Справа № 300/6464/23
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" грудня 2023 р. справа № 300/6464/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Микитин Н.М.,
при секретарі судового засідання Маковійчук С.М.,
за участю: представників позивача Тепак Л.В., Кіт Р.С.,
представників відповідача - Джегалюк Ю.О., Осадчука Ю.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою благодійної організації "Благодійний Фонд "ЧИСТІ СЕРЦЕМ" до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо організації та проведення перевірки і оформлення її результатів, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.06.2023 №006216/0707,-
ВСТАНОВИВ:
Благодійна організація "Благодійний Фонд "ЧИСТІ СЕРЦЕМ" (далі - позивач, БО "БФ "ЧИСТІ СЕРЦЕМ") звернулась до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо організації та проведення перевірки і оформлення її результатів, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.06.2023 №006216/0707.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку БО "БФ "ЧИСТІ СЕРЦЕМ" з метою перевірки дотримання вимог валютного законодавства України за період з 01.03.2018 по 30.04.2023, за результатами якої складено акт перевірки №6351/09- 19-07-02/38554782 від 31.05.2023, на підставі висновків акту було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення 23.06.2023 за №006216/0707, яким позивачу нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньо-економічної діяльності у сумі 158327 гривень. Позивач вважає, що вказане податкове повідомлення-рішення є неправомірним та підлягає скасуванню, оскільки не відповідає чинному законодавству та прийняте на підставі хибних висновків, до яких дійшов відповідач в ході проведення перевірки. По-перше позивач вказав на порушення відповідачем вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки, що призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки. По-друге, позивач зазначив про те, що на період виконання умов зовнішньоекономічного контракту були форс-мажорні обставини. По третє, позивач звертає увагу на підтвердження в ході проведення перевірки отримання турнікетів та їх перетину українського кордону в пункті «Рені» шляхом доставки дипломатичної пошти Посольством України в Турецькій Республіці. Крім того, позивач зазначає про ним підтверджено момент переходу права власності на товар, що імпортується від продавця до покупця, що на його думку, виключає наявність порушення статті 13 ЗУ «Про валюту і валютні операції», при здійснені розрахунків по імпортному контракту №TQ20220316 від 16.03.2022 з нерезидентом Airblend Medical Devices Manufacturing JSC (Туреччина), як наслідок, безпідставним є притягнення БО "БФ "ЧИСТІ СЕРЦЕМ" до відповідальності.
Щодо підтвердження щодо отримувачів турнікетів, які імпортовано за контрактом контракту № TQ20220316 від 16.03.2022, зокрема, військовим частинам Збройних Сил України, то таке визнається відповідачем та наведено контролюючим органом на сторінці 7-8 акту перевірки.
По-четверте, згідно з п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України, за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби, штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за порушення, визначені в абзацах другому дев`ятому цього пункту.
Протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території' України коронавірусної хвороби, платникам податків не нараховуєтеся пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.
Відтак позивач звертає увагу на те, що ПК України визначено, що пеня за порушення строків розрахунків в іноземній валюті є різновидом грошового зобов`язання платника податків та застосовується контролюючим (податковим) органом в порядку, який передбачений для прийняття податкових повідомлень-рішень, а Закон України «Про валюту і валютні операції», зокрема стаття 13, містите лише встановлення такого виду відповідальності, як пеня за порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею.
Таким чином, на думку позивача, пеня за порушення резидентами строку розрахунків в іноземній валюті відповідно до вимог ПКУ, з 01.01.2021 року є одним із різновидів пені в розумінні приписів підпункту 14.1.162 пункту 14.1. ст. 14 ПК України, та, відповідно, нарахування пені у період з 01.01.2021 суперечите положенням абз. 11 п. 52-1 підрозділу XX «Перехідні положення» ПК України. З огляду на вищевикладене, позивач просив суд позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою суду від 22.09.2023 відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи(а.с. 112).
За змістом наявного у справі відзиву поданого відповідачем 10.10.2023, представник контролюючого органу заявлені позовні вимоги заперечив. Відповідачем було проведено перевірку позивача, в ході якої встановлено порушення частини 3 статті 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» в частині порушення граничних строків розрахунків, встановлених Національним банком України (далі НБУ), за операціями БО "БФ "ЧИСТІ СЕРЦЕМ" з імпорту товарів за зовнішньоекономічним контрактом від 16.03.2022 № TQ20220316-1, що встановлено в акті перевірки. За наслідком встановленого порушення відповідачем винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення.
Щодо посилань БО "БФ "ЧИСТІ СЕРЦЕМ" на форс-мажорні обставини відповідач вказав на те, що зазначений лист ТПП України засвідчує виключно наявність воєнного стану, як непереборної обставини в цілому. Однак це не означає, що він є форс-мажором для кожної особи. Крім того, лист ТПП України не відповідає правилам засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які містяться в Регламенті, зокрема: форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються сертифікатом; відсутня інформація щодо конкретного контракту, виконання якого стало неможливим через наявність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили); не досліджено наявності причинно-наслідкового зв`язку між військовою агресією російської федерації проти України та неможливістю виконання БО "БФ "ЧИСТІ СЕРЦЕМ" конкретного зобов`язання. Таким чином, відповідач вважає, що позивач не надав доказів, які підтверджують виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин.
Також, БО "БФ "ЧИСТІ СЕРЦЕМ" не надано документів, визначених частинами 4, 6, 7 статті 13 Закону №2473, які продовжують (зупиняють) строки розрахунків, встановлені НБУ, за окремими операціями Скаржника з імпорту товарів за зовнішньоекономічним контрактом від 16.03.2022 № ТС)20220316 або зупиняють строк нарахування пені за порушення граничних строків розрахунків по зазначеному контракту.
Додатково слід відповідач зазначив, що Законом № 2473 не передбачено встановлення вини резидента як необхідної умови притягнення особи до відповідальності за порушення граничних строків розрахунків, встановлених НБУ, за зовнішньоекономічною операцією з імпорту/експорту товарів, а тому достатньо наявності факту порушення відповідних строків. На підставі вищенаведеного, ГУ ДПС в Івано-Франківській області просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі(а.с. 117-125).
При цьому представник зазначив, що за даними бухгалтерського обліку позивача станом на 31.05.2022, заборгованість з проведених операцій з нерезидентом за контрактом № TQ20220316-1 від 16.03.2022 відсутня. Відповідачем також проігноровано, що відповідно ч. 1.2 та 3 ст. 396 Митного кодексу України, так, закордонні дипломатичні установи України, за умови дотримання ними встановленого порядку переміщення товарів через митний кордон України, можуть вивозити з України товари, призначені для службового користування та матеріально-технічного забезпечення функціонування установи, у тому числі представницьку продукцію, із звільненням від сплати митних платежів.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 клопотання представника позивача про розгляд справи №300/6464/23 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін - задоволено. Вирішено здійснювати розгляд цієї адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні, з повідомленням учасників справи, згідно із правилами, встановленими статтею 262 КАС України та призначено судовий розгляд на "09" листопада 2023 р. о 10:30 год. (а.с. 161).
Також, вказав на не доречність посилання позивача на п. 11 Положення про дипломатичне представництво України за кордоном, затвердженого Розпорядженням Президента України від 22.10.1992 №166/92-рп, оскільки даний нормативний акт втратив чинність відповідно до Указу Президента України «Про Положення про закордонні дипломатичні установи України» від 15 березня 2021 року № 99/2021.
Також сторони скористались правом подання письмових пояснень 28.11.2023 та 12.12.2023, які долучені до матеріалів справи (а.с.195-198, 222-226).
В судових засіданнях представники позивача подано докази в підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 199-207). Позовні вимоги представники позивача підтримали з мотивів наведених у позові, відповіді на відзив та письмових поясненнях, просила позов задоволити.
Розглянувши матеріали адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, суд встановив наступне.
Відповідно до ст.20 розділу І, підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, на підставі наказу від 22.05.2023 №871-п, Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області було проведено документальну позапланову виїзну документальну перевірку БО "БФ "ЧИСТІ СЕРЦЕМ" з метою перевірки дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності за період з 01.03.2018 по 30.04.2023(а.с. 18).
За результатами перевірки складено акт перевірки від 31.05.2023 №6351 /09 19-07-02/38554782, відповідно до висновків якого, встановлено порушення БО "БФ "ЧИСТІ СЕРЦЕМ":
- cт.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» при здійсненні розрахунків по імпортному контракту № TQ20220316 від 16.03.2022 з нерезидентом Airblend Medical Devices Manufacturing JSC (Туреччина), в частині порушення граничних строків розрахунків, встановлених Національним банком України (далі НБУ), за операціями БО «БФ «Чисті Серцем» з імпорту товарів за зовнішньоекономічним контрактом від 16.03.2022 № TQ20220316-1, за що відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» нараховується пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД (а.с. 19-39).
Не погодившись із висновками акту перевірки БО "БФ "ЧИСТІ СЕРЦЕМ" 09.06.2023 подала заперечення на такий акт, які 22.06.2023 ГУ ДПС в Івано-Франківській області залишено без змін(а.с. 40-45, 46-51).
На підставі висновків акту перевірки відповідачем було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «С» від 23.06.2023 р. за №006216/0707, яким позивачу нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньо-економічної діяльності у сумі 158327 гривень(а.с. 54).
Позивач оскаржив наведене ППР в адміністративному порядку (а.с. 57-66).
Рішенням ДПС України від 01.09.2023 №25607/6/99-00-06-01-02-06 залишено без задоволення скаргу позивача, а спірне ППР без змін(а.с. 66-72).

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо організації та проведення перевірки, а вищевказане податкове повідомлення-рішення таким, що підлягає скасуванню, що і стало підставою для звернення із даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює ПК України.

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, що проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст.14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно із пп.14.1.265 п.14.1 ст.14 ПК України, штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп. 14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про валюту і валютні операції» № 2473 (надалі Закон № 2473), Положенням про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженим постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 5 (далі Положення) та Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 7 (далі Інструкція).

Статтею 13 Закону № 2473, визначено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти належать зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

Згідно з п.21 розділу II Постанови НБУ від 02.01.2019р. №5 «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Відповідно до приписів підпункту 2 пункту 7 Інструкції, банк розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку) - за операціями з імпорту товарів.

Датою здійснення платежу на користь нерезидента - постачальника товару вважається дата здійснення банком платежу на користь нерезидента - постачальника товару, якщо оплата зобов`язань резидента за операцією з імпорту товару здійснюється за рахунок коштів, отриманих від банку на підставі кредитного договору без зарахування цих коштів на поточний рахунок такого резидента в банку.

Згідно з підпунктом 3 пункту 9 Інструкції, банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків у разі імпорту продукції, яка ввозиться в Україну, - після отримання інформації з реєстру МД про здійснення поставки за імпортною операцією з оформленням МД типу IM-40 Імпорт, IM-41 Реімпорт, ІМ-51 Переробка на митній території, IM-72 Безмитна торгівля, IM-75 Відмова на користь держави, IM-76 Знищення або руйнування (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню) або після пред`явлення резидентом документа (крім МД), який використовується для митного оформлення продукції (якщо на продукцію, що імпортується, згідно із законодавством України не оформляється МД).

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону № 2473, порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Частиною третьою статті 3 Закону № 2473, визначено, що у разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовують положення цього Закону.

Тож, з наведеного слідує, що порушення резидентом строків розрахунків тягне нарахування пені за кожен день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів.

Так, згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 23 червня 2023 року № 006216/0707 ГУ ДПС в Івано-Франківській області за порушення статті 13 Закону № 2473 до позивача застосовано суму пені за порушення строку у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 158327 грн.

Судом встановлено, що відповідно до додатку 4 до акту перевірки від 31.05.2023 (а.с. 36) пеня до БО «БФ «ЧИСТІ СЕРЦЕМ» була застосована (нарахована) за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічній операції за імпортним контрактом № TQ2022316 від 16.03.2022 укладеним з Airblend Medical Devices Manufacturing JSC (Туреччина) на суму контракту 35200 євро за період з 21.03.2023 по 30.04.2023.

Водночас, суд зазначає, що спірним у даній справі є правомірність дій контролюючого органу щодо застосування до позивача пені відповідно до Закону № 2473, що на думку позивача не відповідає п.п. 52-1, 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, порушення відповідачем порядку і процедури призначення перевірки. При цьому, позивач заперечує факту порушення ним строків розрахунків по вищезазначеному зовнішньоекономічному контракту з підстави відсутності оформлення митної декларації, оскільки підтверджує факт поставки придбаного товару за участю посадової особи посольства України в Турецькій Республіці.

Судом встановлено, що 16.03.2022 року між БО «БФ «ЧИСТІ СЕРЦЕМ» (Покупець) та Airblend Medical Devices Manufacturing JSC (Туреччина) (Продавець) було укладено Контракт №TQ20220316. Предмет контракту: ПРОДАВЕЦЬ продає, Покупець купує елементи персонального захисту (далі Продукція) відповідно до опису, кількості та ціни , які вказані в специфікації, наведеної в Додатку 1 до цього контракту, який є невід`ємною його частиною. Пунктом 2.1. Контракту ціна Продукції фіксована у USD. Відповідно до п. 3.1. Контракту всі в рамках цього контракту здійснюються в USD і розуміється на умовах поставки, що вказано в Додатку 1 до цього Контракту, відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів ІНКОТЕРМС 2010. Оплата продукції Покупцем виконується авансовим платежем у сумі 100% від вартості Продукції на підставі інвойсу Продавця(п. 3.3). Пунктом 7.1 Контракту встановлено, що він набирає чинності після його підписання та скріплення печатками обома Сторонами(а.с. 73-77).

На виконання умов Контракту від 16.03.2022 №TQ20220316-1, складено Додаток № 1 від 16.03.2022 в якому встановлено ціну турнікетів тактичних Lifetime TQ-1 - 32 000,00 доларів США у кількості 3200 за ціною 10 USD за штуку; ціна відвантаження - 3 200,00 доларів США; кінцевий пункт - вул. Гаркуші, 31, м. Івано-Франківськ(а.с.78).

Також нерезидентом Airblend Medical Devices Manufacturing JSC (Продавець) на вказаний товар оформлено інвойс від 16.03.2022 № SQ22-010003 (а.с. 79).

В подальшому, на підставі Контракту № TQ20220316-1 від 16.03.2022, БО «БФ «Чисті Серцем» (Покупець) здійснено оплату нерезиденту Airblend Medical Devices Manufacturing JSC (Продавець) згідно платіжної інструкції в іноземній валюті від 21.03.2022 № 25 (а.с. 80).

Листом від 30.03.2022 № 80/1 БО «БФ «Чисті Серцем» звернулося до Надзвичайного і Поважного Посла України в Турецькій Республіці Василя Боднара, у зв`язку з нагальною потребою у доставці до нашої держави засобів тактичної медицини (кровоспинних турнікетів), які благодійною організацією надаються Збройним Силам України та іншим військовим формуванням у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, розглянути можливість доставки в Україну придбаних БО в компанії Airblend Medical Devices Manufacturing JSC турнікетів Lifetime TQ-1 згідно з Контрактом від 16.03.2022 №TQ20220316-1 (інвойс від 16.03.2022 № SQ22-010003) в кількості 3200 шт(а.с. 81).

БО «БФ «Чисті Серцем» в ході проведення перевірки та в процесі адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення від 23.06.2023 №006216/0707, на підтвердження доставки товару в Україну через Посольство України в Турецькій Республіці надано наступні копії документів:

акт приймання-передачі від 06.05.2023 б/н (надано під час здійснення процедуру адміністративного оскарження), яким нерезидент Airblend Medical Devices Manufacturing JSC передало, а Посольство України в Турецькій Республіці прийняло турнікети тактичні Lifetime TQ-1 у кількості 3 200,00 штук(а.с 143);

лист Посольства України в Турецькій Республіці від 05.05.2023 № 61310/213-930/1-350 про підтвердження доставки турнікетів Lifetime TQ-1 в кількості 3200 шт. придбаних БО «БФ «Чисті Серцем» у компанії Airblend Medical Devices Manufacturing JSC згідно з Контрактом від 16.03.2022 №TQ20220316-1 (інвойс від 16.03.2022 № SQ22-010003) в Україну транспортним засобом Посольства України в Турецькій Республіці «Volkswagen CRAFTER», дипломатичний номер 06 CD 6582, водій спеціаліст з господарських питань ОСОБА_1 в межах планової доставки дипломатичної пошти в Україну. Пункт перетину українського кордону «Рені» 10.05.2022 року в`їзд та 21.05.2022 року виїзд з України. Турнікети передані за актом приймання передачі від 09.05.2022 БО «БФ «Чисті Серцем»(а.с. 82);

акт приймання-передачі від 09.05.2022 б/н, яким Посольство України в Турецькій Республіці передало, а БО «БФ «Чисті Серцем» прийняло турнікети тактичні Lifetime TQ-1 у кількості 3 200,00 штук(а.с. 83).

Контролюючий орган, в акті перевірки, надаючи оцінку вказаним документам, зазначив про не подання благодійною організацією документального підтвердження переміщення турнікетів тактичних Lifetime TQ-1 через митний кордон України з відповідними відмітками митниці.

У рішенні про результати розгляду скарги прийнятому Державною податковою службою України 01.09.2023 за результатами адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення вказано на недоліки поданих документів про перевезення турнікетів Посольством України в Турецькій Республіці (а.с. 66-72). Зокрема, зазначено, що Разом з тим, акт приймання-передачі від 06.05.2023 б/н не містить інформації щодо контракту на підставі якого Посольство України в Турецькій Республіці отримало турнікети тактичні Lifetime TQ-1. Також не надано документ, який підтверджує повноваження Боднара В. М. на отримання товару від нерезидента «Airblend Medical Devices Manufacturing JSC» в рамках виконання умов зовнішньоекономічного контракту від 16.03.2022 № TQ20220316. Крім того, дата складання деяких документів не узгоджується з інформацією, яка міститься в інших наданих документах: лист Посольства України в Турецькій Республіці від 05.05.2022 № 61310/213-930/1-350 про підтвердження доставки товару в Україну складено раніше ніж акт приймання-передачі від 06.05.2023 б/н про отримання товару від нерезидента «Airblend Medical Devices Manufacturing JSC»; акт приймання-передачі від 09.05.2022 б/н про отримання БО «БФ «Чисті Серцем» турнікетів тактичних Lifetime TQ-1 складено раніше ніж доставлено дипломатичну пошту в Україну (10.05.2022).

В ході судового розгляду представник відповідача пояснив, що жодних запитів в під час проведення перевірки до Посольства України в Турецькій Республіці за наданням уточнюючої інформації щодо підтвердження чи спростування переміщення турнікетів Lifetime TQ-1 через митний кордон України не було.

Позиція відповідача полягає у відсутності документального підтвердження переміщення турнікетів тактичних Lifetime TQ-1 через митний кордон України з відповідними відмітками митниці придбаних БО "БФ "ЧИСТІ СЕРЦЕМ" у нерезидента Airblend Medical Devices Manufacturing JSC (Туреччина) по контракту № TQ20220316-1 від 16.03.2022.

Однак, позивач вказує, що товар з 10.05.2022 перетнув кордон України транспортним засобом Посольства України в Турецькій Республіці «Volkswagen CRAFTER», дипломатичний номер НОМЕР_1 , водій спеціаліст з господарських питань ОСОБА_1 в межах планової доставки дипломатичної пошти в Україну через пункт перетину українського кордону «Рені» 10.05.2022 року в`їзд та 21.05.2022 року виїзд з України. В свою чергу позивач звертає увагу суду, що незважаючи на відсутність оформлення митної декларації, однак відбувся перехід права власності на придбаний імпортований товар, а тому відсутні підстави для висновку, що імпортна операція повинна бути завершена саме в момент оформлення митної декларації.

Закон № 2473 не передбачає тлумачення терміну день митного оформлення продукції, що імпортується. Це питання регулюється митним та валютним законодавством.

Водночас, абзацу 14 ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» встановлено, що Імпорт (імпорт товарів) - купівля (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб`єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами.

При цьому, моментом здійснення імпорту/експорту відповідно до абзацу 38 ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» є момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Верховний Суд у постанові від 04.09.2018 у справі № 810/2937/17 зазначив, що моментом вчинення імпортної (експортної) операції, зокрема, моментом поставки товару за такою операцією, для застосування Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, є момент фактичного перетину товаром митного кордону України.

Відтак, момент перетину товаром митного кордону України не ставиться у залежність від необхідності проходження всіх процедур митного оформлення даного товару, завершення яких дає право для подальшого їх використання власником на вільний розсуд, а відповідно до статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» визначальним є момент фізичного перетину товаром митного кордону держави.

З огляду на зазначене, висновки податкового органу стосовно того, що датою початку періоду, за який нараховується пеня за порушення строку повернення валютної виручки, є дата оформлення митної декларації, є помилковими, оскільки моментом вчинення імпортної операції, зокрема моментом поставки товару за такою операцією, для застосування статті 13 Закону «Про валюту і валютні операції» є момент фактичного перетину товаром митного кордону України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № П/811/72/16, від 04.09.2018 у справі № 810/2937/17.

Тобто, визначальним є саме момент фізичного перетину товаром митного кордону держави, а не з момент оформлення митної декларації.

Так, в наявних у матеріалах справи листі та актах приймання-передачі Посольства України в Турецькій Республіці зазначено інформацію про підтвердження перетину митного кордону України - 10.05.2022 в межах планової доставки дипломатичної пошти в Україну через пункт перетину українського кордону «Рені».

З огляду на зазначене, доводи відповідача, що визначальним для висновку про наявність порушення строку розрахунків за операцією резидента з імпорту товару є оформлення митної декларації, судом вважаються помилковими, оскільки моментом вчинення імпортної (експортної) операції, зокрема моментом поставки товару за такою операцією, для застосування статті 13 Закону «Про валюту і валютні операції» є момент фактичного перетину товаром митного кордону України.

Також, матеріалами справи БО «БФ «Чисті Серцем» підтверджено момент імпорту - момент переходу права власності на товар, що імпортується, від продавця до покупця з огляду на наступне.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною першою статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно.

Позивачем доведено факт отримання придбаного майна турнікетів тактичних Lifetime TQ-1, та як наслідок перехід права власності на товар від продавця - нерезидента Airblend Medical Devices Manufacturing JSC (Туреччина) до покупця відповідно до контракту по контракту № TQ20220316-1 від 16.03.2022, який відбувся 10.05.2023.

Водночас, контролюючий також орган підтвердив та погодився з доводами та доказами позивача про факт подальшої передачі ним придбаних турнікетів до ЗСУ та ГО відповідно до актів приймання-передачі гуманітарної допомоги від 20.05.2022, від 05.06.2022, від 16.06.2022, від 08.07.2022, від 17.08.2022, від 16.09.2022, від 22.10.2022, якими БО «БФ «Чисті Серцем» передало, а військові частини НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 та громадська організація «Нескорена Нація» отримали турнікети тактичні Lifetime TQ-1 загальною кількістю 3 200,00 штук(а.с. 84-91).

Суд зазначає, що за даними бухгалтерського обліку позивача станом на 31.05.2022, заборгованість з проведених операцій з нерезидентом за контрактом № TQ20220316-1 від 16.03.2022 відсутня.

З огляду на наведене, судом не встановлено наявності порушення позивачем статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» при здійсненні розрахунків по імпортному контракту, як наслідок, безпідставним є притягнення БО «БФ «Чисті Серцем» до відповідальності.

Так, враховуючи вищевикладене, у відповідача були відсутні підстави для нарахування пені за період з 21.03.2023 по 30.04.2023 за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 158327 грн.

Зважаючи на вищезазначене, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області № 006216/0707 від 23.06.2023.

В частині доводів відповідача про розбіжності в датах акту приймання-передачі (09.05.2022) та перетину кордону(10.05.2023), то такі зумовлені тривалістю транспортного сполучення між Україною та Республікою Туреччина.

Щодо доводів позивача про неправомірність застосування до нього штрафних санкцій з урахуванням приписів пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, то такі суд спростовує наступним.

18 березня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року № 533- IX (далі - Закон № 533- IX).

У зв`язку із набранням чинності Закону №533-ІХ (з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX та Закону України від 13 травня 2020 року № 591-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)») підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктом 52-1 такого змісту:

«За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

порушення вимог законодавства в частині:

обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;

порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню».

Підпунктом 14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України передбачено, що пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.п. 54.3.3. п. 54.3. статті 54 ПК України, згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Отже, ПК України визначено, що пеня за порушення строків розрахунків в іноземній валюті є різновидом грошового зобов`язання платника податків та застосовується контролюючим (податковим) органом в порядку, який передбачений для прийняття податкових повідомлень-рішень, а Закон України "Про валюту і валютні операції", зокрема стаття 13, містить лише встановлення такого виду відповідальності, як пеня за порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею.

Таким чином, пункт 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України містив чітку вказівку на темпоральний критерій незастосування штрафних санкцій за вчиненні відповідні порушення: з 1 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Законодавець шляхом внесення змін до ПК України запровадив мораторій на застосування штрафних санкцій.

Необхідно зазначити, що карантин Кабінет Міністрів України установив на підставі постанови від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року.

Постановою від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Кабінет Міністрів України відмінив з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Разом з тим, до завершення карантину Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та станом на час розгляду справи триває.

З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 3 березня 2022 року №2118-IX, який набрав чинності 7 березня 2022 року (далі - Закон № 2118-IX).

Законом №2118-IX підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктом 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Зокрема, підпунктами 69.1, 69.9 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України визначено, що у випадку відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В подальшому Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12 травня 2022 року № 2260-IX (далі - Закон № 2260-IX).

У зв`язку із набранням чинності 27 травня 2022 року Закону № 2260-IX підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України доповнив положеннями, відповідно до яких у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Тобто, Законом №2260-ІХ, який набрав чинності 27.05.2022, поновлено відповідальність платників податків у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок згідно з Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності.

При цьому, пп.69.2 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України скасовано дію мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Отже, з 27 травня 2022 року припинили застосовуватися положення законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, які поширювалися на правовідносини, що врегульовувались пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Судом встановлено, що відповідачем правомірно застосовано підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, при нарахуванні пені у період з 21.03.2023 по 30.04.2023, тобто поза межами періоду 18.03.2020 по 27.05.2022, відтак суд доходить висновку про відсутність підстав для застосування положень п.52-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України до спірних правовідносин.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем процедури проведення перевірки, а саме вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки, що призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків, то суд зазначає таке.

В обґрунтування власної правової позиції сторона позивача вказує на те, що документальна позапланова перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення; у свою чергу можливість для прийняття наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі п.п. 78.1.1 п.78.1 ст. 78 ПКУ виникає за наявності таких умов у сукупності:

- отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

- якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відтак, позивач вважає протиправним видання наказу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 22.05.2023 за №871-п на проведення позапланової документальної перевірки з підстав ст.20, розділу І, підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX ПК України.

Суд зазначає, що Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законів України щодо приватизації державного і комунального майна, яке перебуває у податковій заставі, та забезпечення адміністрування погашення податкового боргу" від 03.11.2022 №2719-ІХ, який набрав чинності 25.11.2022.

Вказаним Законом внесено зміни до підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Так, підпунктом 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції Закону №2719-ІХ) встановлено, що: «69.2. Податкові перевірки не розпочинаються, в розпочаті перевірки зупиняються; крім: б) документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.2 (в частині контролю за трансфертним ціноутворенням), 78.1.5, 73.1.7, 73.1.8, 78.1.12, 78.1.14 - 78.1.16, 78.1.21 та 78.1.22 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями, та/або документальних позапланових перевірок з питань оподаткування юридичними особами або іншими нерезидентами, які здійснюють господарську діяльність через постійне представництво на території України, доходів, отриманих нерезидентами із джерелом їх походження з України, та/або документальних позапланових перевірок нерезидентів (представництв нерезидентів)».

Як судом встановлено вище, відповідно до ст.20 розділу І, підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, на підставі наказу від 22.05.2023 №871-п, Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області було проведено документальну позапланову виїзну документальну перевірку БО "БФ "ЧИСТІ СЕРЦЕМ" з метою перевірки дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності за період з 01.03.2018 по 30.04.2023(а.с. 18).

Підставою до видачі відповідачем вказаного наказу було отримання відповідачем податкової інформації (лист ДПС України №9341/7/99-00-07-05-01-07 від 28.04.2023) щодо порушення строків розрахунків позивачем по справі по контракту № TQ20220316-1 від 16.03.2022 року з нерезидентом Airblend Medical Devices Manufacturing JSC (Туреччина)(а.с. 191-192).

Отже, Податковим кодексом України встановлена можливість проведення контролюючим органом з 25.11.2022 документальних позапланових перевірок, що проводяться, зокрема, з підстави, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями.

Таким чином, при призначенні контролюючим органом наказом від 22.05.2023 № 871-п та проведенні документальної позапланової виїзної перевірки, не були порушені норми ПК України, оскільки проведення перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями, безпосередньо передбачено підпунктом «б» пункту 69.2 статті 69 ПК України.

Також суд зауважує, що відсутність посилання в наказі відповідача про проведення перевірки на статтю 78 ПК України не може бути достатньою і єдиною підставою для визнання протиправними дій щодо організації та проведення такої перевірки.

Щодо твердження відповідача, що позивач повинен був звернутись до Торгово-промислової палати України чи її територіальних органів для отримання сертифікату про настання форс-мажорних обставин, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до розміщеного на офіційному сайті Торгово-промислової палати України повідомлення за посиланням https://ucci.org.ua/press-center/ucci-news/protsedura-zasvidchennia-fors-mazhornikh-obstavin-z-28-02-2022: «Торгово-промислова палата України враховуючи надзвичайно складну ситуацію, з якою зіткнулась наша країна, ухвалила рішення спростити процедуру засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

З метою позбавлення обов`язкового звернення до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП і підготовки пакету документів у період дії введеного воєнного стану, на сайті ТПП України розміщено 28.02.2022 року загальний офіційний лист ТПП України щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) (за змістом зразка вказаним нижче). Це надасть можливість за необхідністю роздруковувати відповідне підтвердження всім, кого це стосується.».

Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку №225, обов`язок доведення щодо можливості чи неможливості платником податків своєчасно виконати свій податковий обов`язок покладається на контролюючий орган. Контролюючий орган встановлює причинно-наслідковий зв`язок між обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), що сталися в результаті збройної агресії російської федерації, безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та можливістю виконання ним податкового обов`язку станом на дату, на яку припадає граничний термін виконання такого обов`язку, та керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (далі - Рішення) за формою, що додається.

Тобто, відповідно до наведених норм права обов`язок доведення щодо можливості чи неможливості платником податків своєчасно виконати свій податковий обов`язок покладається на контролюючий орган.

Згідно із п.109.1 ст.109 ПК України, податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Статтею 112 ПК України, встановлені загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи

Згідно із п. 112.1 ст.112 ПК України, особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 112.2 ст.112 ПК України, особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Пунктом 112.7 статті 112 ПК України, визначено, якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків.

Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заявлена вимога позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо організації та проведення документальної позапланової виїзної перевірки і оформлення її результатів є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. Крім того, така вимога не є юридично значимою для позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, отже сама по собі не породжує для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права та обов`язки, що виключає передумови для здійснення захисту права або законного інтересу позивача таким шляхом.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково у спосіб визнання протиправною та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 23.06.2023 № 006216/0707.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, позивачем під час звернення з даним позовом до суду було сплачено судовий збір на загальну суму 2684,00 грн, однак враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сума судового збору, яка підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, становить 2000,00 грн.

Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої та третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, поряд з іншим, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Окрім зазначеного, частиною 4 статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи(частина 5 ст. 134 КАС України).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в загальному розмірі 20 000,00 грн, позивач долучив:

- копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ІФ №001178 від 31.05.2017 (а.с.185);

- ордер серії АТ №1054444 від 15.11.2023 про надання правової допомоги позивачу у Івано-Франківському окружному адміністративному суді (а.с.184);

- копію договору про надання юридичних послуг та правничої допомоги від 11.05.2023 № 014МТА/ІФ-23, укладений між адвокатським об`єднанням «МТА ПАРТНЕРИ» та БО «БФ «ЧИСТІ СЕРЦЕМ», відповідно до якого за надану правову допомогу клієнт оплачує вартість послуг узгоджену у замовленні (а.с.201-204);

- копію замовлення № 3 від 21.09.2023 сторонами погоджено розрахунок вартості послуг адвоката відповідно до витраченого часу виходячи з вартості 2000,00 грн за 1 год без ПДВ, та визначено граничний розмір вартості - 20 000 грн(а.с. 205);

- копію Акту № 014МТА/ІФ-23 від 28.11.2023 вказано кількість витрачених годин та найменування наданих послуг і визначено загальну вартість наданих юридичних послуг та правової допомоги в сумі 20 000,00 грн(а.с. 207);

- копію платіжної інструкції від 22.09.2023 про оплату АО «МТА Партнери» 20 000,00 грн. за правничу допомогу у Івано-Франківському окружному адміністративному суді у справі № 300/6464/2023(а.с. 206).

Відтак, позивачем надані належні документи про понесення останнім витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн, що дає підстави для вирішення судом питання необхідності відшкодування таких витрат.

Згідно з частинами 6, 7 статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Сторона відповідача надала письмові заперечення на клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу вказавши, що сума витрат є неспівмірною та завищеною (а.с. 214-220). Вказуючи на не обґрунтованість таких витрат, а також те, що такі витрати є не виправданими, представник відповідача просила відмовити в задоволенні клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Водночас суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн, є дещо неспівмірними із складністю цієї справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витрачених на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, а також ціною позову та значенням справи для сторони.

Також, згідно з вимогами частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, з огляду про часткове задоволення позову, а також виходячи із заперечень відповідача щодо співмірності понесених витрат на правову допомогу, враховуючи критерії, визначені частинами 3, 5 статті 134, частиною 9 статті 139 КАС України, суд вважає, що обґрунтованими є витрати на правову допомогу у розмірі 14 000,00 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової служби в Івано-Франківській області від 23.06.2023 № 006216/0707.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути на користь благодійної організації "Благодійний Фонд "ЧИСТІ СЕРЦЕМ" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області частину сплаченого судового збору в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути на користь благодійної організації "Благодійний Фонд "ЧИСТІ СЕРЦЕМ"за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області частину понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14000 (чотирнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - Благодійна організація "Благодійний Фонд "ЧИСТІ СЕРЦЕМ" (, вул. Горбачевського, 11 місто Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76000);

відповідач - Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя Микитин Н.М.

Рішення складене в повному обсязі 01 січня 2024 р. у зв`язку з перебуванням судді на листку непрацездатності.