Справа № 300/302/24
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" лютого 2024 р. справа № 300/302/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Саюк Назар Володимирович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячної надбавки до пенсії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Саюк Назар Володимирович, звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати щомісячної додаткової надбавки до пенсії у розмірі 20% за проживання у гірській місцевості відповідно до Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" за період з 15.02.2017 по 01.06.2023; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату вказаної щомісячної додаткової надбавки до пенсії за період з 15.02.2017 по 01.06.2023.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду 17.01.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву в якому проти позову заперечив. У відзиві зазначив, що пенсійний орган здійснив виплату позивачу щомісячної додаткової надбавки до пенсії у розмірі 20% за проживання у гірській місцевості відповідно до Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" за період з 01.02.2017 по 28.02.2022 та виплачує таку надбавку на даний час. На підтвердження цього надав розрахунок на доплату.
З урахуванням відсутності відомостей на підтвердження виплати такої надбавки за період з березня 2022 року по червень 2023 року, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 в частині виплати щомісячної додаткової надбавки до пенсії у розмірі 20% за проживання у гірській місцевості відповідно до Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" за період з березня 2022 по червень 2023 включно.
На виконання цієї ухвали, відповідачем 14.02.2024 надано суду копію протоколу за пенсійною справою ОСОБА_1 від 02.11.2023, з якого вбачається, що розмір надбавки за проживання в гірській місцевості становить 2664,91 грн. Окрім цього, 15.02.2024 відповідачем подано додаткові пояснення по справі (а.с.70, 83-84).
Представник позивача 15.02.2024 подав клопотання про долучення доказів. Також зазначив, що незрозумілим є принцип розрахунку доплата за проживання в гірському населеному пункту, а також звернув увагу на те, що у наданому відповідачем розрахунку відсутні відомості щодо суми доплати за період з 01.07.2019 по 01.06.2021.
Відповідно до ч.3 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи, дослідивши письмові докази, зазначає наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 15.02.2017 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", як особа з інвалідністю 3 групи, захворювання яке пов`язане з захистом Батьківщини (а.с.37).
Згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 2008 року має право на гарантії та пільги, встановлені Законом України "Про статус гірських населених пунктів в Україні".
У вересні 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області з заявою про надання роз`яснень щодо не нарахування та невиплати йому щомісячної надбавки у розмірі 20 % від основного розміру пенсії згідно з Законом України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" (а.с.22).
На заяву позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області надано відповідь № 9464-9292/С-02/8-0900/23 від 05.10.2023 у якій зазначено, що позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з врахуванням підвищення за проживання в гірському населеному пункті згідно з ст.6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів України". До відповіді надано протокол розрахунку пенсії (а.с.23-24).
Із розрахунку пенсії по інвалідності вбачається, що пенсія позивача призначена (обчислена) з 15.02.2027 із наступних сум грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років, індексації базового ОСНП за 2022 та 2023 роки, щомісячної доплати відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021. Види підвищення та надбавки до пенсії: інвалід війни 3гр./при виконанні обов`язків в/с, непрацездатна дитина віком до 18 років, надбавка за проживання в гірській місцевості.
Надалі, представник позивача адвокат Саюк Н.В. в інтересах позивача звернувся до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з приводу переліку документів, які були надані центром комплектування до пенсійного органу для призначення пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , наявність серед них підтверджуючих документів для надбавки за проживання у гірській місцевості та відповідно призначення пенсії з урахування підвищення в гірському населеному пункті (а.с.25-26).
У відповідь на адвокатський запит Івано-Франківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки 03.11.2023 направив копію подання від 27.04.2017 про призначення позивачу пенсії по інвалідності з переліком документів, які були направлені пенсійному органу. Як вбачається з списку документів для призначення пенсії, центром комплектування до пенсійному органу, серед іншого, направлено копію посвідчення позивача про проживання в гірському населеному пункті (а.с.27-30).
Представник позивача адвокат Саюк Н.В. в інтересах позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з приводу складових пенсійного забезпечення ОСОБА_1 , в тому числі виплати надбавки до пенсії за проживання у гірській місцевості в період з лютого 2017 року по 31 грудня 2022 року (а.с.31-32).
У відповідь на адвокатський запит відповідач повідомив, що ОСОБА_1 встановлено надбавку до пенсії за проживання в гірській місцевості відповідно до посвідчення жителя гірського населеного пункту від 04.07.2008 серії 2Б №289623 (а.с.33-34).
Пізніше, 20.11.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою в якій просив провести перерахунок пенсії по інвалідності з врахуванням підвищення за проживання в гірському населеному пункті згідно із ст.6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів України" з дня призначення пенсії - 15.02.2017 (а.с.35).
У свою чергу, пенсійний орган, повідомив, що на звернення від 21.09.2023 позивачу уже надана відповідь, з посиланням на Закон України "Про звернення громадян" роз`яснив, що повторні звернення не підлягають розгляду (а.с.36).
Не погодившись із бездіяльністю відповідача щодо нарахування надбавки за проживання в гірському населеному пункті, позивач звернувся із даним позовом до суду.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Гарантії соціального захисту громадян, що проживають, працюють або навчаються в гірських населених пунктах визначає Закон України "Про статус гірських населених пунктів".
Так, ст.6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів" встановлює пільги громадянам, яким надано статус особи, що проживає і працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського.
Згідно з ч.2 ст.6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів" розмір державних пенсій, стипендій, всіх передбачених чинним законодавством видів державної матеріальної допомоги громадянам, які одержали статус особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому надано статус гірського, збільшується на 20 відсотків. Фінансування збільшення розміру пенсій, передбачене цією частиною, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Як уже зазначено судом вище, ОСОБА_1 з 15.02.2017 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Законодавством чітко встановлено, що право на збільшення пенсії пов`язане із моменту отримання статусу особи, що працює, проживає або навчається на території населеного пункту, якому надано статус гірського.
Матеріалами справи підтверджено, що Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом під час скерування до органу Пенсійного фонду документів для призначення позивачу пенсії, серед іншого, направлено копію посвідчення громадянина, який проживає на території гірського населеного пункту.
Водночас, законодавство України не передбачає порядку звернення осіб до пенсійного органу із питання виплати надбавки до пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні".
Отже, надаючи документи до пенсійного органу про призначення/перерахунок пенсії, особа повідомляє останнього про наявність в неї статусу особи, яка проживає на території гірського населеного пункту, в свою чергу, пенсійний орган, після отримання такої інформації, повинен здійснювати доплату до пенсії відповідно до ст.6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні".
Таким чином, з 15.02.2017 у позивача виникло право на збільшення пенсії на 20% відповідно до Закону України "Про статус гірських населених пунктів".
Підтвердження нарахування виплати за період з липня 2019 року по червень 2021 року представником відповідача не надано.
Матеріалами справи також підтверджено подальшу виплату позивачу надбавки відповідно до Закону України "Про статус гірського населеного пункту".
Так, при перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області пенсії позивача з 01.03.2022, надбавку за проживання в гірській місцевості визначено в розмірі 822,87 грн. (а.с.78).
З 01.07.2022 року розмір надбавки за проживання в гірській місцевості визначено 828,45 грн. (а.с.77).
Згідно з протоколом від 02.11.2023 вбачається, що розмір надбавки за проживання в гірській місцевості становить 2664,91 грн. (а.с.81).
Таким чином, при розрахунку розміру пенсії позивача відповідач врахував його право на підвищення пенсії відповідно до Закону України "Про статус гірського населеного пункту".
Як відомо, вимогою позову позивачем визначено зобов`язання відповідача до нарахування та виплати щомісячної додаткової надбавки до пенсії, у зв`язку з проживанням у гірській місцевості за період з 15.02.2017 по 01.06.2023.
У межах спірних правовідносин суд не встановив порушень відповідачем норм законодавства при визначенні позивачу розміру його пенсії за періоди з лютого 2017 року по червень 2019 року, з серпня 2021 року по червень 2023 року.
Втім, досліджуючи матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 , судом встановлено, що у складових пенсії позивача за період з липня 2019 року по червень 2021 року надбавка до пенсії в розмірі 20 %, як особі, що проживає на території населеного пункту, якому надано статус гірського, відсутня. Докази, подані позивачем, підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування цієї частини позовних вимог, та не були спростовані відповідачем.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 має статус особи, що проживає на території населеного пункту, якому надано статус гірського, та має право на пільги, визначені частиною 2 статті 6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів", а саме на надбавку до пенсії в розмірі 20 %, то пенсійним органом допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування позивачу за період з липня 2019 року по червень 2021 року надбавки до пенсії в розмірі 20%.
Що стосується посилань представника позивача на незрозумілий для нього принцип розрахунку спірної доплати, суд зазначає таке.
Представник позивача, покликаючись на можливу недостовірність наведеного перерахунку, не наводить інших сум пенсійних виплат, які пенсійний орган, на його думку мав би виплатити позивачу. Досліджуючи вимоги позивача суд зазначає, що позовна вимога з приводу правильності визначення 20% доплати не була заявлена позивачем.
До того ж, виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Зокрема, повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до пункту 4 частини другої цієї норми, у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на заявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.
Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Саюк Назар Володимирович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячної надбавки до пенсії підлягають частковому задоволенню.
Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.4 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 Кодексу).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч.9 ст.139 Кодексу).
При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, - є неспівмірним.
-свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Саюком Н.В. серії ІФ №001087 від 12.08.2016;
- ордеру серії АТ №1058211 від 11.01.2024 на надання правничої (правової) допомоги;
-договору про надання правової допомоги від 23.10.2023 №57/2023, за яким адвокат Саюк Н.В. прийняв на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором;
-акту здачі-прийняття наданих послуг від 11.01.2024, згідно з яким адвокатом надано послуги, зокрема надання консультації та розробка правової позиції (5год.), підготовка позову та інших процесуальних документів (5год.);
-довідку про розрахунок витрат на правничу допомогу, де визначено загальну вартість робіт 10 000 грн;
Перевіривши обґрунтованість заявлених позивачем до відшкодування витрат у розрізі видів наданих адвокатом послуг, проаналізувавши надані позивачем документи, фактичний об`єм та якість виконаної адвокатами роботи, складність юридичних питань, які були предметом дослідження в суді, суд вважає заявлений до відшкодування розмір правової допомоги не є розумно обґрунтованим за всіма визначеними у акті наданих послуг складовими професійних правничих послуг.
Суд зазначає, що дана справа не відноситься до категорії справ значної складності. Заявлена сума гонорару є непропорційною до предмета спору, тож така підлягає зменшенню до 3000 грн.
З огляду на зазначене, понесені витрати зі сплати правничої допомоги в розмірі 3000 грн. підлягають до стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, як з сторони, внаслідок протиправної бездіяльність якої виник спір.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 надбавки до пенсії у розмірі 20% за проживання у гірській місцевості відповідно до Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні" за період з липня 2019 року по червень 2021 року (включно).
В задоволенні решти позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.