Справа № 946/10040/23
Суддя: Бурнусус О. О.
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/946/22/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просила скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1125268 від 19.12.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і провадження по справі закрити.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.12.2023 року позивач рухалася на своєму автомобілі марки "Skoda Fabia" державний номер НОМЕР_1 з міста Миколаєва до м.Ізмаїл Одеської області, де проживає як внутрішньо переміщена особа. Під час руху в межах пгт. Коблеве Миколаївської області, о 13 год. 30 хв. її було зупинено нарядом патрульної поліції, співробітником якої інспектором 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Андрусяк Олександром Володимировичем позивачу було повідомлено про те, що вона вчинила порушення вимог п.8.5.1 ПДР України, а саме - рухалася в крайній лівій смузі, що позначена дорожньою розміткою 1.18 (рух ліворуч) призначена тільки для повороту ліворуч і проїхала прямо. З такими твердженнями поліцейського позивач не погоджується, оскільки вимог ПДР України не порушувала та належних і допустимих доказів зворотного їй представлено не було. Постановою серії ЕНА № 1125268 від 19.12.2023 року інспектором управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Андрусяк О.В. було визнано позивача винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.Вважає, що постанова серії ЕНА № 1125268 від 19.12.2023 винесена необґрунтовано та безпідставно, а тому вона має бути скасована.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представник відповідача управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду відзив на позовну заяву, яким в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 19.12.2023 року інспектором 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Андрусяк Олександром Володимировичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕНА № 1125268 від 19.12.2023 року та притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

З постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 1125268 від 19.12.2023 року вбачається, що 19.12.2023 року о 13 годині 33 хвилин Миколаївська автомобільна дорога М-14 56 км, водій ОСОБА_1 рухалась транспортним засобом марки «Skoda Fabia»" реєстраційний номер НОМЕР_2 в крайній лівій смузі, що позначена дорожньою розміткою 1.18 (рух ліворуч) призначена тільки для повороту ліворуч і проїхала прямо, чим порушила п. 8.5.1. Правил дорожнього руху України - порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення, зокрема, вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Згідно п. 8.5.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами), горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальними для цілей застосування Конвенції. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР України відповідними доказами.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.

Проте, відповідачем в даному випадку не надано належних доказів на підтвердження обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Так, підставою для накладення інспектором поліції штрафу може бути фото- та відеофіксація, а також показання свідків. Візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення. Відповідну Постанову у справі № 357/10134/17 Верховний Суд прийняв 23.10.2019 року.

Представником відповідача долучено фотознімки, втім ними не зафіксовано транспортний засіб «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Також представником відповідача додано відеофайли, однак на таких відеофайлах не зафіксовано рух транспортного засобу «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , тобто не зафіксовано факт вчинення позивачем правопорушення.

До того ж, під час дослідження відеозаписів, наданих представником відповідача, зокрема відеозапису «ОСОБА_1», судом встановлено, що працівник поліції на вимогу позивача на підтвердження вчинення нею правопорушення ознайомлює з відеозаписом (відрізок часу 13:32:07-13:32:34 відеозапису «ОСОБА_1»), який за своїм змістом відрізняється від наявних у суду відеозаписів, однак такий відеозапис суду не надано. Встановити транспортний засіб позивача та факт вчинення нею правопорушення з такого відрізку відео та у форматі, який суд його вбачає, встановити не можливо.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідачем не було надано достатніх доказів, які могли би підтвердити правомірність оскаржуваної позивачем постанови, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1125268 від 19.12.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і провадження по справі закрити.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, необхідно стягнути з управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в сумі 429 грн. 44 коп.

Керуючись ст.ст. 72, 75, 76, 77, 90, 139, 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 28.08.2003 року, РНОКПП - НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: 54056, м. Миколаїв, вул.Новозаводська, 1б/1, код ЄДРПОУ - 40108646), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1125268 від 19.12.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП і провадження по справі закрити.

Стягнути з управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: 54056, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1б/1, код ЄДРПОУ - 40108646) на користь ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області від 28.08.2003 року, РНОКПП - НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції судовий збір в сумі 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень 44 (сорок чотири) копійок.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16 лютого 2024 року.

Суддя: О.О.Бурнусус