Справа № 520/32969/23
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 р. Справа № 520/32969/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними рішення №80 та дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 24.05.2023 року в частині встановлення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 52% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, та в частині незарахування до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання, стажу (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді - 3 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання, 3 роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області встановити ОСОБА_1 , починаючи з 3 березня 2023 року, щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці у розмірі 58 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру, здійснивши перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 03 березня 2023 року, виходячи з розміру 58%, та виплатити ОСОБА_1 недоотриману різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою щомісячного довічного грошового утримання з 3 березня 2023 року і до моменту здійснення перерахунку.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області протиправно не зараховано позивачу до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання, 3 роки стажу (досвіду), який надавав право для призначення на посаду судді. Відповідно, пенсійним органом протиправно встановлено позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 52% суддівської винагороди судді замість 58% суддівської винагороди (50% - 20 років роботи на посаді судді, 8% - 4 роки стажу роботи у галузі права). Вказані обставини слугували підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу до його Електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" та ним отримана, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Представником відповідача надіслано до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, зазначивши, що позивач з 06.07.2021 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

03.03.2023 позивач звернувся із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статую суддів» (на підставі довідки про суддівську винагороду № 04-49/115 від 02.03.2023). Відповідно до статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Рішенням пенсійного органу №80 позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з 03.03.2023. Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-УІІІ від 02.06.2016 обчислене виходячи із стажу роботи на посаді судді 21 рік 01 місяць 16 днів, що склало 52% суддівської винагороди.

Щодо зарахування стажу роботи до суддівського пенсійним органом також зазначено, що згідно з статтею 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VІІІ до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Водночас, приписами абз. 4 п. 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VІІІ встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Враховуючи, що позивач призначений на посаду судді у період дії Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ, то і визначення стажу роботи на посаді судді здійснюється відповідно до вказаного законодавства. Вказані обставини також підтверджуються положеннями Закону України «Про Вищу раду правосуддя» від 21 грудня 2016 року №1798-VIII, яким були внесені зміни в Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, зокрема, пункт 34 Прикінцевих та перехідних положень доповнено абзацом четвертим такого змісту: Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). З огляду на що, на думку представника відповідача, відсутні правові підстави для задоволення вимог адміністративного позову.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, Указом Президента України від 10 грудня 2001 року №1205/2001 ОСОБА_1 вперше призначена на посаду судді Фрунзенського районного суду міста Харкова строком на п`ять років.

Постановою Верховної Ради України від 15 березня 2007 року № 750-У ОСОБА_1 обрана на посаду судді цього суду безстроково.

Вказане підтверджено записами трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 15.04.1988 року (а.с. 10 - 22).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 21 лютого 2023 року №81/0/15-23 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Фрунзенського районного суду міста Харкова у зв`язку з поданням заяви про відставку" звільнено ОСОБА_1 з посади судді Фрунзенського районного суду міста Харкова у зв`язку з поданням заяви про відставку (а.с. 8).

У вищезгаданому рішенні Вищої ради правосуддя зазначено, що станом на 21 лютого 2023 року стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді 21 рік 2 місяці 11 днів. Частиною 2 статті 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII (у редакції, чинній з 05.08.2018) встановлено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді. На час призначення ОСОБА_1 на посаду судді питання визначення стажу, який надавав право на відставку судді, регулювалося частиною 1 статті 7 Закону України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року №2862-ХІІ, відповідного до якого суддею міг бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки. Наведене дає підстави для висновку про наявність у ОСОБА_1 на зарахування до стажу роботи на посаду судді, що дає право на відставку, додатково трьох років роботи у галузі права. Загальний стаж роботи судді Фрунзенського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , що дає їй право на відставку, становить 24 роки 2 місяці 11 днів (з дати призначення на посаду по дату ухвалення ВРП рішення про її звільнення).

Наказом Фрунзенського районного суду міста Харкова від 24 лютого 2023 року №02/06-17 відраховано ОСОБА_1 зі штату Фрунзенського районного суду міста Харкова з посади судді 24.02.2023 (а.с. 9).

Протоколом/розпорядженням щодо призначення/перерахунку пенсії підтверджено, що рішенням пенсійного органу №80 від 24.05.2023 здійснено перерахунок раніше призначеної пенсії по інвалідності (ІІ група) та призначено з 03 березня 2023 року щомісячне довічне грошове утримання відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в розмірі 52% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, обчисленому виходячи зі стажу на посаді судді - 21 рік 1 місяць 16 днів (а.с. 25).

Не погоджуючись із встановленням пенсійним органом щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 52% суддівської винагороди судді та незарахуванням до стажу роботи на посаді судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання, стажу (досвід) роботи (професійної діяльності), - 3 роки, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Зміст позовної заяви та доданих до неї документів свідчить, що позивач не погоджується з тим, що при проведення обрахунку довічного грошового утримання судді у відставці пенсійним органом визначено, що стаж роботи позивача на посаді судді 21 рік 1 місяць 16 днів, обрахований з дати призначення на посаду судді (10.12.2001) по дату прийняття рішення Вищої ради правосуддя про звільнення (21.02.2023). При цьому, протиправно не зараховано до стажу роботи на посаді судді стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якої була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, - 3 роки (з 01.10.1996 - секретар судового засідання, з 06.05.1998 - старший консультант Харківського обласного суду, що складає більше трьох років). Відповідно, розмір довічного грошового утримання судді у відставці повинен складати 58% суддівської винагороди, а не 52% суддівської винагороди, як визначено пенсійним органом.

У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що приписами абз. 4 п. 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VІІІ встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). Оскільки позивач призначений на посаду судді у період дії Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ, тому визначення стажу роботи на посаді судді здійснюється відповідно до вказаного законодавства.

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики у сфері організації судової влади та здійснення правосуддя, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначені Законом України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VІІІ (далі - Закон №1402-VIII).

Частиною першою статті 116 Закону №1402-VIII визначено, що суддя, який має стаж роботі на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно з частиною першою статті 137 Закону №1402-VIII, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Відповідно до частини 3 статті 142 Закону №1402-VIII, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно абзацу 4 п. 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Оскільки на момент призначення позивача на посаду судді вперше (10.12.2001) діяв Закон України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі - Закон № 2862-ХІІ), тому слід застосовувати його норми під час вирішення питання щодо зарахування до стажу його іншої роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону №2862-ХІІ, кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Частиною другою статті 137 Закону №1402-VIII (у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 року) встановлено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Частиною 3 статті 127 Конституції України (у редакції, яка діяла на момент призначення позивача на посаду судді) встановлено, що на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи у галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про статус суддів" (в редакції, яка була чинною на час призначення позивача на посаду судді), на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

Отже, до стажу роботи позивача на посаді судді підлягає застосуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена Конституцією та надає право для призначення на посаду судді, що становить 3 роки.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначена правова позиція також знайшла своє підтвердження у висновках Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду покладених в основу рішення від 22 листопада 2018 року, яке залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі №9901/805/18.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду погодилась із висновками колегії суддів Касаційного адміністративного суду та зазначила, що ч. 2 ст. 137 Закону № 1402-VIII (у редакції, яка діє з 05.08.2018) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Таким чином, у позивача наявне право на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, додатково трьох років роботи в галузі права.

Верховним Судом неодноразово у своїх постановах, зокрема, від 23 червня 2022 року у справі № 420/1987/21 та від 08 вересня 2022 року у справі №380/10696/21, висловлено правову позицію, згідно якої стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Так, в рішенні Вищої ради правосуддя від 21 лютого 2023 року №81/0/15-23 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Фрунзенського районного суду міста Харкова у зв`язку з поданням заяви про відставку" зазначено, що станом на 21 лютого 2023 року стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді 21 рік 2 місяці 11 днів.

З посиланням на відповідні норми Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII та Закону України "Про статус суддів" №2862-ХІІ, в рішенні Вища рада правосуддя дійшла висновку, що ОСОБА_1 має право на зарахування до стажу роботи на посаду судді, що дає право на відставку, додатково трьох років роботи у галузі права. Загальний стаж роботи судді Фрунзенського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , що дає їй право на відставку, становить 24 роки 2 місяці 11 днів.

Даними трудової книжки НОМЕР_1 від 15.04.1988 року підтверджено, що з 01.10.1996 ОСОБА_1 перебувала на посаді секретаря судового засідання в Харківському обласному суді, з 06.05.1998 по 09.01.2002 перебувала на посаді старшого консультанту Харківського обласного суду (а.с. 10 - 22).

Отже, до стажу роботи позивача, що дає право на отримання довічного грошового утримання, як судді у відставці, має бути зарахований період роботи (професійної діяльності), вимога щодо якої була визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді - 3 роки.

Таким чином, загальний стаж ОСОБА_1 для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці у розумінні Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII складає 24 роки 2 місяці 11 днів, що також було встановлено в рішенні Вищої ради правосуддя від 21 лютого 2023 року №81/0/15-23 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Фрунзенського районного суду міста Харкова у зв`язку з поданням заяви про відставку", проте безпідставно не взято відповідачем до уваги при призначенні ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити виплату позивачу перерахованої суми довічного грошового утримання судді у відставці без обмеження граничним розміром не підлягають задоволенню, оскільки направлені на майбутнє та є передчасними.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №80 від 24.05.2023 "Про перерахунок пенсії" в частині встановлення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 52% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання 3 роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області встановити ОСОБА_1 з 03 березня 2023 року щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці у розмірі 58% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснивши перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 03 березня 2023 року, виходячи з розміру 58% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.