Справа № 440/13430/23
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/13430/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви /а.с. 27 30/, просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за червень, липень місяці 2023 року в сумі 53000 гривень;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошового забезпечення за червень, липень місяці 2023 року в сумі 53000 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 31.03.2023 по 14.07.2023 позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , однак за період червень липень 2023 року йому не виплачено грошове забезпечення на загальну суму 53000 грн, що суперечить вимогам пунктам 7, 8 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2018 № 260. На неоднократні звернення до Військової частини НОМЕР_1 з метою вирішення питання про виплату належних коштів відповіді позивачем не отримано.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

У відзиві на позовну заяву /а.с. 59 - 65/ представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що капітана ОСОБА_1 наказом командира вищого рівня Командувача Сухопутних Військ Збройних Сил України від 13.03.2023 № 247 призначено на посаду командира механізованого взводу військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 , однак на момент прибуття його до військової частини НОМЕР_1 вказана посада вже не була вакантна, тому призначення на цю посаду було неможливим, тобто ОСОБА_1 рахувався таким, що перебуває без посади у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 . На підставі атестату з попереднього місця служби позивачу встановлено оклад за попередньою посадою 3440 грн. Перебування позивача у списках військової частини перевершило 2 місяці, відтак на виконання норм розділу ХХVIII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2018 № 260, грошове забезпечення за строк, що перевищує 2 місяці, тобто червень липень 2023 року, виплачено у розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років. Зауважував, що у день звільнення зі служби позивачу видано фінансовий атестат, у графі 14 якого позивач підтвердив правильність даних, зазначених в атестаті. Стосовно доданого до позовної заяви звернення позивача до Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати належного грошового забезпечення за червень, липень 2023 року, вказував, що такий документ до військової частини не надходив, про що свідчить відсутність будь-яких відміток і розписок щодо його отримання.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 позовну заяву залишено без руху /а.с. 10/.

Ухвалою суду від 13.10.2023 продовжено строк для усунення недоліків до 23.10.2023 /а.с. 24/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) /а.с. 38/.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 у період з 31.03.2023 по 14.07.2023 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Так, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.03.2023 № 102 /а.с. 66/ ОСОБА_1 , призначений наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 13.03.2023 № 247 на посаду командира механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , та який прибув із військової частини НОМЕР_3 , з 31.03.2023 був зарахований до списків особового складу, на всі види забезпечення, а на продовольче забезпечення зі сніданку 01 квітня 2023 року, встановлено оклад за попередньою посадою 3440 грн на місяць, визначено, що відповідно до розділу ХХVIII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2018 № 260, виплачувати щомісячну премію відповідно до особистого внеску у загальний результат служби у розмірі 480 відсотків посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років з 31.03.2023, але не більше ніж за два місяці.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 20.04.2023 № 39 (по особовому складу) (параграф 4) капітана ОСОБА_1 звільнено з займаної посади командира механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 та призначено до цієї ж самої військової частини на посаду офіцеру резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу /а.с. 69 71/

Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 20.04.2023 № 39 (по особовому складу) (параграф 6) капітана ОСОБА_1 звільнено з посади у Військовій частині НОМЕР_1 та призначено до Військової частини НОМЕР_4 офіцером резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу /а.с. 68/.

14.07.2023 позивачем подано рапорт командиру військової частини НОМЕР_1 , в якому повідомлено про те, що справи та посаду офіцера в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 ним здано /а.с. 75/. Обхідний лист на капітана ОСОБА_1 підписано 14.07.2023 /а.с. 76/.

Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 14.07.2023 № 211 (по стройовій частині) /а.с. 67/ капітана ОСОБА_1 , призначеного наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 20.04.2023 № 39 (по особовому складу) на посаду офіцера резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу Військової частини НОМЕР_4 вирішено вважати таким, що 14.07.2023 справи та посаду здав та вибув до нового місця служби, з 14.07.2023 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення.

Із довідки Військової частини НОМЕР_1 про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії /а.с. 72/ слідує, що у червні 2023 року позивачу нараховано та виплачено грошове забезпечення у загальній сумі 1587,50 грн, у тому числі оклад з військове звання у розмірі 1270 грн, надбавка за вислугу років у розмірі 317,50 грн, у липні 2023 року 716,94 грн, у тому числі оклад з військове звання у розмірі 573,55 грн, надбавка за вислугу років у розмірі 143,39 грн.

Вважаючи протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за червень, липень місяці 2023 року в сумі 53000 гривень, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

У силу вимог статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 25.03.1992 №2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (далі - Закон №2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

За змістом частини першої статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною шостою статті 2 Закону № 2232-XII передбачено такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України регламентується Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі Положення № 1153/2008).

Згідно з підпунктом 2 пункту 116 Положення № 1153/2008 зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі: якщо посада, на яку призначено військовослужбовця, належить до номенклатури призначення нижчої посадової особи і не є вакантною, а також до номенклатури призначення командира військової частини НОМЕР_5 .

За змістом положень цього ж пункту військовослужбовці звільняються з посад та зараховуються в розпорядження посадових осіб наказами командирів (начальників), які мають право призначення на ці посади.

Військовослужбовці, які зараховані в розпорядження відповідно до підпунктів 1 - 12-1 цього пункту, продовжують проходити військову службу згідно з цим Положенням, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають.

Час перебування військовослужбовців на лікуванні, в основній або додатковій відпустці виключається із загального періоду перебування у розпорядженні відповідних командирів (начальників).

Військовослужбовець, якого звільнено з посади, вважається таким, що перебуває у розпорядженні відповідного командира (начальника) військової частини, у списках якої він перебуває, з дня, що настає за днем звільнення, та до дня, з якого він приступив до виконання обов`язків за новою військовою посадою, на яку його призначено (до дня зарахування у розпорядження посадової особи, яка має право призначення на посаду).

Матеріальне та грошове забезпечення військовослужбовців, зарахованих у розпорядження відповідних командирів (начальників), здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 117 Положення № 1153/2008 призначення на посади військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні відповідних командирів (начальників), проводиться в якомога коротший строк, але не пізніше ніж через два місяці з дня звільнення з попередньої посади, за винятком випадків, передбачених підпунктами 12 - 16 пункту 116 цього Положення.

Відповідно до пункту 109 Положення № 1153/2008 вибуття до нового місця служби військовослужбовця здійснюється після надходження витягу з наказу відповідного командира (начальника) військової частини про призначення, в тому числі доведеного технічними засобами передачі документованої інформації. Виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини має відбутися після здавання посади, але не пізніше ніж через місяць від дня одержання військовою частиною зазначеного витягу з наказу або іншого письмового повідомлення про переміщення по службі військовослужбовця.

За приписами частини 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 4 статті 9 вказаного Закону визначено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 3 вказаної Постанови виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу визначено здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок № 260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Пунктом 2 розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення включає:

щомісячні основні види грошового забезпечення;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать:

посадовий оклад;

оклад за військовим званням;

надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать:

підвищення посадового окладу;

надбавки;

доплати;

винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту;

премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать:

винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану;

допомоги.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:

штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина);

накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження;

накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення;

накази про присвоєння військових звань;

грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 7 Порядку № 260 виплата грошового забезпечення в разі вибуття військовослужбовців до нового місця служби за строк із дня, наступного за днем виключення зі списків особового складу військової частини, і до дня прийняття посади здійснюється за новим місцем служби в розмірі, встановленому за попереднім місцем служби, після зарахування їх на грошове забезпечення до цієї військової частини.

За час прийняття справ і посади військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, в межах строків, визначених чинним законодавством для прийняття та здавання справ і посади, виплачується грошове забезпечення, яке військовослужбовець отримував за останньою займаною посадою, виходячи з окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.

У разі виникнення спірних питань щодо нарахування грошового забезпечення виплата здійснюється у безспірному розмірі до вирішення питань у встановленому чинним законодавством порядку.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 260 грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується:

щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;

одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Розділом XXVIII Порядку № 260 регламентовано порядок виплати грошового забезпечення у період перебування у розпорядженні або звільнення від посад.

За змістом пунктів 1, 2 розділу XXVIII Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці.

Днем звільнення військовослужбовця з посади, яку він займає, вважається день закінчення здавання справ і складання обов`язків за посадою в межах установлених строків.

Відповідно до пункту 4 розділу XXVIII Порядку № 260 якщо не можна прийняти кадрове рішення щодо подальшого службового використання військовослужбовця, у період перебування у розпорядженні протягом двох місяців з поважних причин (відсутність рівнозначних посад, бажання подальшого проходження військової служби, наявність сімейних та інших обставин) грошове забезпечення виплачується йому в розмірі, яке він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження, за рішенням Міністра оборони України.

Згідно з пунктом 5 розділу XXVIII Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовцям після перебування у розпорядженні понад два місяці виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Аналіз наведених положень законодавства свідчить, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби. Грошове забезпечення включає щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення. Порядок та умови виплати військовослужбовцям Збройних Сил України грошового забезпечення визначені Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Порядком № 260.

Спірним питанням у цій справі є наявність підстав для виплати Військовою частиною НОМЕР_1 позивачу грошового забезпечення за червень-липень 2023 року у сумі 53000 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 у період з 31.03.2023 по 14.07.2023.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.03.2023 № 102 /а.с. 66/ ОСОБА_1 , призначений наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 13.03.2023 № 247 на посаду командира механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , та який прибув із військової частини НОМЕР_3 , з 31.03.2023 був зарахований до списків особового складу, на всі види забезпечення.

При цьому вказаним наказом встановлено, що відповідно до розділу ХХVIII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2018 № 260, виплачувати позивачу щомісячну премію відповідно до особистого внеску у загальний результат служби у розмірі 480 відсотків посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років з 31.03.2023, але не більше ніж за два місяці.

За твердженням відповідача у відзиві на позовну заяву, застосування до позивача норм розділу ХХVIII Порядку, який регламентує порядок виплати грошового забезпечення у період перебування у розпорядженні або звільнення від посад, було обумовлено тим, що на момент прибуття позивача до військової частини НОМЕР_1 посада, на яку його призначено наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 13.03.2023 № 247, вже не була вакантна, тому призначення на цю посаду було неможливим.

Водночас наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 20.04.2023 № 39 (по особовому складу) (параграф 4) капітана ОСОБА_1 звільнено з займаної посади командира механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 та призначено до цієї ж самої військової частини на посаду офіцеру резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу /а.с. 69 71/.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 20.04.2023 № 39 (по особовому складу) (параграф 6) капітана ОСОБА_1 звільнено з посади у Військовій частині НОМЕР_1 та призначено до Військової частини НОМЕР_4 офіцером резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу /а.с. 68/.

Отже, 20.04.2023 позивача звільнено із посади у Військовій частині НОМЕР_1 та призначено до Військової частини НОМЕР_4 офіцером резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу.

В силу вимог пункту 116 Положення № 1153/2008 військовослужбовець, якого звільнено з посади, вважається таким, що перебуває у розпорядженні відповідного командира (начальника) військової частини, у списках якої він перебуває, з дня, що настає за днем звільнення, та до дня, з якого він приступив до виконання обов`язків за новою військовою посадою, на яку його призначено (до дня зарахування у розпорядження посадової особи, яка має право призначення на посаду).

За змістом пунктів 1, 2 розділу XXVIII Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці.

Зважаючи на те, що позивач вважався таким, що перебуває у розпорядженні Військової частини НОМЕР_1 з 31.03.2023, грошове забезпечення йому підлягало виплаті за строк не більше двох місяців, тобто до 31.05.2023.

Доказів перебування на лікуванні, в основній або додатковій відпустці у період проходження служби у Військовій частині НОМЕР_1 , термін яких виключається із загального періоду перебування у розпорядженні відповідних командирів (начальників), позивач до суду не надав.

Згідно з пунктом 5 розділу XXVIII Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовцям після перебування у розпорядженні понад два місяці виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України.

Доказів прийняття рішення Міністром оборони України про продовження строків виплати позивачу грошового забезпечення понад два місяці до суду не надано, а відтак суд приходить до висновку, що відповідач, виплативши позивачу за червень -липень 2023 року грошове забезпечення в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, що підтверджено відповідною довідкою /а.с. 72/, діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Стосовно посилання позивача на те, що відповідно до пункту 7 Порядку № 260 за час прийняття справ і посади військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, в межах строків, визначених чинним законодавством для прийняття та здавання справ і посади, виплачується грошове забезпечення, яке військовослужбовець отримував за останньою займаною посадою, виходячи з окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, суд звертає увагу на те, що цією нормою передбачено виплату грошового забезпечення військовослужбовцям у повному обсязі за час прийняття справ і посади лише в межах строків, визначених чинним законодавством для прийняття та здавання справ і посади.

За змістом пункту 64 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України установлюються такі терміни для прийняття і здавання посад: командира бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) - не більше ніж 10 днів, заступника командира з тилу - не більше ніж 20 днів, командира батальйону та командира роти (корабля 3 і 4 рангу) - не більше ніж 5 днів, начальника служби, якому підпорядковані склади, - не більше ніж 15 днів.

Іншим посадовим особам термін прийняття і здавання посади встановлює старший командир (начальник). Закінченням прийняття (здавання) посади вважається дата затвердження старшим командиром (начальником) відповідного акта.

Своєю чергою пунктом 109 Положення № 1153/2008 передбачено, що вибуття до нового місця служби військовослужбовця здійснюється після надходження витягу з наказу відповідного командира (начальника) військової частини про призначення, в тому числі доведеного технічними засобами передачі документованої інформації. Виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини має відбутися після здавання посади, але не пізніше ніж через місяць від дня одержання військовою частиною зазначеного витягу з наказу або іншого письмового повідомлення про переміщення по службі військовослужбовця.

Враховуючи те, що витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 20.04.2023 № 39 (по особовому складу) щодо призначення позивача офіцером резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу Військової частини НОМЕР_4 надійшов 01.05.2023, здавання посади і виключення позивача зі списків особового складу військової частини мало відбутися після здавання посади, але не пізніше ніж через місяць, тобто до 01.06.2023.

Позивачем не наведено обставин, які перешкоджали здаванню посади до 01.06.2023, не надано рішень старшого командира (начальника) про продовження строку здавання посади, однак тільки 14.07.2023 підписано обхідний лист на капітана ОСОБА_1 , яким 14.07.2023 подано рапорт командиру військової частини НОМЕР_1 , в якому повідомлено про те, що справи та посаду офіцера в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 ним здано /а.с. 75/.

Пунктом 2 розділу ХХХІ Порядку 260 визначено, що військовослужбовцям, які у період перебування у відпустці або під час здавання справ та посади захворіли, грошове забезпечення за цей період виплачується у разі набуття права на продовження відпустки (на підставі довідки лікарняного закладу) або продовження строків здавання справ та посади (на підставі відповідного наказу).

Доказів захворювання під час здавання справ та посади позивачем до суду не надано.

За таких обставин правові підстави для виплати позивачу грошового забезпечення у повному обсязі за період з 01.06.2023 по 14.07.2023, протягом якого здійснювалася здача посада, у відповідача в силу положень пункту 7 Порядку № 260 були відсутні.

Беручи встановлені в ході розгляду справи обставини та норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність факту протиправної бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за червень, липень місяці 2023 року в сумі 53000 гривень, а відтак і підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

Відповідно не підлягають задоволенню і похідні позовні вимоги про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за червень, липень місяці 2023 року в сумі 53000 гривень.

Отже, у позові ОСОБА_1 належить відмовити у повному обсязі.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено, доказів понесення судових витрат відповідачем до суду не надано, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.В. Довгопол