Справа № 420/34713/23
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ) до Южненського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул.Миру 16, м.Южне, Одеський район, Одеська область, 65481, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Южненського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за результатом якого позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Южненського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка полягає у нескасуванні арештів грошових коштів та нерухомого майна ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження № 68757479, що були накладені постановою від 23.02.2022р. про арешт коштів боржника, постановою від 23.02.2022р. про арешт майна боржника та постановою від 23.06.2023р. про арешт коштів боржника, а також бездіяльність, яка полягає у невиключені ОСОБА_2 з Єдиного реєстру боржників по виконавчому провадженню № 68757479;

зобов`язати Южненський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати арешт грошових коштів та нерухомого майна ОСОБА_2 , що були накладені в рамках виконавчого провадження № 68757479 постановою від 23.02.2022р. про арешт коштів боржника, постановою від 23.02.2022р. про арешт майна боржника та постановою від 23.06.2023р. про арешт коштів боржника та виключити ОСОБА_2 з Єдиного реєстру боржників по виконавчому провадженню № 68757479;

визнати протиправною бездіяльність Южненського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка полягає у нескасуванні арешту коштів ОСОБА_2 , що був накладений постановою від 23.02.2022р. про арешт коштів боржника по виконавчому провадженню № 68757167, а також бездіяльність, яка полягає у не виключені ОСОБА_2 з Єдиного реєстру боржників по виконавчому провадженню № 68757167;

зобов`язати Южненський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати арешт коштів ОСОБА_2 , що був накладений постановою від 23.02.2022р, про арешт коштів боржника по виконавчому провадженню № 68757167 та виключити ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників по виконавчому провадженню № 68757167.

Позов обґрунтований тим, що у Южненському відділі державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відділ) перебувало виконавче провадження №55354595 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 02.12.2013р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. зареєстрованого в реєстрі за № 3474, яким звернено стягнення на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 для погашення заборгованості за кредитним договором № 301/ФКВІП-07 від 01.08.2007р. у загальному розмірі 450295, 89 грн. Стягувачем за вказаним виконавчим провадженням був ПАТ «Дельта Банк», а боржником ОСОБА_1 .

В межах вказаного виконавчого провадження постановою від 11.12.2017р. зі ОСОБА_1 на користь Южненського ВДВС в Одеському району Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) стягнуто виконавчий збір у розмірі 45029, 58 грн. Крім того, постановою від 02.09.2021 р. зі ОСОБА_1 на користь Южненського ВДВС стягнуто витрати виконавчого провадження у розмірі 269,00 грн.

Згідно відомостей наявних в Автоматизованій системі виконавчого провадження виконавче провадження № 55354595 на сьогоднішній день завершено.

Разом з тим, постановою від 23.02.2022р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 68757479 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 45029,58 грн., стягнутого на підставі постанови державного виконавця від 11.12.2017р. по виконавчому провадженню № 55354595.

B межах виконавчого провадження №68757479 державним виконавцем винесено постанову від 23.02.2022р. про стягнення зі ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 269, 00 грн., постанову від 23.02.2022р. про арешт коштів боржника, постанову від 23.02.2022р. про арешт майна боржника та постанову від 23.06.2023р. про арешт коштів боржника.

Постановою від 23.06.2023p. по виконавчому провадженню № 68757479 виконавчий документ, а саме постанова № 55354595, видана 11.12.2017р. державним виконавцем Южненського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Прасоловою А.С. про стягнення виконавчого збору у розмірі 45029,58 грн. повернута стягувачу.

Однак арешти, накладені постановами від 23.02.2022р. та постановою від 23.06.2023р. в межах виконавчого провадження № 68757479 державним виконавцем не скасовані.

Крім того, постановою від 23.02.2022р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження №68757167 з примусового виконання постанови Южненського ВДВС від 02.09.2021 р. про стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 269, 00 грн. по виконавчому провадженню № 55354595.

B межах виконавчого провадження № 68757167 державним виконавцем винесено постанову від 23.02.2022р. про арешт коштів боржника.

Постановою від 23.06.2023р. виконавчий документ, а саме Постанова № 55354595 видана 02.09.2021 державним виконавцем Южненського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Прасоловою А.С. про стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 269, 00 грн. повернута стягувачу.

Однак арешт, накладений постановою від 23.02.2022р. в межах виконавчого провадження № 68757167 державним виконавцем не скасований.

Разом з тим, рішенням Южного міського суду Одеської області від 01.03.2023р. по справі № 519/102/22 було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №3474 від 02.12.2013, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальською (Паракудою) І.В. про стягнення на двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

У зв`язку з цим 16.11.2023р. позивач звернувся до Южненського ВДВС із двома заявами по виконавчому провадженню № 68757479 та № 68757167 з проханням скасування всіх арештів, накладених в рамках цих виконавчих проваджень та виключення його із реєстру боржників.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено справу розглядати суддею одноособово, з урахуванням особливостей, визначених ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому вважає позов безпідставним та зазначає, що на виконанні відділу перебувало виконавче провадження № 55354595 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 02.12.2013р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. зареєстрованого в реєстрі за № 3474, яким звернено стягнення на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 для погашення заборгованості за кредитним договором № 301/ФКВІП-07 від 01.08.2007р. у загальному розмірі 450 295, 89 грн. Стягувачем за вказаним виконавчим провадженням був ПАТ «Дельта Банк», а боржником - ОСОБА_1 .

31.01.2022 державним виконавцем відділу винесено постанову ВП № 55354595 про повернення виконавчого документа стягувачу, керуючись п.1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки витрати виконавчого провадження не стягнуто, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 55354595 виведено в окреме виконавче провадження ВП № 68757167.

23.06.2023 державним виконавцем відділу винесено постанову ВП № 68757167 про повернення виконавчого документа стягувачу, керуючись п.2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до розділу XI Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження відомості стосовно боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження», про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів, про скасування заходів примусового виконання згідно з частиною четвертою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Таким чином, на думку відповідача, оскільки під час проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 68757167 вимоги виконавчого документа не виконано, а виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні підстави для виключення відомостей стосовно боржника з Єдиного реєстру боржників та скасування інших заходів примусового виконання.

Ухвалою суду від 28.12.2023 року продовжено розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини: у Южненському відділі державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відділ) перебувало виконавче провадження №55354595 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 02.12.2013р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. зареєстрованого в реєстрі за № 3474, яким звернено стягнення на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 для погашення заборгованості за кредитним договором № 301/ФКВІП-07 від 01.08.2007р. у загальному розмірі 450295, 89 грн. Стягувачем за вказаним виконавчим провадженням був ПАТ «Дельта Банк», а боржником ОСОБА_1 .

В межах вказаного виконавчого провадження постановою від 11.12.2017р. зі ОСОБА_1 на користь Южненського ВДВС в Одеському району Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) стягнуто виконавчий збір у розмірі 45029, 58 грн.

Крім того, постановою від 02.09.2021 р. зі ОСОБА_1 на користь Южненського ВДВС стягнуто витрати виконавчого провадження у розмірі 269,00 грн.

Постановою від 23.02.2022р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 68757479 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 45029,58 грн., стягнутого на підставі постанови державного виконавця від 11.12.2017р. по виконавчому провадженню № 55354595.

B межах виконавчого провадження №68757479 державним виконавцем винесено постанову від 23.02.2022р. про стягнення зі ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 269, 00 грн., постанову від 23.02.2022р. про арешт коштів боржника, постанову від 23.02.2022р. про арешт майна боржника та постанову від 23.06.2023р. про арешт коштів боржника.

Постановою від 23.06.2023p. по виконавчому провадженню № 68757479 виконавчий документ, а саме постанова № 55354595, видана 11.12.2017р. державним виконавцем Южненського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Прасоловою А.С. про стягнення виконавчого збору у розмірі 45029,58 грн. повернута стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Арешти, накладені постановами від 23.02.2022р. та постановою від 23.06.2023р. в межах виконавчого провадження № 68757479 державним виконавцем не скасовані.

Крім того, постановою від 23.02.2022р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження №68757167 з примусового виконання постанови Южненського ВДВС від 02.09.2021 р. про стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 269, 00 грн. по виконавчому провадженню № 55354595.

B межах виконавчого провадження № 68757167 державним виконавцем винесено постанову від 23.02.2022р. про арешт коштів боржника.

Постановою від 23.06.2023р. виконавчий документ, а саме Постанова №55354595 видана 02.09.2021 державним виконавцем Южненського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Прасоловою А.С. про стягнення витрат виконавчого провадження у розмірі 269, 00 грн. повернута стягувану на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Однак арешт, накладений постановою від 23.02.2022р. в межах виконавчого провадження № 68757167 державним виконавцем не скасований.

Разом з тим, рішенням Южного міського суду Одеської області від 01.03.2023р. по справі № 519/102/22 було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №3474 від 02.12.2013, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальською (Паракудою) І.В. про стягнення на двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

16.11.2023р. позивач звернувся до Южненського ВДВС із двома заявами по виконавчому провадженню № 68757479 та № 68757167 з проханням скасування всіх арештів, накладених в рамках цих виконавчих проваджень та виключення його із реєстру боржників.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість висновків відповідача, і винесених на підставі них спірного правового акта індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ ).

Статтею 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За приписами частини 5 ст. 37 Закону № 1404-VIII (в редакції, яка діяла на момент повернення виконавчого документа стягувачу) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

При цьому, згідно з частиною 3 ст. 37 Закону № 1404-VIII арешт з майна знімається лише у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті.

Вказане свідчить, що повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VIII - у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, не є підставою, з якою ч. 3 ст. 37 Закону № 1404-VIII пов`язує виникнення у державного виконавця обов`язку зі зняття арешту з майна боржника.

У постановах Верховного Суду від 12 серпня 2020 року у справі № 569/17603/18 та від 22 грудня 2021 року у справі № 634/292/21 зазначено, що повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" не є підставою для зняття арешту з майна, оскільки відповідно до частини третьої статті 37 зазначеного Закону арешт із майна знімається у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону. Розширеному тлумаченню такі підстави не підлягають.

Вказаний механізм запроваджено законодавцем із метою захисту прав стягувачів, оскільки відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Наслідки закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа визначенні також і у статті 40 Закону №1404-VIII, відповідно до частини 1 та 2 якої, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Зміст вказаної норми свідчить, що нею також не визначено обов`язку державного виконавця по зняттю арешту з майна боржника при поверненні виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VIII.

Частина 1 статті 40 Закону №1404-VIII передбачає зняття арешту, накладеного на майно чи кошти боржника, у випадку повернення виконавчого документа до суду, який його видав, в той час, як у спірних правовідносинах виконавчі документи по виконавчих провадженнях ВП№68757479, ВП№68757167, в яких позивач є боржником, були повернуті стягувачам, а не повернуті до суду.

Відтак, правові підстави для зняття арешту з майна та коштів позивача на підставі частини 1 статті 40 Закону №1404-VIII у відповідача теж були відсутні.

Частиною 4 статті 59 Закону №1404-VIII також визначені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Згідно вказаної правової норми такими підстава є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Однак, наявність хоча б однієї із вказаних в частині 4 статті 59 Закону №1404-VIII підстав для зняття арешту з майна та коштів позивача , накладених у ВП№68757479, ВП№68757167, під час розгляду даної справи судом встановлено не було.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача передбачених ч. 3 ст. 37, ч. 1 ст. 40 та ч. 4 ст. 59 Закону №1404-VIII підстав для зняття арешту з коштів та майна позивача при поверненні стягувачам виконавчих документів у ВП№68757479, ВП№68757167, а відтак і про відсутність зі сторони відповідача протиправної бездіяльності щодо не зняття арештів з майна та коштів позивача. У зв`язку з цим, позовні вимоги в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Суд азвертає увагу позивача на висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 825/7269/15 зазначено наступне: «За таких обставин, оскільки постановою державного виконавця від 04.07.2019 наказ Господарського суду міста Києва № 910/4404/17 від 26.07.2017 повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а стаття 9 вказаного закону не передбачає виключення скаржника з Єдиного реєстру боржників на цій підставі, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що скарга відповідача на бездіяльність державного виконавця у рамках виконавчого провадження НОМЕР_5 задоволенню не підлягає.»

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 40 Закону №1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Механізм функціонування автоматизованої системи виконавчого провадження визначає Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року № 2432/5 (далі - Положення № 2432/5).

Згідно з пунктом 2 Положення №2432/5 Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень - це окремий спецрозділ, який є архівною складовою частиною Системи та містить відомості про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження Системи, відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року №43/5 «Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2003 року за №388/7709, наказу Міністерства юстиції України від 28 квітня 2015 року №614/5 «Про затвердження Тимчасового порядку автоматичного розподілу виконавчих документів між державними виконавцями і контролю строків виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2015 року за № 478/26923.

Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 6 Розділу X Положення №2432/5 Єдиний реєстр боржників формується з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Система забезпечує обробку даних про боржника та вносить відомості про нього до Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження, крім боржників, визначених пунктом 4 цього розділу.

В Єдиному реєстрі боржників міститься інформація щодо боржників, відносно яких виконавчі провадження зареєстровані в Системі після впровадження Єдиного реєстру боржників та боржників за виконавчими провадженнями про стягнення періодичних платежів (аліментів) за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

Не підлягають внесенню до Єдиного реєстру боржників відомості про боржників:

які є державними органами, органами місцевого самоврядування;

які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців;

за рішенням немайнового характеру (крім рішень про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною, під час виконання яких винесено постанову про накладення штрафу на боржника).

Система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови:

- про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону №1404-VIII;

- про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»;

- про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

У день встановлення факту відсутності заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів виконавець зобов`язаний винести постанову про скасування заходів примусового виконання.

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню визначає Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 23 Інструкції за виконавчим провадженням, виконавчий документ за яким повернуто стягувачу, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження на підставі постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі, якщо:

при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону, а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена);

після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено;

після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає);

відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення.

У разі якщо повернутий стягувачу виконавчий документ перебував на виконанні в органі державної виконавчої служби, місцезнаходженням якого є територія, на якій ведуться активні бойові дії або тимчасово окупована, інформація про які міститься в Переліку, постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби, визначеного Міністерством юстиції України відповідно до абзаців сьомого - дев`ятого пункту 4 розділу I цієї Інструкції (абзац 9 пункту 23 Інструкції зі змінами внесеними згідно з Наказами Міністерства юстиції № 3098/5 від 22.07.2022, № 541/5 від 09.02.2023).

З аналізу положень Закону №1404-VIII вбачається, що у разі відкриття виконавчого провадження відомості стосовно боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників, а статус боржника у особи зберігається до виконання в повному обсязі виконавчого документа.

Разом з тим, у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII системою відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників не виключаються.

Суд зазначає, що протиправна бездіяльністю суб`єкта владних повноважень - це його зовнішня форма поведінки, яка полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих і обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Згідно із приписами статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, насамперед, ефективний захист прав, свобод та інтересів осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з відсутністю майна не зумовлює обов`язку виконавця виключити боржника з Єдиного реєстру боржників, що узгоджується з положеннями статті 9 Закону №1404-VIII.

Згідно з п.8 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги не знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є необґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ) до Южненського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул.Миру 16, м.Южне, Одеський район, Одеська область, 65481, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К.Василяка

.