Справа № 160/24407/23
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.09.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області, в якій просить визнати незаконними дії Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області щодо подачі до податкової служби України звітності 1-ДФ за 1 квартал 2022 року про отримання ОСОБА_1 відповідного доходу в Управлінні соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області за січень, лютий та березень 2022 року в сумі 1 712 (одна тисяча сімсот дванадцять гривень) щомісячно; зобов`язати Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області подати до податкової служби України скасовуючу звітність 1-ДФ за 1 квартал 2022 року відносно ОСОБА_1 , в якій виключити доходи позивача в Управлінні соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області за січень, лютий та березень 2022 року в сумі 1 712 (одна тисяча сімсот дванадцять гривень) щомісячно.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у відомості Державної податкової служби України виявила нарахування доходу Управлінням соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області за січень, лютий та березень 2022 року в сумі 1 712 гривень щомісячно. Стверджує, що з відповідачем ані в трудових, ані в цивільно-правових відносинах не перебуває, а тому відповідний дохід отримувати не може. На думку позивача, відповідач незаконно подав до податкової служби звітність 1-ДФ за 1 квартал 2022 року про отримання позивачем відповідного доходу.
10.10.2023 року від Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що вимоги позивача є незаконними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Відзив обґрунтований тим, що 03.01.2017 року позивач отримала довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. З 18.06.2020 року позивачу призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, яку в січні 2022 року, лютому 2022 року та березні 2022 року останній було виплачено на особистий рахунок позивача в сумі 1712,00 грн.
29.10.2023 року позивачем надано додаткові пояснення в яких підтримано позовні вимоги та зазначено про протиправність подання відповідачем до Державної податкової служби України звіт форми 1-ДФ.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив та зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Пенсійному фонді України та отримує пенсію по інвалідності.
18.06.2020 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги.
30.06.2020 року рішенням Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради про призначення допомоги переміщеним особам на проживання, позивачу призначено допомогу на проживання в розмірі 1638,00 грн. З 01.07.2020 року розмір допомоги переміщеним особам на проживання становив 1712,00 грн., строк якої було продовжено на підставі розпоряджень відповідача до 30.04.2022 року.
Так, на підставі розпоряджень Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради від 22.10.2021 року та від 21.01.2022 року ОСОБА_1 було установлено розмір допомоги з 01.11.2021 року по 31.01.2022 року, з 01.02.2022 року по 30.04.2022 року в сумі 1712,00 грн.
Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року, ОСОБА_1 за січень 2022 року, лютий 2022 року, березень 2022 року отримано дохід 128-соціальні виплати з відповідних бюджетів від Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради, в сумі 1712,00 грн. щомісячно.
Позивач вважаючи незаконними дії відповідача щодо подачі до Податкової служби України звітності про отримання доходу, звернулась до суду з вказаним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до Конституції Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою, в якій людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).
Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VII відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.
Частиною першою статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
За змістом статті 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.
При цьому, згідно із частинами другою та третьою статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.
Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.
Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 Порядку № 505 (в редакції на час виникнення спірних відносин) грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.
Грошова допомога виплачується шляхом перерахування на поточний рахунок, відкритий в АТ Ощадбанк (далі - уповноважений банк) відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. № 1596, через мережу установ і пристроїв уповноваженого банку з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки у населених пунктах, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 505 розмір отриманої грошової допомоги не враховується під час обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, що надаються відповідно до законодавства.
Розмір отриманої грошової допомоги не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу відповідно до підпункту 165.1.1 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України.
З наданих позивачем відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року, а саме за січень 2022 року, лютий 2022 року, березень 2022 року наявна інформація про отримання доходу 128-соціальні виплати з відповідних бюджетів від Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради, в сумі 1712,00 грн.
Згідно з Довідником ознак доходів фізичних осіб, наведеним у додатку 2 до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4 із змінами та доповненнями, сума державної та соціальної матеріальної допомоги, державної допомоги у вигляді адресних виплат та надання соціальних і реабілітаційних послуг відповідно до закону, житлових та інших субсидій або дотацій, компенсацій (включаючи грошові компенсації інвалідам, на дітей-інвалідів при реалізації індивідуальних програм реабілітації інвалідів, суми допомоги по вагітності та пологах) відображається податковим агентом у додатку 4ДФ до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ознакою доходу « 128» як соціальна виплата з відповідного бюджету.
Суд зазначає, що 05 травня 2023 року набрав чинності наказ Міністерства фінансів України «Про внесення змін до наказу Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року № 4» від 02.03.2023 № 113, яким внесено зміни до:
форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (далі Податковий розрахунок), затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4;
Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого Наказом № 4.
Застосування ознак доходів 125, 127, 128, 151, 163, 179, 183, 187, 188, 190, 193 припинилось 31.12.2022 для колишніх доходів, а з 01.01.2023 для цих ознак доходів запроваджено нові доходи відповідно до норм Податкового кодексу України.
Так, за ознакою доходу 128 відображаються cума державної та соціальної матеріальної допомоги, державної допомоги, компенсацій, вартість соціальних послуг та реабілітаційної допомоги (включаючи грошові компенсації особам з інвалідністю, на дітей з інвалідністю при реалізації індивідуальних програм реабілітації осіб з інвалідністю, суми допомоги по вагітності та пологах), винагород і страхових виплат,які отримує платник податку з бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та у формі фінансової допомоги особам з інвалідністю з Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю згідно із законом, а також вартість соціальної допомоги в натуральній формі малозабезпеченим сім`ям, що отримана від надавачів соціальних послуг відповідно до Закону України «Про соціальні послуги» (підпункт 165.1.1 Податкового кодексу України).
Суд звертає увагу, що оновлення форми Податкового розрахунку не пов`язане зі зміною звітного (податкового) періоду з кварталу на місяць, оскільки останнє можливе лише після внесення змін до Податкового кодексу України та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI.
В даному випадку, судом встановлено факт перебування позивача на обліку в Управлінні соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області та отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зокрема і за спірний період та у зазначених у звіті сумах.
Враховуючи зазначене та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях відповідача ознак протиправності.
При цьому, суд звертає увагу, що невключення розміру отриманої грошової допомоги до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу відповідно до підпункту 165.1.1 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України не свідчить про відсутність обов`язку відповідача подавати відповідні звіти про суми такого нарахованого доходу.
Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, згідно з принципом змагальності позивач має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.
Натомість в даному випадку позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Враховуючи викладене, на підставі оцінки поданих доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи та системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись статтями 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та в строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська