Справа № 280/10419/23
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

19 лютого 2024 року Справа № 280/10419/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач - 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі відповідач - 2), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову у призначенні пенсії від 21.11.2023 №24;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи: з 25.08.1979 та у відповідності до записів у трудових книжках від 21.08.1978 НОМЕР_1 ст.1-17, 42-43; від 03.01.1972 БТ-ІІ №3660966 ст.1-5; від 27.08.2013 АХ №883150 ст.1-3, та повторно розглянути заяву з цього питання з врахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач зверталася до ГУ ПФУ в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії за віком, однак рішенням ГУ ПФУ в Чернігівській області від 21.11.2023 №24 відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Позивач зазначає, що у відповідача були достовірні та відповідні документи на підтвердження страхового стажу періодів роботи та необхідності в уточнюючих довідках з посиланням на первинні документи, довідки про реорганізацію або внесення змін не було, оскільки законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 18 грудня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, а розгляд адміністративної справи призначено без виклику/повідомлення сторін.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у поданому до суду письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що ГУ ПФУ в Запорізькій області не вчиняло жодних протиправних дій чи бездіяльності стосовно не призначення пенсії. Процедура призначення пенсії в даному випадку покладена на ГУ ПФУ в Чернігівській області. Позивач 16.11.2023 звернулась з заявою про призначення пенсії за віком згідно ст.26 Закону №1058. Розглянувши заяву та надані документи, ГУ ПФУ в Чернігівській області встановлено, що страховий стаж позивача становить 12 років 2 місяці 8 днів. Не враховано періоди роботи згідно трудової книжки позивача від 21.08.1978 НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці дата народження власника виправлена з порушення вимог ведення трудових книжок. Крім того потребує уточнення період роботи з 25.08.1978 по 21.10.1978. Зазначено, що відповідно до статті 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менш 15 років по 31 грудня 2017 року. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у поданому до суду письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що загальний страховий стаж позивача склав 12 років 2 місяці 8 днів, що є недостатнім для призначення пенсії. До страхового стажу відповідно до трудової книжки не зараховано періоди роботи відповідно до трудової книжки від 21.081978 серії НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці дата народження позивача виправлена з порушенням п.2.13 про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 17.08.1993 №110 (не вказано на підставі якого документу було зроблено виправлення). Вказує, що для зарахування періоду роботи позивачу необхідно надати до територіальних органів ПФУ уточнюючі довідки з посиланням на первинні документи, довідки про реорганізацію підприємств або внести зміни відповідно до п.2.13 вищезазначеної Інструкції. Крім того, потребує уточнення період роботи з 25.08.1978 по 21.10.1978, оскільки дата прийняття на роботу та звільнення з роботи дописані. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття рішення у справі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом установлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою від 16.11.2023 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заяву від 16.11.2023, засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію ГУ ПФУ в Чернігівській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 21.11.2023 №24 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Відповідно до рішення від 21.11.2023 №24 вік заявника 63 роки 0 місяців 1 день. Пенсійний вік визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 60 років. Страховий стаж особи становить 12 років 2 місяці 8 днів.

За доданими до заяви документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи відповідно до трудової книжки від 21.08.1978 серії НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці дата народження позивача виправлена з порушенням вимог п.2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 17.08.1993 №110 (не вказано на підставі якого документу було зроблено виправлення). Для зарахування періоду роботи позивачу необхідно надати до територіальних органів ПФУ уточнюючі довідки з посиланням на первинні документи, довідки про реорганізацію підприємств або внести зміни відповідно до п.2.13 вищезазначеної Інструкції. Крім того, потребує уточнення період роботи з 25.08.1978 по 21.10.1978, оскільки дата прийняття на роботу та звільнення з роботи дописані.

Позивач, вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області протиправним, звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Стаття 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає умови призначення пенсії за віком.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону №1058 у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року від 20 до 30 років.

Суд зазначає, що згідно з паспортом громадянина України позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому на час звернення за призначенням пенсії за віком вона досягла 63-річного віку, що є достатнім для призначення пенсії за віком.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону №1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону №1058-ІV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-ІV).

Суд зазначає, що згідно з розрахунком страхового стажу позивача (Форма РС-право), копія якого надана до матеріалів справи, страховий стаж позивача складає 12 років 2 місяці 08 днів.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

12.08.1993 Кабінет Міністрів України своєю постановою №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ «Загальні положення» Порядку №637).

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Так, трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 21.08.1978 містить такі записи про періоди роботи позивача:

25.08.1978 зарахована тимчасово на посаду санітарки до обласної стоматологічної поліклініки (наказ №98 від 21.08.1978);

01.09.1978 переведено тимчасово на посаду медреєстратора обласної стоматологічної поліклініки (наказ №103 від 31.08.1978);

21.10.1978 звільнена з посади як тимчасово прийнята (наказ №124 від 12.10.1978);

09.11.1978 зарахована на час тарифної відпустки на посаду медреєстратора в обласну стоматологічну поліклініку (наказ №135 від 02.11.1978);

03.05.1979 звільнити з посади санітарки як тимчасово прийняту (наказ №41 від 26.04.1979);

04.06.1979 зарахована на посаду санітарки за рахунок вакантної посади до обласної стоматологічної поліклініки (наказ №55 від 04.06.1979);

14.08.1979 зарахована на посаду мед реєстратора постійно в дитяче відділення обласної стоматологічної поліклініки м.Запоріжжя (наказ №95 від 10.08.1979);

01.02.1985 звільнена за переводом у міську дитячу стоматологічну поліклініку м.Запоріжжя (наказ №10 від 11.02.1985);

01.02.1985 зачислена у міську дитячу стоматологічну поліклініку на посаду мед реєстратора за переводом з Обласної стоматологічної поліклініки м.Запоріжжя (наказ №6 параграф 13 від 11.02.1985);

02.01.1988 переведена на посаду медичної сестри лікувально-хірургічного віділення міської дитячої стоматологічної поліклініки у зв`язку з закінченням медичного училища (наказ №1 параграф 12 від 02.01.1988);

01.01.1992 звільнена з займаної посади за власним бажанням (наказ №106 від 30.12.1991);

12.01.1994 прийята у цех фарбування кузовів ЗАЗ 1102 прибиральником виробничих приміщень (наказ №11 від 10.01.1994);

03.06.1995 звільнена за власним бажанням (зв. зап. наказ №9569 від 21.06.2000);

10.11.2012 прийнята в ТОВ «Металвінсент» на посаду комерційного директора (наказ №18 від 10.11.2012);

15.02.2013 звільнена за власним бажанням (наказ №26 від 15.02.2013);

18.02.2013 прийнята на посаду прибиральником службових приміщень та прилеглої території в ДП «Укрсоцсервіс - 12» (наказ №03-к від 18.02.2013);

31.12.2013 звільнена за власним бажанням (наказ №14-к від 31.12.2013);

23.11.2017 прийнята на посаду гардеробника (наказ №102-к від 22.11.2017);

11.05.2018 звільнена за власним бажанням (наказ №46-к від 11.05.2018);

03.09.2018 прийнята помічником вихователя (наказ №97-к/тр від 31.08.2018);

05.11.2021 звільнена за власним бажанням (наказ №119-к/тр від 03.11.2021).

Трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 03.01.1992 містить такі записи про періоди роботи позивача:

03.01.1992 прийнята на посаду медсестри груп здоров`я (наказ №46 від 03.01.1992);

10.01.1994 звільнена за власним бажанням (наказ №83 від 10.01.1994);

05.06.1995 прийнята на посаду секретаря управління справами (наказ №96-к від 05.06.1995);

05.06.1995 звільнена за власним бажанням (наказ №98-к від 05.06.1995);

06.06.1995 прийнята на посаду медсестри (наказ №77 від 06.06.1995);

28.06.2000 звільнена за власним бажанням (наказ №102-к від 28.06.2000).

Трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 27.08.2013 містить такі записи про періоди роботи позивача:

27.08.2013 прийнята на посаду сторожа (наказ №33 від 26.08.2013);

12.03.2014 звільнена за власним бажанням (наказ №5 від 12.03.2014).

Відповідно до рішення від 21.11.2023 №24 за доданими до заяви документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи відповідно до трудової книжки від 21.08.1978 серії НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці дата народження позивача виправлена з порушенням вимог п.2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 17.08.1993 №110 (не вказано на підставі якого документу було зроблено виправлення). Для зарахування періоду роботи позивачу необхідно надати до територіальних органів ПФУ уточнюючі довідки з посиланням на первинні документи, довідки про реорганізацію підприємств або внести зміни відповідно до п.2.13 вищезазначеної Інструкції. Крім того, потребує уточнення період роботи з 25.08.1978 по 21.10.1978, оскільки дата прийняття на роботу та звільнення з роботи дописані.

Суд зазначає, що згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58:

- трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (п.1.1);

- усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (п.2.4.);

- відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження (п.2.11.);

- після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка (п.2.12);

- у графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства (п.2.14.);

- у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п.4.1.).

Суд зазначає, що вказані вище записи трудової книжки позивача про періоди її роботи містять назву підприємств, де працювала позивач, записи про прийняття на роботу та про звільнення з роботи, інформацію про дату і номери наказів, на підставі яких позивача було прийнято та звільнено з роботи. До того ж, зазначені вище записи трудової книжки позивача виконані акуратно, будь-які виправлення ці записи не містять, записи завірені печаткою підприємства.

Посилання відповідача 2 в оскаржуваному рішенні на те, що на титульній сторінці дата народження позивача виправлена з порушенням вимог п.2.13 Інструкції (не вказано на підставі якого документу було зроблено виправлення), та на те, що потребує уточнення період роботи з 25.08.1978 по 21.10.1978, оскільки дата прийняття на роботу та звільнення з роботи дописані, суд розцінює як формальну підставу для відмови в зарахуванні спірних періодів до страхового стажу позивача.

Суд звертає увагу на те, що обов`язок щодо внесення достовірних відомостей про працівника під час заповнення трудової книжки покладається на роботодавця або уповноважену ним особу, які здійснюють заповнення трудової книжки вперше, а не на працівника, а тому наявність таких недоліків в трудовій книжці позивача не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу останнього періодів роботи згідно з записами в трудовій книжці, виконаними у відповідності до вимог Інструкцій № 162 та № 58.

Крім того, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України Про трудові книжки працівників від 27.04.1993 №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Отже, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Верховний Суд у постановах від 06.02.2018 у справі №677/277/17, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 04.09.2018 у справі № 423/1881/17 висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Крім того, відповідачем 2 не враховано, що на титульній сторінці трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 21.08.1978 щодо виправлення її дати народження наявний запис «виправленому на 11/листопад вірити. Підпис, печатка».

Суд зазначає, що відповідачами не вказано жодних інших підстав, за яких зазначені оформлення записів робить їх недійсними або сумнівними.

Таким чином, оскільки судом не встановлено недостовірності або неточності вказаних записів, зазначене не може бути підставою для не зарахування оскаржуваних періодів роботи позивача до страхового стажу.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст.44 Закону №1058, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Також, пунктом 3.3 розділу 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1) встановлено, що орган, який призначає пенсію надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності бланки документів; допомогу особам, зазначених у п. 1.1 і 1.2 розділу І вказаного порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Пунктом 4.2 розділу 4 Порядку №22-1 передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення з відповідними запитами до установ, підприємств, організацій, де працював заявник.

До того ж, у постанові від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а Верховний Суд зазначив про те, що орган, що призначає пенсію, за наявності сумнівів має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви, прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що органами пенсійного фонду надсилались відповідні запити до підприємств, де працювала позивач у спірні періоди, з метою перевірки вірності записів трудової книжки.

Суд звертає увагу, що згідно з пунктом 4.7 Порядку №22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Отже, органи Пенсійного фонду України в межах своїх повноважень зобов`язані розглянути та, за необхідності, перевірити відповідність поданих для призначення пенсії документів, зокрема, записів у трудовій книжці.

Верховний Суд у постанові від 19.12.2019 у справі №307/541/17 (адміністративне провадження №К/9901/18274/18) зазначив, що підставою для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Управління ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Судом установлено, що відповідно до розрахунка страхового стажу позивача (Форма РС-право), копія якого надана до матеріалів справи, періоди роботи позивача згідно записів трудової книжки від 03.01.1972 НОМЕР_2 та трудової книжки від 27.08.2013 НОМЕР_3 зараховані до страхового стажу позивача.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що позивач надав докази, які не спростовані відповідачами, про те, що періоди її роботи згідно записів трудової книжки від 21.08.1978 НОМЕР_1 , мають бути враховані органом Пенсійного фонду України при призначенні пенсії за віком.

При цьому, у даній справі належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання повторно розглянути питання про зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи відповідно до записів трудової книжки від 21.08.1978 НОМЕР_1 , прийнявши відповідне рішення, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стосовно доводів відповідачів про те, що для зарахування до страхового стажу позивача спірних періодів йому необхідно надати уточнюючі довідки відповідно до Порядку№ 637 суд зауважує, що вказаний Порядок регламентує правовідносини щодо підтвердження трудового стажу у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. При цьому відповідно до положень Порядку № 637 необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Наведений висновок відповідає правовій позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 21 березня 2019 року у справі №227/4564/16-а.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову у призначенні пенсії від 21.11.2023 №24 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Вирішуючи питання щодо органу Пенсійного фонду, який має обов`язок щодо поновлення порушеного права позивача, суд виходить з наступного.

Згідно пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 Порядку №22-1 передбачено, що створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Таким чином, наразі органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.

В спірному випадку заява позивача про призначення пенсії за віком розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області та за результатом її розгляду прийнято рішення від 21.11.2023 №24. Отже, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у цьому спорі є органом, що призначає пенсію.

В свою чергу, відповідно до пункту 4.10 зазначеного Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

Тобто, в даному випадку повноваження щодо призначення позивачу пенсії були делеговані ГУ ПФУ в Чернігівській області, проте обов`язок виплати пенсії, у випадку її призначення залишається у територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонера, тобто у ГУ ПФУ в Запорізькій області.

За таких обставин, виплата пенсії повинна проводитись ГУ ПФУ в Запорізькій області після отримання від ГУ ПФУ в Чернігівській області рішення про призначення пенсії та матеріалів пенсійної справи.

З урахуванням викладеного належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову у призначенні пенсії від 21.11.2023 №24, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області розглянути питання про зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи відповідно до записів трудової книжки від 21.08.1978 НОМЕР_1 , прийнявши відповідне рішення, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком та прийняти вмотивоване рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд наголошує, що при повторному розгляді заяви позивача відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнані судом протиправними, і повинен вирішити заяву позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Судові витрати зі сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 143, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (14005, м.Чернігів, вул.П`ятницька, 83-А, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії від 21.11.2023 №24.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області розглянути питання щодо зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи відповідно до записів трудової книжки від 21.08.1978 НОМЕР_1 , прийнявши відповідне рішення, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 16.11.2023 та прийняти вмотивоване рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова