Справа № 621/3483/23
Суддя: Філіп'єва В. В.
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 621/3483/23

Провадження 2-а/621/3/24

15 лютого 2024 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді В. Філіп`євої,

за участю секретаря судового засідання - А. Бабич,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (не з`явився)

представник позивача Хлопов Андрій Володимирович (не з`явився)

відповідачі:

відділ поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області (представник не з`явився)

інспектор УПП ВП2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Малишко Руслан Олександрович (не з`явився)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за відсутністю учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, інспектора УПП ВП2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Малишко Руслана Олександровича

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

Представник А.Хлопов, діючи в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою (адміністративним позовом) до інспектора УПП ВП2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Малишко Руслана Олександровича, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 604791 від 02.09.2023 року, винесену інспектором відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Р.Малишком за ч.1 статті 126 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 604791 від 02.09.2023 року, винесеною інспектором відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Р.Малишком, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 статті 126 КУпАП. Позивач не погоджується з винесеною постановою та обставинами, викладеними в ній, оскільки з копії постанови неможливо достовірно встановити особу, яка її складала, а також те, що вона складалася за відсутності позивача та не була вручена останньому. Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD TRANSIT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за адресою: Харківська область, місто Зміїв, пров.Донецький, 18, та під час зупинки біля будинку не пред`явив посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. За результатом вказаних дій працівником поліції була складена оскаржувана постанова за ч.1 статті 126 КУпАП. Під час складання постанови позивачем було заявлено клопотання про бажання скористатись правовою допомогою, однак працівники поліції відповіди відмовою та продовжили складання документа. При цьому до матеріалів адміністративної справи не надано жодного доказу на підтвердження факту керування водієм зазначеним транспортним засобом. Позивач та транспортний засіб FORD TRANSIT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , дійсно в момент складання постанови знаходилися за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки це місце фактичного проживання ОСОБА_2 , однак керування автомобілем позивач не здійснював, а тому підстав для перевірки документів у працівників поліції не було в зв`язку з чим в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 126 КУпАП. Просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 604791 від 02.09.2023 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 статті 126 КУпАП.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 18 вересня 2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті спору.

Інспектор СРПП відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Р.Малишко подав до суду письмові пояснення, в яких вказав, що відповідно до вимог діючого законодавства він не може виступати самостійним відповідачем у вказаній справі, оскільки він є працівником відповідного органу Національної поліції, уповноваженого на складання оскаржуваної постанови, від імені якого він діяв. Просив розглянути справу без його участі.

Згідно додаткових пояснень, представник позивача А.Хлопов уточнив позовні вимоги в частині визначення відповідача та просив вважати належним відповідачем у справі відділ поліції № 2 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області (, вул..Донецька, 26, місто Зміїв, Харківська область).

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Від представника А.Хлопова надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача відділу поліції № 2 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області в судове засідання не з`явився, відзиву на позов чи клопотань про відкладення судового розгляду не подавав.

Згідно ч.1, ч.9 статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне:

Постановою інспектора СРПП ВП №2 Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області Малишком Р.О. серії БАД № 604791 від 02.09.2023 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 статті 126 КУпАП.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає дії відповідача протиправними, а постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення незаконною в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а також допущеними порушеннями під час складання постанови уповноваженим працівником поліції.

Відповідно до ч.1, 2 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вжитий у нормах адміністративного судочинства термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч.1 статті 46 КАС України, сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Відповідач є обов`язковим учасником адміністративного процессу, тобто стороною, на яку вказує позивач як на порушника свого права, яка порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві.

Статтею 222 КУпАП визначено чіткий перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Системний аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбаченого ч.1 статті 126 КУпАП, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ч.1 статті 13 Закону України «Про Національну поліцію», систему поліції складають: центральний орган управління поліцією; територіальні органи поліції.

Відповідачем у справах з приводу оскарження постанов інспектора поліції про притягнення до адміністративної відповідальності, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган Національної поліції - суб`єкт владних повноважень, а не підрозділ Національної поліції або ж особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Правову позицію з даного питання було висловлено Верховним Судом у постанові від 26 грудня 2019 року по справі №724/716/16-а, провадження № К/9901/12750/18.

В якості відповідача у даній адміністративній справі представником позивача зазначено спочатку інспектора УПП ВП2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Малишко Руслана Олександровича, а потім - відділ поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, який є відокремленим структурним підрозділом Чугуївського районного управління Головного Управління Національної поліції в Харківській області, та не є самостійною юридичною особою.

Вказана обставина мала бути відома позивачеві, оскільки про поданні додаткових пояснень (які суд розцінює як уточнену позовну заяву в частині визначення відповідача) представник позивача через підсистему «Електронний Суд» вказує код ЄДРПОУ відповідача 40108599, який згідно відкритих відомостей Єдиного Державного Реєстру підприємств та організацій України, належить Головному управлінню Національної поліції України в Харківській області, яке є самостійною юридичною особою.

Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду.

Підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлено приписами статті 48 КАС України.

За правилами ч.3 статті 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції (ч.7 статті 48 КАС України).

Позивач та його представник скористалися своїм правом щодо залучення належного відповідача до ухвалення рішення в адміністративній справі, однак залучили відділ поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, який є відокремленим структурним підрозділом Чугуївського районного управління Головного Управління Національної поліції в Харківській області, та не є самостійною юридичною особою, а отже не може бути відповідачем у вказаній справі.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 26 грудня 2019 року по справі 724/716/16-а та від 17 вересня 2020 року по справі №742/2298/17 суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Враховуючи, що позивачем пред`явлено вимоги до неналежних відповідачів, у задоволенні позовної заяви з наведених підстав належить відмовити.

При цьому, позивач не позбавлений права звернутися до суду з аналогічним позовом до належного відповідача, а тому його право на судовий захист, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не порушено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 5-10, 20, 44, 47, 48, 241, 243-246, 268, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, інспектора УПП ВП2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Малишко Руслана Олександровича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду (м.Харків, майдан Театральний,1) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Відділ поліції № 2 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області, юридична адреса: вул..Донецька, 26, місто Зміїв Чугуївський район, Харківська область.

Повний текст рішення складено 15.02.2024.

Суддя В. Філіп`єва