомірно винесено відносно останнього Постанову №99 про накладення штрафу відповідно до частини 2 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що є підставою для її скасування.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вказане вище, витрати понесені позивачем під час розгляду справи, а саме судовий збір сплачений за подання позовної заяви в сумі 536,80 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.123, 139, 241-246, 250, 251, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Рівненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу відповідно до ч.2 ст.210-1 КУпАП від 27.10.2023 №99 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу відповідно до ч.2 ст.210-1 КУпАП від 27.10.2023 №99 щодо ОСОБА_1

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути на користь позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Рівненського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів (ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України) з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05 лютого 2024 року.

СуддяЛ. А. Грипіч