Справа № 580/11627/23
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року справа № 580/11627/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в спрощеному письмовому провадженні адміністративну справу за позовом адвоката Андреєвої О.В. від імені ОСОБА_1 до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДПС У КИЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

05.12.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвоката Андреєвої О.В. ( АДРЕСА_1 ) від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивачка) до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДПС У КИЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (03151, м.Київ, вул.Святослава Хороброго, 5а; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності щодо не прийняття рішення про внесення відомостей до інтегрованої картки платника податків позивачки щодо коригування заборгованості з єдиного внеску за кодом платежу 71040000 (єдиний внесок для фізичних осіб підприємців, у т. ч. які обрали спрощену систему оподаткування);

зобов`язання відкоригувати в інформаційно-комунікаційній системі органів ДПС дані інтегрованої картки платника податків позивачки шляхом виключення сум нарахованого єдиного соціального внеску за кодом платежу 71040000 (єдиний внесок для фізичних осіб підприємців, у т. ч., які обрали спрощену систему оподаткування) за період з ІV кварталу 2018 року та I-IV квартал 2019 року у розмірі 13473,90грн;

стягнення на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 судового збору в сумі 859,00грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4800,00грн.

Додатково просила вжити заходів судового контролю за виконанням рішення суду щодо зазначених вище позовних вимог. Обґрунтовуючи зазначила, що відповідач безпідставно відмовив у коригуванні (зменшенні) заборгованості на підставі рішення суду.

Ухвалою суду від 20.12.2023 суд прийняв до розгляду позовну заяву (вх. від 15.12.2023), відкрив провадження у справі та вирішив розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Також встановив відповідачу строк, тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву.

Відповідач правом подати відзив не скористався, про причини суд не повідомив.

Оскільки обґрунтованих клопотань від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надходили, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу за наявними письмовими доказами.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Із автоматизованої системи Черкаського окружного адміністративного суду «Діловодство» суд у становив, що на його розгляді знаходилася адміністративна справа №580/5269/22 між тими ж сторонами. Рішенням від 10 лютого 2023 року, яке набрало законної сили 14.03.2023,суд позов задовольнив частково. Визнав протиправною і скасував вимогу відповідача № Ф-15763-51 У від 07.11.2020 про сплату боргу (недоїмки) у сумі 13473,90грн (тринадцять тисяч чотириста сімдесят три гривні 90 копійок).

На підставі вказаного судового рішення 06.04.2023 заступник начальника відділу Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Бердник А.О. винесла постанову про закінчення виконавчого провадження №64691039 щодо стягнення з позивачки (боржника) на користь держави боргу в розмірі 19769,20грн згідно з вимогою №Ф-15763-51 У від 07.11.2020.

Листами від 17.08.2023 за № 43849/6/10-36-13-03 та від 15.09.2023 за № 47956/6/10-36- 13-03 відповідач повідомив позивачці, що направив заяву про повернення виконавчого документу, а саме вказаної вище вимоги без виконання. Згідно з даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС України станом на 01.08.2023 та на 01.09.2023 у неї наявна заборгованість з єдиного внеску в сумі 21969,20грн. Запропонував сплатити вказану заборгованість.

19 листопада 2023 року адвокат Андреєва О.В. в інтересах позивачки направила відповідачу адвокатський запит від 18.11.2023 за № 01, в якому серед іншого просила внести актуальні дані до інформаційно-комунікаційної системи ДПС України щодо відображення часткового (у розмірі 13473,90грн) скасування суми грошового зобов`язання щодо боргу (недоїмки) про сплату ЄСВ позивачкою на підставі вказаного вище рішення суду.

Відповідач листом від 23.11.2023 за № 55722/6/10-36-13-03 повідомив, що на виконання зазначеного вище рішення суду скасував вимогу про сплату боргу. Інформацію про скасування вимоги вніс до ІС «Податковий блок». Водночас рішенням суду його не зобов`язано відкоригувати суму єдиного внеску в інтегрованій картці платника. В інформаційно-комунікаційній системі ДПС України у позивачки станом на 22.11.2023 наявна заборгованість з єдиного внеску за кодом платежу 71040000 (єдиний внесок для фізичних осіб підприємців, у т. ч., які обрали спрощену систему оподаткування) в сумі 21969,20грн.

Тому позивачка звернулася в суд з позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до п.61.1 ст.61 ПК України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з підп.27 п.4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року №227, ДПС відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом. ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи.

Суд врахував, що вимога, якою позивачці нарахований податковий борг у сумі 13473,90грн (тринадцять тисяч чотириста сімдесят три гривні 90 копійок) скасована рішенням суду.

Відповідно до підп.60.1.5. п.60.1. ст.60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Згідно з п.60.4. ст.60 ПК України у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

Отже, вказана вимога про сплату ЄСВ вважається відкликаною, з огляду на що відомості про облік сплату ЄСВ мав бути узгодженим на відповідну суму коштів.

Згідно з положеннями ПК України одним зі способів ведення податкового контролю є інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів.

Відповідно до пункту 71.1 статті 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Статтею 72 ПК України визначено, яка інформація використовується для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу. Підпунктами вказаної статті встановлено, що зазначена інформація надходить від платників податків та податкових агентів. Зокрема, це інформація за наслідками податкового контролю.

Згідно з п.74.1. ст.74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Інформаційні системи і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є державною власністю.

Система захисту податкової інформації, що зберігається в базах даних Інформаційних систем, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, а також контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, в порядку інформаційної взаємодії відповідно до пункту 41.2 статті 41 цього Кодексу.

Перелік Інформаційних систем визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Відповідно до п.74.3 ст.74 ПК України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики.

Згідно з п.63.12 ст.63 ПК України інформація, що збирається, використовується та формується контролюючими органами у зв`язку з обліком платників податків, вноситься до інформаційних баз даних.

Отже, відповідач уповноважений вносити інформацію до баз даних Інформаційних систем щодо платників податків, в т.ч. щодо позивачки.

Правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) визначає Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12 січня 2021 року № 5 (далі Порядок №5).

Відповідно до абз. 7-9 п.2 Розділу І Порядку №5 інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу. Інформаційна система - інтегрований комплекс процесів, компонентів та засобів апаратного і програмного забезпечення для виконання цільової функції. Коректність даних інформаційної системи - відповідність інформації, що зберігається у підсистемах інформаційної системи, первинним показникам та встановленим алгоритмам (правилам) логічного і арифметичного контролю.

Пунктом 3 розділу І Порядку № 5 передбачено, що оперативний облік платежів здійснюється податковими органами в інформаційній системі. Метою ведення оперативного обліку і складання звітності податкових органів є забезпечення користувачів повною, достовірною та неупередженою інформацією щодо стану розрахунків платників з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування для прийняття оптимальних управлінських рішень.

Відповідно до п.1 глави 1 Розділу II Порядку №5 з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Згідно з п.1, 2 глави 2 Розділу II Порядку №5 з метою забезпечення контролю за правильністю відкриття/закриття ІКП в інформаційній системі щодекадно забезпечується автоматичне формування реєстрів контролю:

реєстр контролю ІКП, відкритих в інформаційній системі, які не відповідають Переліку форм ІКП;

реєстр контролю наявності відкритої ІКП за платником, стосовно якого в ЄДР внесено запис про припинення;

реєстр контролю наявності ІКП без ознаки «Платник відсутній в реєстрі» відкритої платнику, якого не включено / виключено з реєстру платників певного податку;

Наявні записи в реєстрах контролю не пізніше наступного робочого дня з дня їх виявлення відпрацьовуються підрозділом, що здійснює облік платежів, шляхом усунення помилок:

у разі виявлення невідповідностей між ІКП, відкритими в інформаційній системі, та Переліком форм ІКП - здійснюється перекодування ІКП на відповідну форму обліку ІКП;

у разі виявлення ІКП, відкритої за платником, якого не включено / виключено з реєстру платників певного податку,- здійснюється перекодування такої ІКП з ознакою «Платник відсутній в реєстрі».

Відповідно до п.1 глави IV Розділу 4 Порядку №5 працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження податкового органу, до компетенції яких належать розгляд скарг під час проведення процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах, під час проведення процедури судового оскарження прийнятих податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем вносять дані до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати контрольно-перевірочної роботи.

Відображенню в інформаційній системі підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

Такими матеріалами є:

скарга (заява) платника податків;

рішення про результати розгляду скарги (заяви);

ухвала суду про відкриття провадження;

рішення суду, прийняте по суті.

Згідно з п.2 глави IV Розділу 4 Порядку №5 залежно від інформації, яка завантажена в інформаційну систему з інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, одночасно змінюється статус податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску та в ІКП відображається така інформація щодо оскарження донарахованих сум та прийнятих рішень відповідними органами інформація з рішення суду, прийнятого по суті.

Статус податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску змінюється відповідно до суті рішення (постанови) («Скасовується в судовому порядку» / «Вручено, судовий розгляд»).

У підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється на «Скасовується в судовому порядку» / «Вручено, судовий розгляд».

Під час часткового скасування формується нове податкове повідомлення-рішення / рішення/ вимога та/або рішення щодо єдиного внеску на суму, що залишилась.

Під час збільшення зазначених сум у податковому повідомленні-рішенні / рішенні / вимозі та/або рішенні щодо єдиного внеску формується податкове повідомлення-рішення / рішення / вимога та/або рішення щодо єдиного внеску на суму збільшення без анулювання первинного документа та вручається платнику (вноситься дата вручення до інформаційної системи та виконуються процеси, описані в пункті 2 підрозділу 1 цього розділу).

На підставі інформації про результати судового оскарження (рішення суду, прийнятого по суті) та у разі, якщо донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі підтверджується (статус податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Вручено, судовий розгляд»), та якщо з урахуванням законодавчо встановлених строків вона вважається узгодженою, то в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо донарахування (поновлення у разі попереднього виключення з обліку)/ зменшення суми.

У разі якщо за результатами судового оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується (статус податкових повідомлень-рішень / рішень / вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Скасовується в судовому порядку»), то в ІКП відображення облікових показників (операцій) щодо донарахування/зменшення суми не проводиться.

Інформація, внесена та збережена працівниками підрозділів адміністративного/судового оскарження до інформаційної системи податкових органів, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, та інформаційної системи податкових органів, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, щоденно автоматично відображається в реєстрі «Апеляційне та судове оскарження» підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.

Працівники підрозділів, які проводять контрольно-перевірочні заходи, щоденно опрацьовують інформацію, завантажену в підсистему, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи з інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскаржень.

Аналіз наведених правових норм свідчить про наявність у платника податків матеріально-правового інтересу в тому, щоб дані інтегрованої картки платника правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.

Правовідносини з внесення відомостей до інформаційних систем податкових органів, у т. ч. даних, які забезпечують відображення результатів судового оскарження податкової вимоги, стосуються відповідних працівників відповідача та він в межах своїх повноважень вживає заходи щодо коректності суми податкового боргу. Водночас прийняття акту владно-розпорядчого характеру з цього приводу не передбачено. Обов`язок вважається виконаним після виконання відповідною посадовою або службовою особою вкзаних вище дій.

Суд урахував, що під час судового вирішення спору у вказаній вище справі №580/5269/22 між тими ж сторонами з даних інтегрованої картки позивача з єдиного внеску (код платежу 71040000) встановлено нарахування відповідачем позивачці єдиного внеску за 2018-2021, внаслідок чого заборгованість станом на 31.12.2021 склала 21969,20 грн. У вказаній справі рішенням, що набрало законної сили, суд встановив протиправність такого нарахування та скасував вимогу на 13473,90грн. Листом від 23.11.2023 за № 55722/6/10-36-13-03 відповідач повідомив, що така заборгованість є, відомості про рішення суду відображене в АІС "Податковий блок", але не покладено обов`язку відкоригувати відповідну суму єдиного внеску в інтегрованій картці.

Відповідач не надав достовірних і допустимих доказів, що після скасування рішенням суду податкової вимоги № Ф-15763-51 вжив усі заходи для вірного відображення відомостей про облік нарахування/сплати ЄСВ позивачки в інтегрованій картці. Відповідач не довів, що у спірних правовідносинах діяв в межах, порядку та спосіб, визначених законом.

Оскільки рішення, як акт владно-розпорядчого характеру, для таких дій чинне законодавство не передбачає, суд дійшов висновку, що порушення заявленого права позивачки полягає у бездіяльності щодо вказаного вище коригування відомостей в інтегрованій картці щодо ЄСВ. Тому позовна вимога визнати протиправною бездіяльність щодо неприйняття відповідного рішення не обгрунтована та належним способом повного та ефективного захисту є визнання протиправною бездіяльності щодо відповідного коригування та зобов`язання відповідача відкоригувати в інформаційно-комунікаційній системі органів ДПС дані інтегрованої картки платника податків - позивачки шляхом виключення сум нарахованого єдиного соціального внеску за кодом платежу 71040000 (єдиний внесок для фізичних осіб підприємців, у т. ч., які обрали спрощену систему оподаткування) за період з ІV кварталу 2018 року та I-IV квартал 2019 року у розмірі 13473,90грн.

Отже, доводи позовної заяви частково обґрунтовані та позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо клопотання встановити судовий контроль за виконанням відповідачем судового рішення суд врахував.

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зобов`язати надати сторону звіт про виконання рішення суду є правом суду, а не обов`язок. Вимога щодо подачі звіту про виконання судового рішення слугує стимулюючим засобом для його виконання.

Матеріали судової справи не містять належних, достовірних та допустимих доказів того, що відповідач може ухилятися від виконання судового рішення. Тому відсутні обґрунтовані підстави для зобов`язання відповідача подати суду такий звіт.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд урахував.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу, 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду, 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз, 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Понесені позивачем судові витрати, підтверджені квитанцією від 04.12.2023 про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою на суму 859,00грн, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині позовних вимог - половина суми коштів.

З приводу професійної правничої допомоги суд установив, що 06.09.2022 позивачка уклала з адвокатом Андреєвою О.В. договір №02 про надання правової допомоги (далі Договір). Згідно з п.5.1 ст.5 Договору за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар. Розмір гонорару узгоджується між сторонами за надання конкретної правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуватиметься складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини (підп.5.2 ст.5 Договору). Сторони домовились, що оплата вартості послуг адвоката є погодинною. Вартість однієї години (60хв) роботи адвоката становить 500грн. (підп.5.3, 5.4 ст.5 Договору).

Договором від 01.12.2022 внесено зміни до п.2.8 ст.2 вказаного вище Договору, згідно з яким Договір діє з моменту його підписання та до 31.12.2023 включно без подальшої пролонгації.

Згідно з актом надання правової допомоги від 04.12.2022 №02 до Договору №02 від 06.09.2022 про надання правової допомоги зазначений вище адвокат надала позивачці вказані в ньому види правової допомоги, на загальну суму 4800,00грн.

Згідно з квитанцією АТ Ощадбанк від 04.12.2023 №2 позивачка за послуги сплатила адвокату Андреєвій О.В. 4800,00грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно до ч.3 вказаної статті КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною п`ятою вказаної статті КАС України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, компенсації за рахунок іншої сторони підлягає не будь-яка правова допомога, а саме професійна правнича, виконавцем якої є адвокат.

Відповідно до ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд врахував, що відповідач не подав до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Велика Палата Верховного Суду в пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 висловлено правову позицію: "Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Суд врахував, що адміністративна справа розглянута правилами спрощеного письмового провадження. Тобто, ознак складної не мала. Позовна заява підписана зазначеним вище адвокатом. Зміст позовної заяви свідчить, що її складено фахівцем в галузі права. Отже, безпосередня участь адвоката у цій справі та понесення у зв`язку з цим судових витрат позивачем доведена сукупністю належних і достовірних доказів.

Тому суд дійшов висновку про обґрунтованість витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 4800,00грн. З огляду на результат вирішеного спору стягненню підлягає на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині позовних вимог - половина.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити частково адміністративний позов адвоката Андреєвої О.В. від імені ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Визнати протиправною бездіяльність ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДПС У КИЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ щодо коригування відомостей до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 про заборгованість з єдиного внеску за кодом платежу 71040000 (єдиний внесок для фізичних осіб підприємців, у т. ч. які обрали спрощену систему оподаткування).

Зобов`язати ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДПС У КИЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (03151, м.Київ, вул.Святослава Хороброго, 5а; ) відкоригувати в інформаційно-комунікаційній системі органів ДПС дані інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) шляхом виключення сум нарахованого єдиного соціального внеску за кодом платежу 71040000 (єдиний внесок для фізичних осіб підприємців, у т. ч., які обрали спрощену систему оподаткування) за період з ІV кварталу 2018 року та I-IV квартал 2019 року у розмірі 13473,90грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ ДПС У КИЇВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (03151, м.Київ, вул.Святослава Хороброго, 5а; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) частину понесених нею судових витрат, а саме зі сплати судового збору за звернення з позовною заявою до адміністративного суду в сумі 429,50грн (чотириста двадцять дев`ять гривень п`ятдесят копійок) та витрати, пов`язані з наданням їй професійної правничої допомоги адвоката, в розмірі 2400,00грн (дві тисячі чотириста гривень нуль копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 19.02.2024.