Справа № 420/35090/23
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Радчука А.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 № НОМЕР_2 від 29.11.2023;

зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з урахуванням висновків суду у справі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 23.11.2023 згідно статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 20.08.2021 позивачці призначена пенсія за віком на пільгових умовах, згідно п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

23.11.2023 через веб-портал позивачка звернулась до Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, згідно абз. 4 ч. 4 ст. ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» оскільки має більше 7,5 років пільгового стажу роботи за списком № 1 в умовах зайнятості повний робочий день, що є достатнім для встановлення пенсії згідно ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 67 від 29.11.2023 було відмовлено в перерахунку пенсії згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у зв`язку з тим, що після попереднього перерахунку пенсії не набуто 24 місяці страхового стажу.

Не погоджуючись з рішенням відповідача № 67 від 29.11.2023 про відмову в перерахунку пенсії, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

У своїх доводах позивачка посилається на те, що ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» запроваджені додаткові соціальні пільги пенсіонерам-шахтарям, а саме мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Позивачка стверджує, що відповідає вищенаведеним умовам для отримання пільги, а саме досягла віку 45 років; мала страховий стаж роботи - 27 років 08 місяців 27 днів, у тому числі підземний стаж роботи за Списком № 1 - 11 років 11 місяців 22 дні. Оскільки пенсія була призначена на пільгових умовах за Списком № 1 з урахуванням зайнятості повний робочий день на роботах, що дають право на призначення такої пенсії, позивачка переконана, що на неї у повній мірі розповсюджується дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». А отже, позивачка вважає, що має право на пенсію у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, згідно приписів ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», натомість відповідач це право порушив.

Ухвалою суду від 20.12.2023 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України.

09.01.2024 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідач підтвердив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

24.11.2023 через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України позивачка звернулась із заявою від 23.11.2023 про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058.

За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області та прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії від 29.11.2023 № 67, у зв`язку з тим, що після попереднього перерахунку пенсії не набуто 24 місяці страхового стажу з останнього звернення за перерахунком пенсії.

Що стосується підстав проведення перерахунку пенсії, відповідач зазначив, що відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Як стверджує відповідач, попередній перерахунок проведено за заявою № 1916 від 27.10.2023, стаж та заробітна плата враховано по 30.09.2023. А отже, наступний перерахунок пенсії по стажу, підтвердженому сплатою страхових внесків до Пенсійного фонду, можливо зробити не раніше ніж через 24 місяці після попереднього перерахунку, тобто не раніше 27.10.2025.

Окрім того, у відзиві зазначено, що позивачка із заявою щодо перерахунку пенсії згідно ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058 не зверталась, як наслідок рішення з цього приводу Головним управлінням не приймалось.

Що стосується позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління здійснити перерахунок пенсії з 23.11.2023 згідно ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058, відповідач зазначив, що судом не може прийматись відповідне рішення, оскільки це є втручанням в дискреційні повноваження органу ПФУ.

Також у відзиві зазначено, що після розгляду заяви позивачки від 23.11.2023 року правовідносини з позивачем мають відбуватися з органом Пенсійного фонду за місцем проживання, а саме - з Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області. І саме до останнього Позивач мав би позиватись з позовною заявою стосовно будь-яких зобов`язань, а Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повинно виступати як співвідповідач лише в частині визнання/невизнання протиправними вчинених дій його посадовими особами.

На підставі викладеного відповідач стверджує, що Головне управління не порушувало прав, свобод та інтересів позивачки, а діяло лише на підставі норм чинного законодавства України.

23.01.2024 року від позивача засобами поштового зв`язку надійшла відповідь на відзив.

У відповіді на відзив позивачка, всупереч доводів відповідача у відзиві стосовно не подання заяви про перерахунок пенсії згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зазначила, що матеріалами пенсійної справи підтверджується, що 23.11.2023 через веб-портал вона звернулась до Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, згідно ч. 4 ст. ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивачка наполягає, що одночасно із своєю заявою про перерахунок пенсії вона долучила власноруч написану заяву з проханням здійснити перерахунок пенсії згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (вказана заява була написана у довільній формі через відсутність в абз. 4 ч. 4 ст. ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» жодної вимоги стосовно форми такої заяви).

Також позивачка зазначила, що сам факт призначення їй пенсії на підставі п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" означає, що на момент її призначення були додержані усі встановлені цим Законом умови, а відтак, вона має право на здійснення перерахунку пенсії за віком згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на підставі заяви від 23.11.2023.

09.10.2024 року відповідачем на виконання ухвали суду подані копії матеріалів з електронної пенсійної справи позивача.

Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались.

З огляду на заявлені позивачем вимоги, справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами у заявах по суті справи, позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Донецькій області та з 21.08.2021 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. 2 ч. 1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 16).

24.11.2023 року через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України ОСОБА_1 звернулась із заявою від 23.11.2023 року про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058 (а.с. 12, 40).

До цієї заяви долучено власноруч написану позивачкою заяву від 23.11.2023 року з проханням розглянути документи та провести перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (а.с. 19, 56).

Вказана заява наявна у матеріалах електронної пенсійної справи позивача, яку надано до суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області (а.с. 56).

За принципом екстериторіальності заяву від 23.11.2023 року розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 29.11.2023 року № 67 у перерахунку пенсії відмовлено.

За змістом цього рішення, розглянувши заяву по веб-парталу від 24.11.2023р. № 2055, щодо перерахунку пенсії гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у відповідності до п.4 ст.42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІУ із змінами повідомляємо, що в перерахунку пенсії відмовлено у зв`язку з тим, що після попереднього перерахунку пенсії не набуто 24 місяці страхового стажу з останнього звернення за перерахунком пенсії. Після попереднього перерахунку пенсії не набуто страхового стажу, які підтверджені сплатою страхових внесків до Пенсійного фонду України. Попередній перерахунок по стажу та заробітної плати було проведено за заявою № 1916 від 27.10.2023 р., стаж та заробітна плата враховано по 30.09.2023. Наступний перерахунок пенсії по стажу, підтвердженому сплатою страхових внесків до Пенсійного фонду, можливо зробити не раніше ніж через 24 місяці після попереднього перерахунку.

Також у рішенні зазначено, що до заяви не долучені додаткові довідки про роботу на пільгових умовах.

Не погоджуючись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 67 від 29.11.2023 про відмову в перерахунку пенсії, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Отже, спірним у даній справі є питання щодо перерахунку пенсії позивачки відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право на пенсію в Україні підпадає під сферу дії статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оскільки за чинним законодавством України особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках системи пенсійного забезпечення в Україні та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити в отриманні пенсії доти, доки право на пенсію передбачено чинним законодавством України.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунок і виплата пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-IV, який набув чинності з 01.01.2004 року.

Відповідно до пункту 2 розділу XV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників визначає стаття 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з абзацом 10 частини третьої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

16.09.2008 року набув чинності Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI, який спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально - побутових проблем шахтарів.

Статтею 1 цього Закону визначено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Стаття 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначає особливості пенсійного забезпечення, а саме передбачає, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Верховним Судом у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 345/1982/17 зазначено, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі з урахуванням понаднормового стажу, передбаченого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці») така пенсія буде меншою ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

У постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі № 345/763/17 зазначено, що статтею 8 Закону № 345-VI передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. При цьому розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону № 1058-IV і під час такого обчислення враховуються відповідні доплати і підвищення, передбачені цим Законом.

Верховним Судом у постановах від 20 листопада 2018 року у справі № 345/4616/16, від 06 лютого 2019 року у справі № 345/4570/16-а, від 11 липня 2019 року у справі № 345/3954/16-а, від 05 грудня 2019 року у справі № 345/4462/16-а викладено правовий висновок, що статтю 1 Закону № 345-VI слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Таким чином, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та встановлені цими законами пільги, належать працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день при наявності стажу на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 з 21.08.2021 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. 2 ч. 1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», враховуючи страховий стаж 34 роки 3 місяці 4 дні, у т.ч. стаж роботи за Списком № 1 11 років 11 місяців 22 дні (а.с. 16).

Отже, пільговий стаж позивачки за Списком № 1 дорівнює 11 років 11 місяців 22 дні.

При цьому, суд зазначає, що питання щодо наявності у позивачки стажу за Списком № 1 не є предметом доказування у даній справі. Під час призначення пенсії за віком на пільгових умовах органом ПФУ визнано стаж роботи позивачки за Списком № 1 11 років 11 місяців 22 дні.

Суд погоджується з доводами позивачки стосовно того, що факт призначення їй пенсії на підставі п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" означає, що на момент її призначення були додержані усі встановлені цим Законом умови, у т.ч. наявність пільгового стажу.

Отже, позивачка, з урахуванням наявного пільгового стажу більше 7,5 років за Списком № 1, дійсно має право на отримання пенсії з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Що стосується мотивів відмови відповідача у перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що після попереднього перерахунку пенсії не набуто 24 місяці страхового стажу.

У спірному рішенні відповідач зазначив, що попередній перерахунок по стажу та заробітної плати було проведено за заявою № 1916 від 27.10.2023 р., стаж та заробітна плата враховано по 30.09.2023. Наступний перерахунок пенсії по стажу, підтвердженому сплатою страхових внесків до Пенсійного фонду, можливо зробити не раніше ніж через 24 місяці після попереднього перерахунку.

Надаючи оцінку наведеному суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, позивачка вийшла на пенсію, як працюючий пенсіонер.

Стаття 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентує питання індексації та перерахунку пенсій.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Дія цієї частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення", та які не досягли віку, встановленого статтею 26 цього Закону.

Аналіз наведених норм свідчить, що для пенсіонера, який набув стажу для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

При цьому, абз. 3 частини першої статті 28 Закону №1058 передбачає саме встановлення мінімального розміру пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Таким чином, позивачка має право на перерахунок пенсії на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) її пенсії.

У відзиві зазначено, що позивачка із заявою щодо перерахунку пенсії згідно ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058 не зверталась, як наслідок рішення з цього приводу Головним управлінням не приймалось.

Суд відхиляє наведені доводи, які повністю спростовуються матеріалами справи.

Матеріалами справи підтверджено, що 24.11.2023 року через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України ОСОБА_1 звернулась із заявою від 23.11.2023 року про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058 (а.с. 12, 40).

До цієї заяви долучено власноруч написану позивачкою заяву з проханням розглянути документи та провести перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (а.с. 19, 56).

Вказана заява наявна у матеріалах електронної пенсійної справи позивача, яку надано до суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області (а.с. 56).

Таким чином позивачка реалізувала своє право та звернулась до органів ПФУ із заявою від 23.11.2023 року відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності заяву від 23.11.2023 року розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області та прийнято рішення від 29.11.2023 року № 67 про відмову в перерахунку пенсії.

Відмова обґрунтована неможливістю проведення перерахунку пенсії раніше ніж через 24 місяці після попереднього перерахунку. Ці доводи спростовані вище.

Також відповідачем у рішенні зазначено, що до заяви не долучені додаткові довідки про роботу на пільгових умовах.

Однак суд відхиляє доцільність вказаного твердження, оскільки, як вже зазначено вище, під час призначення пенсії за віком на пільгових умовах органом ПФУ визнано стаж роботи позивачки за Списком № 1 11 років 11 місяців 22 дні.

На підстав викладеного суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 № 67 від 29.11.2023 року.

Що стосується доводів відповідача про те, що питання призначення та перерахунку пенсії є дискреційними, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2); визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3); визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4); інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями1, 3, частиною 2 статті 6, 8, частиною 2 статті 19, 22, 23 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене або обмежене.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зазначено, що зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісних вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Оскільки в силу частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV передбачено обов`язок органу Пенсійного фонду щодо прийняття відповідного рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунок) пенсії, суд вважає, що територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (перерахунку) пенсії. Отже, зазначене питання віднесено до дискреційних повноважень територіального органу Пенсійного фонду.

Водночас, в силу приписів ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Враховуючи наявність у позивача пільгового стажу для перерахунку пенсії згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з метою повного та всебічного захисту прав позивачки, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 23.11.2023 року згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зважаючи на обставини справи, суд вважає, що встановлення пенсійному органу обов`язку здійснити перерахунок пенсії позивачу у даному випадку не є втручанням у дискреційні повноваження, оскільки для цього наявні всі умови, визначені ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», що не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Що стосується доводів відповідача стосовно того, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області є неналежним відповідачем в частині позовних вимог зобов`язального характеру, оскільки після розгляду заяви позивачки від 23.11.2023 року правовідносини з позивачем мають відбуватися з органом Пенсійного фонду за місцем проживання, а саме - з Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку № 22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Враховуючи вимоги Порядку № 22-1, органом, що приймав рішення за заявою позивача визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області

Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у правовідносинах є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, і розглядав заяву про призначення/перерахунок пенсії та прийняв оскаржене рішення про відмову.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі статтею 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов належить задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у відповідності до приписів ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат здійснюється на користь позивача у розмірі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яким прийнято оскаржуване рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 №67 від 29.11.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 23.11.2023 року згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук