Справа № 140/692/24
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року ЛуцькСправа № 140/692/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф, розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі -ГУ ПФУ у Волинській області, позивач) звернулось до суду із позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі УЗПВР у Волинській області, відповідач) про скасування постанови державного виконавця від 08.01.2024 про накладення штрафу в розмірі 5 100 грн (п`ять тисяч сто гривень) в рамках виконавчого провадженні №72073898.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що спірною постановою від 08.01.2024 у виконавчому провадженні №72073898 за невиконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 у справі №140/5968/23 на боржника ГУ ПФУ у Волинській області накладено штраф в розмірі 5 100,00 грн.

Позивач вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню з підстав її невідповідності Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII Про виконавче провадження (далі Закон №1404-VIII). Так рішення суду після набрання ним законної сили ГУ ПФУ у Волинській області виконало в добровільному порядку та нарахувало ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон №796-ХІІ); сума нарахувань на виконання рішення суду за період з 06.10.2022 по 30.06.2023 становить 47 924,83 грн. На вимогу державного виконавця щодо надання інформації про стан виконання рішення суду у справі №140/5968/23 листом від 19.07.2023 №0300-0306-5/41183 повідомлено про фактичне його виконання. Проте державний виконавець виніс постанову про накладення штрафу не довівши факту невиконання рішення суду без поважних причин.

Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VIII встановлена відповідальність боржника за невиконання рішення суду без поважних причин.

Позивач зазначає, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. З огляду на що просить скасувати постанову відповідача про накладення на ГУ ПФУ штрафу у розмірі 5 100 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06.02.2024 відкрито провадження у справі за вказаним позовом, розгляд справи проводити за правилами Розділу 2 Глави 11 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» Кодексу адміністративного судочинства України.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечив та просить відмовити у його задоволенні. В обґрунтування цієї позиції вказав, що постановою державного виконавця від 21.06.2023 відкрите виконавче провадження № 72073898 з примусового виконання виконавчого листа №7758/2023, виданого 14.06.2023 Волинським окружним адміністративним судом у справі №140/5968/23. Згідно з повідомленням ГУ ПФУ у Волинській області від 19.07.2023 №0300-0306-5/41183 на виконання рішення суду з 06.12.2022 ОСОБА_1 проведено нарахування підвищення до пенсії у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік). При цьому, нарахована заборгованість є невиплаченою та буде здійснена в межах асигнувань. Сума надбавки нарахованої пенсійним фондом не відповідає резолютивній частині рішення суду. Зазначене свідчить про неналежне виконання рішення суду від 09.05.2023 у справі №140/5968/23. Тому, 08.01.2024 державним виконавцем правомірно за наявності підстав та у межах повноважень винесено постанову про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду.

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до суду не надходило.

У судове засідання представник сторін по справі не прибули, хоча про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України у справах, визначених, зокрема, статтею 287 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Частиною четвертою статті 229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи зазначені норми законодавства та скорочені строки розгляду такої категорії справ, визначені статтею 287 КАС України, судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши доводи учасників справи у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 у справі №140/5968/23, яке набрало законної сили 09.06.2023, позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 06 жовтня 2022 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 06 жовтня 2022 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік); стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 1 073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.).

Як встановлено судом, вищевказане рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.06.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області в добровільному порядку виконано не було, в зв`язку з чим 14.06.2023 для виконання вказаного судового рішення в зобов`язальній частині Волинський окружний адміністративний суд видав стягувачу ОСОБА_1 виконавчий лист №7758/2023.

За заявою стягувача державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Новосадом О. 21.06.2023 відкрито виконавче провадження №72073898 з виконання виконавчого листа №7758/2023. Одночасно боржнику встановлено строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

Листом від 19.07.2023 №0300-0306-5/41183 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило, що з 06.10.2022 ОСОБА_1 проведено нарахування підвищення до пенсії у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік). Нарахування проведено з 06.10.2022 по 30.06.2023 в сумі 47 924,83 грн. Виплата нарахованих коштів буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. З 01.07.2023 виплата доплати до пенсії ОСОБА_1 здійснюється щомісячно разом з основною пенсією. ГУ ПФУ у Волинській області у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду у повному обсязі просило закінчити виконавче провадження.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Новосада О.Ю. від 08.01.2024 у виконавчому провадженні №72073898 за невиконання рішення суду на боржника ГУ ПФУ у Волинській області накладено штраф в розмірі 5 100,00 грн. Як зазначено у постанові, з матеріалів виконавчого провадження, а також проведеною перевіркою державним виконавцем встановлено, що рішення суду залишається невиконаним. Згідно із заявою стягувача перерахунок та виплату пенсії ГУ ПФУ у Волинській області згідно рішення суду не проведено в належному обсязі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За правилами частин першої третьої статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із частинами першою, другою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як установлено пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За правилами частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За приписами пунктів 1, 16 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно із частиною шостою статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

Частиною 4 статті 19 зазначеного Закону на сторону виконавчого провадження покладено обов`язок невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Згідно із частинами п`ятою, шостою статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першою статті 75 Закону №1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно із частиною другою статті 75 Закону №1404-VIII у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу наведених норм слідує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано і таке невиконання сталося без поважних на те причин, тобто коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Отже, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлено факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

За обставин цієї справи виконавче провадження з примусового виконання рішення суду від 09.05.2023 у справі №140/5968/23 відкрито 21.06.2023. Боржник, отримавши постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, а пізніше вимогу державного виконавця мав обов`язок повідомити про виконання рішення суду та надати докази такого виконання протягом 10 робочих днів. ГУ ПФУ у Волинській області інформувало державного виконавця про виконання рішення суду листом від 19.07.2023 №0300-0306-5/41183.

ГУ ПФУ у Волинській області не заперечує, що за період з 06.10.2022 по 30.06.2023 має заборгованість перед стягувачем ОСОБА_1 у сумі 47 924,83 грн, невиплату якої пояснює недостатністю бюджетних призначень з Державного бюджету на цю мету.

Поряд з тим, як вбачається із наявних в справі документів, зокрема, про перерахунок пенсії підвищення до пенсії ОСОБА_1 боржником проведено без зміни розміру розрахункової величини згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік (у 2022, 2023 роках). Зокрема ОСОБА_1 на виконання рішення суду від 09.05.2023 у справі №140/5968/23 нараховано підвищення до пенсії за статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 4 962,00 грн (із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня 2022 року), а не застосування такого розміру станом на 01 січня 2023 року згідно із законом на відповідний рік, як передбачено резолютивною частиною рішення суду, яке набрало законної сили.

Органу державної виконавчої служби не надано доказів вжиття заходів зі сторони боржника для повного і своєчасного виконання рішення суду. При цьому якщо виплата доплати до пенсії залежить від надходження бюджетних асигнувань з Державного бюджету, то нарахування такої доплати - виключно від дій ГУ ПФУ у Волинській області. Позивач не може заперечити ту обставини, що перерахунок доплати ним не проводиться згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік - таких доказів він не надав державному виконавцю (відсутні і в матеріалах цієї судової справи).

Пунктом 9 частини першої статті 40 Бюджетного кодексу України передбачено, що Законом про Державний бюджет України визначаються: розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення та рівень забезпечення прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період.

Отже, зміна (підвищення) розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року Законом про Державний бюджет України, є підставою для зміни (збільшення) розміру підвищення до пенсії.

У позовній заяві відсутнє будь-яке нормативно-правове обґрунтування правомірності дій ГУ ПФУ у Волинській області, вчинених на виконання рішення суду, щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, саме станом на 01 січня 2022 року, а не станом на 1 січня календарного року виплати пенсії.

Тому доводи позивача про повне фактичне виконання рішення суду не знаходять підтвердження.

Відповідно до приписів статті 63 Закону №1404-VIII виконавець має обов`язок здійснити перевірку виконання рішення суду після закінчення визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону строку (у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначається строк для виконання рішення суду). Тож перевірку стану виконання судового рішення державному виконавцю належало здійснити ще раніше, ніж він це зробив.

Суд наголошує, що невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений виконавцем строк є підставою відповідно до частини першої статті 75 Закону №1404-VIII для накладення на боржника штрафу (на юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Надіслані листом ГУ ПФУ у Волинській області від 19.07.2023 №0300-0306-5/41183 документи на вимогу державного виконавця про вжиття вичерпних заходів щодо виконання рішення суду у справі №140/5968/23 не місять даних про його повне виконання позивачем, та поважних обставин, які б свідчили про неможливість його виконання.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України суд дійшов висновку про те, що постановою про накладення штрафу від 08.01.2024 у ВП № 72073898 боржника ГУ ПФУ у Волинській області правомірно притягнуто до відповідальності за невиконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 у справі №140/5968/23 без поважних причин, вказану постанову винесено за наявності фактичних та правових підстав, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про скасування такої постанови належить відмовити.

Керуючись статтями 243-246, 271, 272, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування постанови відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя С.Ф. Костюкевич