Справа № 240/3535/23
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/3535/23

Головуючий у 1-й інстанції: Єфіменко О.В.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

19 лютого 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати йому грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за 2016 - 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, та не проведення остаточного та повного розрахунку із ним при звільненні

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій за 2016 - 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому середній заробіток за весь час затримки виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної додаткової відпустки як учаснику бойових дій - за період з 14.11.2018 по день фактичної виплати цієї грошової компенсації шляхом множення середньоденного розміру грошового забезпечення на кількість днів затримки виплати.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19.06.2023 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за 2016 - 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби та не проведення остаточного та повного розрахунку при звільненні.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій за 2016 - 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням, відповідач Військова частина НОМЕР_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що позивач проходив військову службу за контрактом у підпорядкованій військовій частині НОМЕР_2 , а не у військовій частині НОМЕР_1 та отримував грошове забезпечення за місце служби, тобто у військовій частині НОМЕР_2 , тому вимоги позивача до військової частини НОМЕР_1 є безпідставними та необгрунтованими.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , яка перебуває на фінансовому забезпеченні у Військової частини НОМЕР_1 , та наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 13.11.2018 №317 звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу військової частини з 13.11.2018.

Під час військової служби з 02.12.2016 отримав статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 від 02.12.2016.

Як свідчать матеріали справи, станом на день прийняття наказу про виключення зі списків особового складу відповідач не провів з позивачем розрахунків щодо виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні соціальної відпустки за 2016-2018 роки, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII).

Позивач вважає свої права, що належного отримання компенсації за невикористані дні додаткової відпустки порушеними, звернувся до суду із даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач набув права на додаткову відпустку, як учасника бойових дій з 02.12.2016, тобто з моменту отримання вказаного статусу (отримання посвідчення), однак у зв`язку із невикористанням ним такої відпустки у 2016-2018 роках, позивач набув право на отримання грошової компенсації за вказану відпустку у зв`язку із звільненням з військової служби 13.11.2018. Вказана компенсація при звільненні позивачу не виплачена, що не заперечується сторонами, які беруть участь у справі.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на викладене.

Так, з наказу Командира військової частини НОМЕР_2 від 13.11.2018 №317 чітко вбачається, що позивач виключений зі списків особового складу військової частини, знятий з усіх видів грошового забезпечення при військовій частині НОМЕР_2 , з котлового забезпечення при військовій частині НОМЕР_1 .

Оскільки позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 і саме на командування військової частини НОМЕР_2 покладається обов`язок щодо оформлення та подання розпоряднику коштів усіх документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини, тому і виплата грошового забезпечення, в тому числі грошова компенсація за невикористані дні додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій, здійснюється за поданням відповідних документів військовою частиною де проходить службу військовослужбовець.

Військова частина НОМЕР_2 є окремою юридичною особою, яка має свою юридичну адресу, банківський рахунок, гербову печатку, має право здійснювати адміністративно-господарську діяльність тощо, відповідно самостійно здійснює грошове нарахування.

За таких обставин, оскільки позивача зараховано на всі види забезпечення при Військовій частині НОМЕР_2 та саме ця військова частина здійснювала нарахування і виплату позивачу грошового забезпечення, в тому числі, при його звільненні з військової служби, колегія суддів дійшла висновку, що Військова частина НОМЕР_1 не є належним відповідачем у даній справі щодо заявлених вимог про виплату компенсації за невикористану додаткову оплачувану відпустку, як учаснику бойових дій.

Матеріали адміністративної справи не містять доказів порушення прав позивача Військовою частиною НОМЕР_1 , а тому позовні вимоги до військово частини НОМЕР_1 задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до вимог ч.ч. 3-7 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави. Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Оскільки ст. 48 КАС України, як наслідок заміни неналежного відповідача чи залучення належного відповідача у якості другого відповідача, передбачає розгляд справи спочатку, апеляційний суд позбавлений такої процесуальної можливості як заміна неналежної сторони/залучення другого відповідача, такі дії суд першої інстанції має вчинити до ухвалення рішення.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити правомірність дій Військової частини НОМЕР_1 при розрахунку компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій і замінити неналежного відповідача, залучити співвідповідача під час апеляційного розгляду справи.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову має бути відмовлено саме з тих підстав, що відповідач Військова частина НОМЕР_1 є неналежним відповідачем у даній справі щодо заявлених вимог.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Смілянець Е. С.