Справа № 440/11322/23
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: І.С. Шевяков
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 р. Справа № 440/11322/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Чалого І.С. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.10.2023, по справі № 440/11322/23

за позовом ОСОБА_1

до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 03.02.2023 про припинення громадянства України ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Полтавській області прийняти декларацію форми 45 про відмову від громадянства російської федерації і видати довідку про реєстрацію громадянином України.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 позов залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник зазначив про наявність незалежних від нього причин, з яких він не може отримати та подати документ про припинення, зокрема у зв`язку з призупиненням діяльності російських закордонних установ в Україні, розривом дипломатичних відносин та закриттям дипломатичних установ. Позивач зазначав, що 28.01.2022 звернувся зі заявою до посольства російської федерації в м. Києві з проханням вийти з громадянства росії в спрощеному порядку, але офіційну відповідь не отримав. Також позивач посилався на карантинні обмеження через коронавірусну хворобу (COVID-19) та оголошення воєнного стану, як на обставини, яким обумовлена наявність незалежних від нього причин неотримання документа про припинення громадянства рф. Зазначені обставини, на думку позивача, в силу положень п. 2 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про громадянство України" надають право на подання декларації про відмову від іноземного громадянства, яка і була подана позивачем 13.03.2023 (заява від 02.03.2023).

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, 28.02.2020 ОСОБА_1 , громадянин російської федерації, звернувся до УДМС України в Полтавській області зі заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.

28.02.2020 позивачем підписано зобов`язання, що протягом двох років з моменту набуття громадянства України ним буде припинено громадянство російської федерації і подано до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства рф, виданий уповноваженим на те органом цієї держави.

20.07.2020 УДМС України в Полтавській області прийнято рішення про оформлення громадянину російської федерації ОСОБА_1 , уродженцю м. Архангельськ/СРСР, набуття громадянства України відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України".

07.08.2020 позивачу видано довідку про реєстрацію особи громадянином України № 238/2020.

06.10.2020 УДМС України в Полтавській області на ім`я ОСОБА_1 оформлено тимчасове посвідчення громадянина України серії НОМЕР_1 строком дії до 20.07.2022.

УДМС України в Полтавській області листом від 29.11.2022 № 5301.41/17653-22 поінформував територіальний підрозділ за місцем проживання позивача про відсутність відомостей про виконання ОСОБА_1 взятого при подачі заяви зобов`язання припинити іноземне громадянство російської федерації протягом 2 років з моменту набуття громадянства України та про необхідність проведення перевірки наявності або відсутності обставин, які перешкодили особі своєчасно надати відповідні документи.

06.12.2022 позивачем надано письмові пояснення до Горішньоплавського відділу УДМС України, у яких він також просив продовжити термін дії тимчасового посвідчення громадянина України.

06.12.2022 Горішньоплавнівським відділом УДМС в Полтавській області направлено УДМС України в Полтавській області подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України відносно ОСОБА_1

03.02.2023 за поданням Горішньоплавнівського відділу УДМС України відповідачем прийнято рішення про скасування рішення УДМС у Полтавській області від 20.07.2020 про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону позивачем.

22.02.2023 позивач отримав довідку про припинення громадянства України від 04.02.2023.

13.03.2023 до відповідача надійшла заява позивача від 02.03.2023, до якої додано декларацію про відмову від іноземного громадянства зі зазначенням підстави, що вартість оформлення виходу з громадянства російської федерації становила 130 доларів США і станом на 20.07.2020 складала 3556,8 грн., що перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, установленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянство України.

Відповідач листом від 23.03.2023 № 5301.4.1-3590/53.2-23 повідомим, що декларація від 02.03.2023 про відмову від іноземного громадянства не має жодних правових наслідків, оскільки підстави для її подання станом на березень 2023 у ОСОБА_1 відсутні. Роз`яснено, що 03.02.2023 у зв`язку з невиконанням позивачем взятого зобов`язання припинити громадянство рф та не наданням документа про припинення іноземного громадянства, Управлінням відповідно до ст. 21 Закону скасовано рішення про набуття громадянства України від 20.07.2020.

Позивач, не погодившись із рішенням відповідача від 03.02.2023 про скасування рішення УДМС України в Полтавській області від 20.07.2020 про оформлення набуття громадянства України, звернувся до суду із даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що позивач не був позбавлений можливості здійснити процедуру виходу з громадянства російської федерації шляхом подання як клопотання (заяви) про припинення іноземного громадянства, так і декларації про відмову від громадянства російської федерації до уповноваженого органу цієї держави чи до консульства, однак своєчасно відповідних дій не вчинив.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про громадянство України" особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про громадянство України" іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про громадянство України" передбачено, що однією з умов прийняття до громадянства України, зокрема, є подання декларації про відсутність іноземного громадянства (для осіб без громадянства) або зобов`язання припинити іноземне громадянство (для іноземців).

Отже, для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.

Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.

Відповідно до п. 28 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої народилися до 24.08.1991 на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону України "Про громадянство України"), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку:

а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням;

б) дві фотокартки (розміром 35х45 мм);

в) один із таких документів: - декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства; - зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. - декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні; - декларацію про відмову особи, яка є громадянином Російської Федерації і зазнала переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує переслідування через політичні переконання (довідка Міністерства закордонних справ України, дипломатичного представництва чи консульської установи України, видана в установленому Кабінетом Міністрів України порядку), - для іноземців, які є громадянами Російської Федерації та зазнали переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності; - заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України;

г) копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту;

а також: а) документ, що підтверджує факт народження діда чи баби заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Із матеріалів справи встановлено, що 28.02.2020 позивач взяв зобов`язання щодо припинення протягом двох років з моменту набуття громадянства України громадянства російської федерації.

Так, згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про громадянство України" зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України.

Декларацією про відмову від іноземного громадянства є документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.

Таким чином, чинним законодавством на особу, яка набуває громадянства України, покладено обов`язок подати документ, виданий уповноваженим органом відповідної держави про зобов`язання припинити іноземне громадянство, протягом двох років з моменту реєстрації її громадянином України, а у разі неможливості отримання такого документа - подати декларацію про відмову від іноземного громадянства.

При цьому, незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.

Разом з тим, обов`язковою передумовою для визнання причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства незалежною від особи, є факт звернення особи до уповноваженого органу держави її громадянства.

Отже, позивачу до 20.07.2022 необхідно було надати до УДМС України в Полтавській області або її територіальних підрозділів документ про припинення громадянства російської федерації або докази невидачі уповноваженими органами російської федерації документа про припинення громадянства у встановлений строк чи докази про відсутність у законодавстві російської федерації процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.

Натомість, як встановлено судовим розглядом, позивач у визначений термін ні документ про припинення громадянства російської федерації, ні підтверджень існування незалежних від нього причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства не надав.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що за вказаних обставин відповідач прийняв обґрунтоване рішення про скасування рішення Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області від 20.07.2020 про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України", оскільки після набуття громадянства України позивачем не було виконано зобов`язання про припинення іноземного громадянства російської федерації протягом двох років з моменту набуття громадянства України, наявності незалежних від особи причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства не встановлено.

Посилання позивача на подання декларації про відмову від громадянства російської федерації висновків суду не спростовують, оскільки таке звернення здійснено лише 13.03.2023 (заява датована 02.03.2023), а отже після 20.07.2022, тобто дати, до якої позивач був зобов`язаний надати документ про припинення громадянства російської федерації, та після прийняття оскаржуваного рішення про скасування рішення про набуття громадянства України.

Разом тим, слід враховувати, що передумовою подання декларації про відмову від іноземного громадянства є наявність незалежних від особи причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств).

Втім, судовим розглядом таких причин не встановлено, позивачем їх наявність не доведена.

Так, обставини звернення позивача 28.01.2022 до посольства російської федерації в м. Києві з метою оформлення виходу з громадянства російської федерації та відсутність офіційної відповіді на нього не підтверджені жодним доказом.

При цьому, відсутні докази, які б підтверджували здійснення позивачем дій щодо виходу з громадянства російської федерації до 20.07.2022.

Не надано позивачем відповідні докази на підтвердження зазначених обставин і на вимогу суду першої інстанції.

Також колегія суддів критично розцінює посилання позивача на введення в державі карантинних обмежень у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), з огляду на відсутність доказів того, як саме обставини, пов`язані із такими подіями, безпосередньо перешкоджали своєчасному зверненню до Консульства рф в Україні.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції, про те що позивач не був позбавлений можливості своєчасно здійснити процедуру виходу з громадянства російської федерації шляхом подання як клопотання (заяви) про припинення іноземного громадянства, так і декларації про відмову від громадянства російської федерації до уповноваженого органу цієї держави чи до консульства російської федерації в Україні (поштою або через представника) у строки, передбачені Законом.

Однак, відповідні дії позивач почав вчиняти лише після скасування відповідачем 03.02.2023 рішення від 20.07.2020 про набуття громадянства України за територіальним походженням.

Втім, дії, вчинені після 20.07.2022, не можуть підтверджувати виконання зобов`язання позивача припинити громадянство іноземної держави протягом двох років з моменту реєстрації громадянином України.

Також не впливають на такі висновки посилання позивача на розрив Україною дипломатичних відносин з російською федерацією у лютому 2022, оскільки позивач у будь-який час, починаючи з 20.07.2020, міг звернутись із відповідною заявою до дипломатичного (консульського) представництва російської федерації, яке може бути розташоване на території будь-якої держави, однак цього не зробив.

Таким чином доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують.

За наведених обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 по справі № 440/11322/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді І.С. Чалий В.В. Катунов