Справа № 420/12023/23
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хом`якової В.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області , Державної податкової служби України, про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (відповідач-1), Державної податкової служби України (відповідач-2), в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення відповідача-1 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 8650091/ від 18.04.2023 та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 № 332 на суму 494925 грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання накладної на реєстрацію, стягнути судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на адресу ТОВ "Кондитерська фабрика "Східні ласощі" була складена податкова накладна від 31.03.2023 № 332 на суму 494925 грн. в рамках договору про поставку товарів та надіслана до Єдиного реєстру податкових накладних для реєстрації, але реєстрація податкової накладної була зупинена. В квитанції № 1 про зупинення реєстрації податкової накладної №1 зазначено, що податкова накладна відповідає вимогам п. 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, що у свою чергу викладені у додатку 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165. Також в квитанції запропоновано платнику податків надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позивач зазначає, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не було зазначено конкретного переліку документів, необхідних для її реєстрації. Факт та вартість товарів підтверджується видатковою накладною, договором про поставку, та іншими первинними документами. Господарська операція відповідала умовам укладеного договору, мала реальний характер.

Позивачем було направлено відповідачу-1 пояснення та копії документів щодо господарської операції, зазначеній у податковій накладній. Однак, відповідачем-1 при прийнятті оскаржуваного рішення не було враховано ані поданих документів, ані специфіки діяльності позивача. В рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної вказано про надання копій документів складених із порушенням законодавства: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, разом з тим податковому органу було надано весь пакет документів на підтвердження факту придбання товарів та їх подальшої реалізації, зокрема договори на придбання товару, видаткові накладні, товаро-транспортні накладні.

Ухвалою від 20.06.2023 провадження у справі відкрито та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

Представник ГУ ДПС в Одеській області та ДПС Укураїни надав 07.07.2023 відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову. Зазначає, що у квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних контролюючий орган зазначив про наявну податкову інформацію щодо позивача - ФОП ОСОБА_1 відповідач критеріям ризиковості платника податку на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку та про право на спростування вказаної інформації. Вказане право відображається у формі пояснення платника податку та копіях документів, які підтверджують відомості, зазначені у поясненні. Обов`язок довести реальність господарської операції та підтвердити її належними документами покладається виключно на позивача. Вказані первинні документи мають відповідати стандартам бухгалтерського обліку та вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Розглянувши пояснення та первинні документи згідно наданого ФОП повідомлення, Головне управління ДПС в Одеській області прийняло оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, оскільки надіслані позивачем пояснення та додані до них документи не можливо вважати достатніми для розкриття та підтвердження інформації, зазначеної у направленій на реєстрацію податковій накладній . Позивач не надав документів про наявність автотранспорту для поставки продуктів, які за умовами договору має поставляти позивач (постачальник) своїми силами та за свій рахунок на склад покупця у м. Калуш, не надано договорів про укладення послуг з перевезення, відсутні платіжні документи про оплату вартості поставлених продуктів, не надано складських документів, де зберігався товар. Позивач надав тільки договір постачання та видаткову накладну.

Вимога позову щодо зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні є передчасною, оскільки належним способом захисту порушеного права буде зобов`язання контролюючого органу повторно розглянути питання щодо реєстрації податкової накладної. Виходячи зі змісту норми пункту 20 Порядку №1246, встановлено, що контролюючий орган зобов`язаний провести повторну перевірку всіх документів, визначених пунктом 12 цього Порядку, у разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, що входить до меж дискреції відповідача Державної податкової служби України.

У відповіді на відзив, яка надійшла 17.07.2023, позивач звертає увагу суду на те, що в рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної та у відзиві на позовну заяву відсутні пояснення, в чому саме полягає невідповідність наданих документів первинного бухгалтерського обліку вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". На час оформлення податкової накладної оплата за поставлений товар не була ще здійснена, податкова накладна оформлена по першій події - поставці товарів. 26.04.2023 позивачем була надана скарга щодо рішення про відмову в реєстрації накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Рішення № 8650091/ від 18.04.2023року, з додатками, в яких були надані документи, які підтверджують придбання товарів, та докази оплати товарів покупцем. В задоволені було скарги відмовлено. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Всі надані позивачем документи первинного бухгалтерського обліку складені із дотриманням норм законодавства, Позивачем здійснено обов`язок по складенню та реєстрації податкової накладної відповідно до п. 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, підстави щодо відмови у реєстрації податкової накладної у відповідача відсутні.

Розглянувши надані сторонами докази у справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 зареєстрований в 2002 році фізичною особою - підприємцем , основні виді діяльності оптова торгівля та інші види роздрібної торгівлі поза магазинами.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (постачальник) уклав з товариством з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Східні ласощі" (покупець) договір поставки №314/03-23 від 24.03.2023, відповідно до умов якого позивач поставляв продукти харчування. Поставка продуктів оформлена видатковими накладними № 1080 від 31.03.2023 про поставку товарів (жир рослинний, маргарин ) на загальну суму 489000 грн. в тому числі ПДВ 81500 грн., №1082 від 31.03.2023 про поставку товарів (жир рослинний, маргарин в асортименті) на суму 5925 грн. , в т.ч. ПДВ 987 грн. 50 коп.

Позивачем було складено та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 31.03.2023 № 332 на суму 494925 грн., в тому числі ПДВ 82487 грн. 50 коп.

Згідно отриманої квитанції №1 податкову накладну було прийнято, а реєстрацію - зупинено, підстава зупинення вказано: "Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної №332 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

Позивачем направлено на адресу Головного управління ДПС в Одеській області повідомлення про подання пояснень та копій документів від 14.04.2023 №78/СЛ щодо ПН, реєстрацію якої зупинено, та копії договору поставки №314/03-23 від 24.03.2023, видаткову накладну №1080 від 31.03.23, видаткову накладну №1082 від 31.03.23.

Рішенням № 8650091/ від 18.04.2023 комісії ГУ ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН у реєстрації податкової накладної від 31.03.2023 № 332 було відмовлено, причиною відмови зазначено: надання платником податків копій документів складених з порушенням законодавства. Додаткова інформація (зазначити конкретні документи): первинні документи щодо документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

26.04.2023 позивачем була надана скарга щодо рішення про відмову в реєстрації накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 8650091/ від 18.04.2023року, з додатками, з яких вбачалось підтвердження факту придбання товарів, та факт оплати товарів, які були вказані в спірній накладній, оскільки на час подання скарги вони вже були оплачені:

- договір постачання №79 від 10.03.2022, укладений позивачем (покупцем) з ТОВ "ЩЕДРО" на поставку товарів, видаткова накладна № 000001584 від 31.03.2023 про отримання товарів від ТОВ "ЩЕДРО" на суму 471006 грн., платіжна інструкція № 313 від 30.03.2023 на суму 471006 грн. на оплату товару позивачем ТОВ "ЩЕДРО", ТТН 1584,

- договір постачання №20 від 29.03.2023, укладений позивачем з ТОВ "ІМПЕРІЯ ЖИРІВ" на поставку товарів, видаткова накладна № 859 від 30.03.2023 про отримання позивачем товарів від ТОВ "Імперія жирів" на суму 5509 грн. 92 коп., платіжна інструкція №315 від 30.03.2023 про оплату вартості товарів позивачем товариству з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ ЖИРІВ" в сумі 5509 грн. 92 коп.,

- Оплата за товар, поставлений позивачем ТОВ "КФ "Східні ласощі" - платіжна інструкція № 624 від 12.04.2023 на суму 100000 грн., платіжна інструкція № 524 від 18.04.2023 на суму 100000 грн. за рахунком 1080, № 2224 від 11.04.2023 на суму 70000 грн. , № 624 від 13.04.2023 на суму 110000 грн., № 724 від 06.04.2023 на 109000 грн. ТОВ "КФ "Східні сладощі" сплатило позивачу за рах. 1080 від 29.03.2023, платіжна інструкція № 124 від 03.05.2023 на суму 5925 грн. за рахунком № 1082 від 31.03.2023

Також були надані дві ТТН 31.03.2023 № Р1082, № Р1080 про доставку продуктів покупцю - ТОВ "КФ "Східні ласощі" автомобілем МАN BN1197ВЕ , автомобільний перевізник -позивач, водій ОСОБА_2 з відмітками покупця про отримання вантажу.

В задоволені скарги відмовлено рішенням № 40253//2 від 03.05.2023, підстави відмови - ненадання платником податку копії первинних документів щодо постачання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, у тому числі рахунки-фактури, інвойси.

Позивач не погодився з рішенням комісії ГУ ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН №8650091/ від 18.04.2023, оскільки вважає його незаконним та безпідставним в цілому, таким, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства, тому звернувся до суду з даним позовом.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Згідно з п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

01.02.2020 набув чинності Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165.

Відповідно до п. 2 Порядку 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації; критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик; ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту а о б пункту 185.1 статті 185, підпункту а або б пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання свого податкового обов`язку.

Відповідно до п. 3 Порядку №1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування .

За приписами п. 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до п.7 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Згідно з п.11 Порядку №1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації

Зі змісту квитанції про зупинення реєстрацію податкової накладної позивача вбачається, що її реєстрація зупинена контролюючим органом відповідно до п.201.16 ст.201 КАС України та контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкової накладної п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Разом з тим, квитанція не містить перелік документів, необхідних для розгляду питання щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Редакція пункту 8 додатку 3 до Порядку № 1165, до критеріїв ризиковості платника податку відносить: У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Наказом Міністерства фінансів України №520 від 12 грудня 2019 року затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №520), яким визначено механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2. Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Пунктом 3 Порядку №520 визначено, що комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Згідно п.4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

За приписами п.5 Порядку №520 Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно п.6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

За приписами п. 11 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

В оскаржуваному рішенні підставою відмови в реєстрації податкових накладних зазначено надання платником податків копій документів з порушеннями законодавства, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Разом з тим, які саме порушення законодавства та в яких первинних документах вони були вчинені представник відповідачів у відзиві не вказує. Можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів. Хоча перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначено Порядком № 520, конкретний перелік таких документів може залежати, зокрема від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки. Позивач на свій розсуд надав низку документів, пояснень щодо його статусу, з метою показати наявність можливості здійснювати таку діяльність з продажу товарів харчування, а також документи щодо операцій з придбання товарів харчування у конкретних постачальників, докази оплати.

Рішення комісії регіонального рівня (протокол) суду не надано, тому невідомо, що саме стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення. У відзиві на позовну заяву, представник відповідачів послався не на порушення складання документів , а на відсутність платіжних документів про оплату товарів позивачу як продавцю та відсутність транспортних документів про перевезення продуктів покупцю - ТОВ "КФ "Східні ласощі" , що суд вважає необгрунтованими, оскільки податкова накладна була складена позивачем по першій події - поставка товарів, а не зарахування позивачеві коштів за продані товари. Тому платіжні доручення і банківські виписки взагалі не є обов`язковими в цій ситуації. Щодо ТТН, то у випадку купівлі-продажу товарів, такий документ не є первинним бухгалтерським документоми, оскільки не містить відомостей про господарську операцію купівлі-продажу. Крім того, до скарги на рішення комісії позивачем були надані і докази оплати товарів (на той час оплата вже була здійснена покупцем) і ТТН, але в задоволенні скарги все одно було відмовлено.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Суд зазначає, що під час вирішення питання щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних контролюючий орган позбавлений можливості встановлювати реальність фінансово-господарських правовідносин між контрагентами.

Загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. В разі не зазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття такий акт не може вважатися правомірним.

З огляду на неконкретність вимог контролюючого органу про надання документів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не відповідають критерію обґрунтованості.

Правова позиція такого ж змісту щодо застосування вище наведених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 16.04.2019 касаційне провадження №К/9901/4895/19 (справа №826/10649/17), від 28.10.2019 касаційне провадження №К/9901/23858/19 (справа №640/983/19).

Рішення податкового органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості актів індивідуальної дії, та породжує їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Таким чином суд дійшов висновку щодо необхідності визнання протиправним та скасування рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління в Одеській області, а саме № 8650091/ від 18.04.2023 про відмову в реєстрації податкової накладної № 332 від 31.03.2023.

Вирішуючи позовні вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну позивача № 332 від 31.03.2023, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може, в тому числі, прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Приписами КАС України, передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Згідно з положеннями п.п.19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Отже повноваження з реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі покладені на Державну податкову службу України (з урахуванням організаційних змін податкових органів).

Враховуючи, що позивачем були надані для дослідження відповідачу передбачені законодавством документи та пояснення по суті здійснення господарської діяльності, які підтверджують проведення господарських операцій між позивачем та контрагентом, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідності також зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну позивача № 85 від 08 березня 2023 року.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Та відповідач - як суб`єкт владних повноважень не довів належними та допустимими доказами правомірність оскаржуваних рішень.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст. 2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Що стосується судових витрат, то при винесенні рішення судом виявлено, що при поданні позову позивачем не було надано доказів сплати судового збору, а оскільки позов задоволений, то суд вважає за необхідне віднести судовий збір на сторону відповідача-1, та стягнути за рахунок асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС в Одеській області. Так, з порушенням права, яке потребувало судового захисту, в першу чергу пов`язано прийняття неправомірного рішення ГУ ДПС в Одеській області, тоді як обраний судом спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну обумовлений процедурою реєстрації ПН в ЄРПН, тобто способом захисту порушеного права.

Керуючись ст. ст. 73, 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 8650091/ від 18.04.2023 про відмову фізичній особі - рідприємцю ОСОБА_1 в реєстрації податкової накладної № 332 від 31.03.2023.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 № 332 від 31.03.2023 датою її фактичного подання на реєстрацію.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Одеській області () до Державного бюджету судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Хом`якова