Справа № 600/3634/23-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/3634/23-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маренич Ігор Володимирович

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

19 лютого 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної митної служби України на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісопторг» до Чернівецької митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В червні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервісопторг» звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Чернівецької митниці Державної митної служби України, в якому просило суд:

1.1. Визнати протиправним та скасувати рішення Чернівецької митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про коригування митної вартості товарів №UA408000/2022/000181/2 від 29.11.2022 р.

2. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що не погоджується з винесеним рішенням про коригування митної вартості товарів, оскільки воно є необґрунтованим, незаконним та таким, що винесене з порушенням чинного законодавства, а викладені у ньому обставини та підстави порушення митних правил не відповідають дійсності, відтак відповідач протиправно здійснив коригування заявленої митної вартості товару та визначив таку вартість за резервним методом.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено.

3.1. Визнано протиправним та скасовано рішення Чернівецької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA408000/2022/000181/2 від 29.11.2022 р.

3.2. Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісопторг" за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці Державної митної служби України судовий збір в сумі 2147,20 грн, та витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги в сумі 2000,00 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт Чернівецька митниця, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

5. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що митний орган діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Митним кодексом України та чинним законодавством України.

6. Апелянт зазначає, що подані декларантом до митного оформлення документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів, містять розбіжності та документально не підтверджують заявлену митну вартість.

7. Таким чином, митний орган не вбачав за можливе визнати визначену декларантом митну вартість із застосуванням першого методу її визначення (за ціною договору) та визначив митну вартість за резервним методом.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

8. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервісопторг" та Фірмою "ORIENTAL TRADE WORLDWIDE LIMITED" (Китай) було укладено Контракт №892 від 02.04.2019 р., відповідно до якого Продавець продає, а Покупець купує поліетилен високого та низького тиску, поліпропілен, полівінілхлорид згідно додатків до контракту, згідно з умовами, висловленими в даному Контракті.

9. Згідно п. 2.1. загальна сума Контракту складає 11000000,00 дол. США та 3000000,00 Євро. Пунктом 3.1. Контракту визначено, що Продавець продає товари у кількості та по цінах, що містяться у додатках цього Контракту.

10. Додатковою угодою №2 від 05.11.2021 р. до наведеного Контракту внесено зміни та п. 2.1. викладено у новій редакції: "Загальна сума Контракту складає 25000000,00 в доларах США та 10000000,00 в Євро. Сума контракту може змінюватися залежно від обсягу поставок".

11. Відповідно до п.п. п. 4.1, 4.2. Контракту, умови постачання, що містяться в даному Контракті, визначаються згідно з документом Інкотермс 2010 року видання. Одержувач товарів по даному Контракту вказані у додатках до Контракту.

12. За умовами п. 5.1. Контракту Покупець оплачує товари, шляхом перерахунку суми згідно з інвойсами на банківський рахунок Продавця в доларах США або євро по факту постачання протягом 30 днів.

13. З метою здійснення митного оформлення товарів, позивачем, подано митну декларацію в якій митна вартість товару була визначена за ціною інвойсу (рахунків-фактур) №892/09011-37636 від 01.09.2022 на суму 32461,50 доларів США.

14. На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації №22UA26U0 від 28.11.2022 р. митної вартості товару та обраного методу його визначення позивач надав митному органу разом з декларацією всі документи, передбачені частиною другої статті 53 МК України.

15. Розглянувши вказані документи, відповідач відмовив у митному оформленні (випуску) товарів та позивачем було отримано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2022/001400 від 29.11.2022 р. та Рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2022/000181/2 від 29.11.2022 р., яким було скориговано митну вартість товарів, а саме, за основу для визначення митної вартості взято раніше визнану (визначену) митним органом митну вартість товару: - МД №100320/2022/391129 від 21.10.2022 "1. Нелінійний поліетилен в первинних формах (гранули) марки LDPE LOTRENE FD 0270 - 21000 кг, з питомою густиною менш як 0,94 г/см3 (факт 0,9242 г/см3 при t=23C). Хімічні модифікації відсутні. Виробник "Qatar Petro chemical Company" Q.S.C. країна виробництва - QA. Торговельна марка -LOTRENE", рівень митної вартості 1,65 дол./кг.

16. Як вбачається зі змісту рішення про коригування митної вартості товарів, Чернівецькою митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом, отже митниця не визнає заявлену митну вартість.

17. Шляхом обміну електронними повідомленнями відбулася процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митої вартості товарів. Було обрано метод визначення митної вартості щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами.

18. За основу для визначення митної вартості взято раніше визнану (визначену) митним органом митну вартість товару: - МД №100320/2022/391129 від 21.10.2022 "1. Нелінійний поліетилен в первинних формах (гранули) марки LDPE LOTRENE FD 0270 - 21000 кг, з питомою густининою менш як 0,94 г/см3 (факт 0,9242 г/см3 при t=23C). Хімічні модифікації відсутні. Виробник "Qatar Petro chemical Company" Q.S.C. країна виробництва - QA. Торговельна марка - LOTRENE", рівень митної вартості 1,65 дол./ кг.

19. Не погоджуючись з даними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

20. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21. Згідно з частиною першої статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

22. Відповідно до частини першої статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

23. Частиною першою статті 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

24. Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

25. Положеннями статті 49 МК України передбачено, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

26. Частинами першою та другою статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

27. Відповідно до частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

28. Згідно з частиною п`ятою статті 52 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

29. За змістом частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

30. Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

31. Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

32. Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

33. Частиною першою статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

34. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

35. Згідно з частиною шостою статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

36. Відповідно до частини першої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

37. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина друга статті 54 МК України).

38. Згідно з частиною першою статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

39. Положеннями частини четвертої статті 57 МК України закріплено, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

40. Згідно з частиною 5 статті 57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

41. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина шоста статті 57 МК України).

42. За приписами частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

43. Згідно з частиною другою статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

44. Відповідно до частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

45. Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України затверджено наказом ДФС України від 11 вересня 2015 року №689 (далі - Методичні рекомендації).

46. Відповідно до пунктів 114 розділу 2 Методичних рекомендацій робота з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється посадовою особою органу доходів і зборів, що провадить контроль за правильністю визначення митної вартості товарів (далі - посадова особа).

47. Виявлення та оцінки ризиків здійснюється шляхом: вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості; перевірки документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларування витрат на транспортування; перевірки включення/невключення складових митної вартості, у тому числі, на підставі наявної в органу доходів і зборів інформації щодо наявності таких складових митної вартості (результати документальних перевірок, відповіді на запити для встановлення автентичності тощо). порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в органу доходів і зборів інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів. порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; перевірки наявності взаємозв`язку продавця та покупця; перевірки інформації, наданої декларантом або уповноваженою особою, при продажу товарів між пов`язаними особами щодо наближеності митної вартості товарів, визначеної основним методом до однієї з операцій, які наведені у частині вісімнадцятій статті 58 Кодексу; перевірки особливостей формування вартості окремих видів товарів відповідно до розділу 3 Методичних рекомендацій; перевірки рівня заявленої митної вартості товарів при наявності знижок/нарахувань з/до ціни оцінюваних товарів та їх обґрунтування і документальне підтвердження; перевірки наявності продажу оцінюваних товарів на експорт в Україну; перевірки наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість товарів; перевірки наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів. перевірки наявності прийнятих іншими митницями рішень про коригування митної вартості товарів, що ввозились на виконання того ж зовнішньоекономічного договору (контракту).

48. При здійсненні заходів, зазначених у попередньому пункті, дозволяється змінювати їх послідовність та обсяг залежно від характеру зовнішньоекономічної операції та результатів аналізу, виявлення та оцінки ризиків за вже проведеними заходами.

49. За результатами роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадова особа здійснює заходи, передбачені статтею 54 Кодексу.

50. Положеннями пункту 6 розділу 2 Методичних рекомендацій закріплено, що при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується: включення всіх витрат (складових митної вартості), зазначених у частині десятій статті 58 Кодексу; включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п`ятою - восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості (далі - ДМВ); наявність арифметичних помилок у митній декларації, ДМВ або документах, які підтверджують митну вартість товарів; наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах; наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок); наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.

51. Згідно з пунктом 8 розділу 2 Методичних рекомендацій у випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.

52. Положеннями розділу 5 Методичних рекомендацій передбачено, що під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.

ІV. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

53. З огляду на викладені норми чинного законодавства України, колегія суддів зауважує, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, які повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, тощо.

54. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

55. Положеннями ч. 2 та 3 ст. 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

56. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

57. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4 ст. 57 МК України).

58. За приписами ч. 8 ст. 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

59. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті. Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним ч. 2 ст. 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

60. Водночас, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

61. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 07.05.2020 у справі № 826/10527/17, у постанові від 09.06.2020 у справі № 1.380.2019.002044.

62. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені МК України (ст. 53) заборонено, проте надання документів, які підтверджують митну вартість товарів, що визначені ч. 2 ст. 53 МК України, є обов`язком декларанта. До таких документів які підтверджують митну вартість товарів відносять зокрема такі документи як рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), банківські платіжні документи, або інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що стосуються оцінюваного товару та які підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

63. Відповідно до ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

64. З матеріалів справи встановлено, що за результатами розгляду митних декларацій позивача митний орган прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, згідно яких визначив митну вартість товарів за резервним методом у зв`язку із тим, що подані декларантом до митного оформлення документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів, містять розбіжності та документально не підтверджують заявлену митну вартість.

65. Колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянта з огляду на наступне.

66. Відповідно до ч. 2 статті 53 МК України - документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі- продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару,

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки виграш на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

67. Декларантом до митної декларації надано повний та достовірний пакет документів, необхідний для підтвердження митної вартості товару за основним методом, а саме: Сертифікат аналізу №б/н від 11.09.2022 р., пакувальний лист №000789/1 від 22.11.2022 р., рахунок-фактура №892/09011-37636 від 01.09.2022 р., коносамент №M00185507 від 12.09.2022 р., автотранспортна накладна №5057 від 22.11.2022 р., декларацiя про походження товару №892/09011-37636 від 01.09.2022 р., довідка про транспортні витрати №789/2 від 21.11.2022 р., комерційна пропозиція №б/н від 15.08.2022 р., біржові котирування від 26.08.2022 р., зовнішньоекономічний договір (контракт) №892 від 02.04.2019 р., додаток №09011 від 01.09.2022 р. до договору №892 від 02.04.2019 р., додаткову угоду №1 від 09.07.2021 р. до договору №892 від 02.04.2019 р., додаткову угоду №2 від 05.11.21 до договору №892 від 02.04.2019 р., додаткову угоду №3 від 05.01.2022 р. до договору №892 від 02.04.2019 р., договір (контракт) про перевезення №0111-21 від 01.10.2021 р. та Інші некласифіковані документи №22/11-2 від 22.11.2022 р.

68. Щодо доводів апелянта, що документи, які підтверджують митну вартість документально не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять розбіжності, а саме:

- відповідно до умов поставки CFR Продавець: за власний рахунок укладає договір перевезення товару до названого порту відвантаження; здійснює поставку товару, який має перейти через поручні судна в порту відвантаження; несе витрати та оплачує фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення та проводить митне очищення товару для експорту. За митною декларацією від 28.11.2022 р. поставка товару здійснюється на умовах CFR RO Constanta. При цьому, відповідно до п. 1 додаткової угоди від 05.01.2022 р. №3 до зовнішньоекономічного контракту від 02.04.2019 р. №892 зазначено, що ціна включає вартість товару, пакування, маркування, завантаження товару у транспортний засіб та експортних мит, і не зазначено, хто відповідає за поставку та оплачує вартість фрахту товару. Так, можливо, до митної вартості не додана вартість фрахту, яка є її складовою;

- згідно відомостей, зазначених у гр.16 CMR від 22.11.2022 р. №5057 перевізником товару є ОСОБА_1 . Транспортні витрати заявлені у довідці від 21.11.2022 р. №789/2, яка видана «SAULA PREMIUM srl» Оскільки довідка про перевезення не є документом первинного бухгалтерського обліку, виникає питання щодо документального підтвердження числового значення доданих транспортних витрат. Також надано договір транспортно-експедиційного обслуговування від 01.10.2021 р. №0111-21 між «SAULA PREMIUM srl» (Румунія), яке заявлено, як Експедитор та «ORIENTAL TRADE WORLDWIDE LIMITED» (Hong Kong), яке заявлено як Клієнт. Інших документів, які б відображали умови транспортування та підтверджували заявлені числові значення транспортних витрат та навантаження, до оформлення не надано;

- згідно відомостей, зазначених у виданні ІСІS від 26.08.2022 р. №5 ціна наведена для тикеру РEOUA33 на умовах поставки СІF Одеса, що не відповідає відомостям по товару, який оформлюється (Lotrene FD270; умови поставки CFR RO Constanta). Крім того, згідно «Методичних рекомендацій...» , затверджених наказом ДМСУ від 01.07.2021 №476, за відсутності даних про щоденні біржові котирування для аналізу, виявлення та оцінки ризиків використовується інформація про середні значення біржових котирувань за календарний місяць, в якому здійснювалось відвантаження товару. Відомості за встановлені періоди декларантом не надано, суд зазначає наступне.

69. Щодо посилання митного органу на ненадання документів, підтверджуючих оплату фрахта, суд зазначає наступне.

70. Згідно інвойсу (рахунку-фактури) №273, відповідно до якого продавцем послуги є "SAULA PREMIUM SRL", а покупець "ORIENTAL TRADE WORLDWIDE LIMITED". В описі ж зазначено вартість послуги, а саме відшкодування витрат пов`язаних з подальшим перевезенням товару. Отже, з цього випливає, що транспортні витрати (фрахт) покладаються на Фірму "ORIENTAL TRADE WORLDWIDE LIMITED", який згідно до Контракту №892 від 02.04.2019 р. є Продавцем, а ТОВ "СЕРВІСОПТОРГ" Покупцем поліетилену високого та низького тиску, поліпропілену, полівінілхлориду.

71. Так як, в даній ситуації договір є трьох стороннім, відповідно за законодавства це не є помилкою.

72. Колегія суддів звертає увагу на судову практику стосовно фрахту, так у постанові Верховного Суду від 05 листопада 2019 року у справі № 820/2147/16 було зазначено наступне:

73. У даній справі митний орган стверджував про те, що надані платником документи не містять відомостей транспортних витрат від міста завантаження до міста перетину митного кордону України, що слугувало підставою для коригування митної вартості товару.

74. Аналізуючи вказані доводи, суди застосували правила Інкотермс 2010, зокрема правила поставки на умовах CFR, які були обрані платником та його контрагентом. Так, Верховний Суд дійшов до висновку, що поставка товару на умовах CFR (вартість і фрахт) зобов`язує продавця оплатити фрахт, необхідний для доставки товару до названого порту призначення.

75. Дослідивши надані платником документи, Верховний Суд відмітив, що замовником експедиційних послуг (в тому числі морського фрахту), є постачальник, якому декларантом (позивачем) було перераховано зазначену у поданих митному органу документах вартість товару за умови його доставки до морського порту України, тому, інших витрат, пов`язаних з експедицією імпортованих товарів, декларант не здійснював, що повністю кореспондується з відомостями у наданих при митному оформленні документах.

76. Як наслідок, судами встановлено, що платником надано необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, які містять складові вартості товару, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товару, та не містять неточностей чи розбіжностей.»

77. Відповідно до Інкотермс-2010 CIF ("вартість, страхування, фрахт") означає, що Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, проте ризик втрати чи ушкодження товару, як і будь-які додаткові витрати, що виникають після відвантаження товару, переходять від Продавця на Покупця.

78. Отже, наведене свідчить про те, що погоджуючи саме обрані умови поставки CIF, Сторони виходили з того, що продажна ціна вже включає в себе вартість товару, фрахт або транспортні витрати, а також вартість страхування для морських перевезень.

79. З урахуванням вказаного, поставка товару на умовах CIF передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені вартість товару фрахт або транспортні витрати, а також вартість страхування для морських перевезень.

80. Крім того, звернемо увагу на те, що поставка товару здiйснюється на умовах «CFR RO Constanta». CFR (Cost and Freight - Вартість та Фрахт) та CIF (Cost, Insurance and Freight - Вартість, Страхування та Фрахт) - терміни, що регулюють права сторін договору купівлі-продажу при морському перевезенні товарів. Відправник вантажу та одержувач товару розподіляють витрати на митне оформлення, а також визначають ризики, які несе кожна зі сторін.

81. Важливо буде зазначити, що умови CIF практично ідентичні зобов`язанням за CFR, єдина відмінність - обов`язкова страховка вантажу, яку оформляє та оплачує продавець.

82. Отже, цьому слідує, що сума митної вартості була складена вже із включенням розрахунку транспортних витрат.

83. Щодо доводів апелянта що, згідно відомостей, зазначених у гр.16 CMR від 22.11.2022 р. №5057 перевізником товару є ОСОБА_1 . Транспортні витрати заявлені у довідці від 21.11.2022 р. №789/2, яка видана «SAULA PREMIUM srl» Оскільки довідка про перевезення не є документом первинного бухгалтерського обліку, виникає питання щодо документального підтвердження числового значення доданих транспортних витрат. Також надано договір транспортно-експедиційного обслуговування від 01.10.2021 р. №0111-21 між «SAULA PREMIUM srl» (Румунія), яке заявлено, як Експедитор та «ORIENTAL TRADE WORLDWIDE LIMITED» (Hong Kong), яке заявлено як Клієнт. Інших документів, які б відображали умови транспортування та підтверджували заявлені числові значення транспортних витрат та навантаження, до оформлення не надано, суд зазначає наступне.

84. Документальне підтвердження умов транспортування та числового значення доданих транспортних витрат, зазначено, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

85. Як вбачається із матеріалів справи, до митного оформлення позивачем було надано всі необхідні документи для підтвердження умов транспортування та числового значення доданих транспортних витрат, а саме: Договір транспортно-експедиторського обслуговування №0111-21 від 01.10.2021 р.; довідку про транспортні витрати від 21.11.2022 р., рахунок-фактуру №273 від 22.11.2022 р.

86. Відтак, відповідно до Договору транспортно-експедиторського обслуговування №0111-21 від 01.10.2021 р. стає зрозумілим, що: фірма "ORIENTALTRADE WORLDWIDE LIMITED» стала клієнтом фірми "SAULA PREMIUM SRL", що є експедитором, відповідно до умов вищезазначеного договору.

87. Згідно п.1.1 та 1.2 даного договору: Клієнт доручає, а Експедитор здійснює експедирування вантажів Клієнта всіма видами транспорту, в тому числі морським, як на території України так і за її межами. "SAULA PREMIUM SRL", надає експедиторські послуги на території України та за її межами через свого суб-експедитора і несе відповідальність за його діяльність.

88. Відповідно до умов платежів, згідно п.3.1 та 3.2, попередню оплату послуг Експедитора за цим Договором Клієнт здійснює в іноземній валюті (США або Євро), згідно з рахунком, виставленим Експедитором Клієнту протягом 5-ти (п`яти) банківських днів з моменту виставлення рахунку засобами факсимільного або електронного зв`язку. Банківські витрати на перерахування оплати за цим Договором здійснюються за рахунок Клієнта.

89. Отже, для оплати послуг, наданих "SAULA PREMIUM SRL" фірмі "ORIENTAL TRADE WORLDWIDE LIMITED", експедитором було виставлено рахунок, що підтверджується наданим до митного оформлення інвойсом, тобто рахунок-фактура №273 від 22.11.2022 року. В зазначеному документі в описі у 1 графі чітко вказується сума, яку має сплатити клієнт за відшкодування витрат, пов`язаних з подальшим перевезенням (Constanta, Romania - митний пункт виїзду Reni, Ukraine, truck НОМЕР_1 / НОМЕР_2 )-780 дол. США. Суд зауважує, що витрати на транспортування товару після його ввезення в Україну (Reni, Ukraine - Dnipro, Ukraine, truck НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ) не включається до митної вартості.

90. Статтею 929 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу.

91. Згідно ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» від 01.07.2014 р. №1955, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

92. Відповідно до ст. 58 МКУ, митною вартістю товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби відповідно до частини другої (частини десятої) цієї статті.

93. До переліку витрат, які мають включатися до митної вартості товарів, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з пунктом 5 частини десятої статті 58 Кодексу входять витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

94. Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 58 МКУ, витрати на транспортування товару після його ввезення не включаються до митної вартості за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена за оцінювані товари, які документально підтверджено та які піддаються обчисленню.

95. Згідно Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 №65, собівартість перевезень (робіт, послуг) - це виражені в грошовій формі поточні витрати транспортних підприємств, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення.

96. У пп. 8 п. 29 Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов`язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг транспортно-експедиторських, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду).

97. Оскільки експедитором розподілені витрати на транспортно-експедиційні послуги, до та після перетину митного кордону України, тому до митної вартості оцінюваних товарів включаються транспортні витрати понесені до перетину кордону України.

98. На підтвердження заявленої вартості фірма "SAULA PREMIUM SRL" надала довідку про транспортні витрати від 21 листопада 2022 р., якою було повідомлено, що вартість транспортування вантажу, що прибув за коносаментом M00185507 у контейнері MRKU2721340, автомобілем з номерами НОМЕР_1 / НОМЕР_2 (Перевізник ФОП ОСОБА_2 ) За маршрутом м.Констанца, Румунія - п/п Рені складає 780 дол США за одне авто (відстань 187 км). Перевантаження вантажу із контейнера в авто складає 52,94 дол США за 1 т нетто.

99. Оплата вищезазначених послуг ТОВ "СЕРВІСОПТОРГ" здійснила на рахунок "ORIENTAL TRADE WORLDWIDE LIMITED", що підтверджується наданої до митного оформлення платіжною інструкцією №15 від 24.04.2023 року та інвойсом №892/09011-37636 від 01.09.22 року.

100. Також, відповідно до наданої митному органу комерційної пропозиції від 15.08.2022 року фірма "ORIENTAL TRADE WORLDWIDE LIMITED" пропонувала, відповідно до умов контракту № 892 від 02.04.19 р, продукцію виробництва компанії Qatar Petrochemical Company (QAPCO) (Катар), (умови поставки CFR Constanta, ціни діють в серпні-вересні 2022 р.: поліэтилен високого тиску низької щільності марка Lotrene FD0270, по ціні 1273,00 USD / тона (код товару ).

101. Також доказом підтвердження умов транспортування слугує пакувальний лист №000789/1 від 22.11.22 року, від Катарської нафтохімічної компанії (QAPCO) (Катар), відповідно до якого вага товару брутто складала 22950,00 кг, вага нетто 22500,00 кг (15 піддонів, 900 мішків).

102. Верховний Суд в рамках справи №804/16553/14, досліджував питання доказів якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення згідно умов Митного кодексу. Відтак, за аналогією правил про допустимість доказів в адміністративному судочинстві, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

103. Слід зазначити, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витратна перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

104. Враховуючи викладене, суд констатує, що за допомогою належного опрацювання документів наданих декларантом та логічного аналізу, митний орган міг впевнитись у повноті та достовірності документального підтвердження умов транспортування та числового значення доданих транспортних витрат.

105. Щодо твердження апелянта, що згідно відомостей, зазначених у виданні ІСІS від 26.08.2022 р. №5 ціна наведена для тикеру РEOUA33 на умовах поставки СІF Одеса, що не відповідає відомостям по товару, який оформлюється (Lotrene FD270; умови поставки CFR RO Constanta). Крім того, згідно «Методичних рекомендацій...» , затверджених наказом ДМСУ від 01.07.2021 №476, за відсутності даних про щоденні біржові котирування для аналізу, виявлення та оцінки ризиків використовується інформація про середні значення біржових котирувань за календарний місяць, в якому здійснювалось відвантаження товару. Відомості за встановлені періоди декларантом не надано, суд зазначає наступне.

106. Відповідно до правил Інкотермс 2010 р. умови поставки CFR (Cost and Freight - Вартість та Фрахт) і CIF (Cost, Insurance and Freight - Вартість, Страхування і Фрахт) -терміни, що регулюють права сторін договору купівлі-продажу під час морського перевезення товарів.

107. Умови CFR передбачають, що відповідальність продавця за вантаж завершується у той момент, коли товар розміщується на борту зафрахтованого відправником судна. Ризики і видатки переходять до покупця не одночасно, а на різних етапах доставки.

108. Відправник вантажу зобов`язується організувати й оплатити завантаження товару на складі, транспортування до порту відправлення, завантаження товару на судно і перевезення до порту замовника.

109. Умови CIF майже ідентичні зобов`язаннями за CFR, єдина відмінність - обов`язкове страхування, яке оформлює й оплачує продавець.

110. Колегія судді зауважує, що митні органи, ухвалюючи рішення про коригування митної вартості товарів, не враховують, що під час постачання товару на умовах Інкотермс групи С (CFR, CIF, CPT, CIP) і групи D (DAT, DAP, DDP) транспортування здійснює продавець, відповідно витрати належать до вартості (ціни, яку фактично було сплачено або яка підлягає сплаті за оцінювані товари), а тому не є складниками митної вартості товару.

111. Митним органом було повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів (за наявності) додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів ; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); - виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

112. Як вбачається із матеріалів справи, листом ТОВ "СЕРВІСОПТОРГ" до Чернівецької митниці № 29/11-1 від 29.11.2022 р. надало до митного органу окрім наданих вже документів: зовнішньоекономічного договору; рахунку-фактури; декларації митної вартості, ще було подано на письмову вимогу митного органу такі документи, як комерційну пропозицію; специфікацію; інформацію біржової організації про вартість товару.

113. На умовах комерційної пропозиції від 15.08.2022 року, підприємство ORIENTAL TRADE WORLDWIDE LIMITED запропонувало Позивачу придбати товар (поліетилен високого тиску низької щільності марка Lotrene FD0270, по ціні 1273,00 USD / тонну, відповідно до контракту № 892 від 02.04.19 р). Продукція виробництва компанії Qatar Petro chemicalCompany (QAPCO) (Катар), умови поставки CFR Constanta, ціни діють в серпні-вересні 2022 р. Отже, надання даних про щоденнi бiржовi котирування та відомості за встановлені періоди відповідають дійсності.

114. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №804/7757/16 від 15.04.2021 р., суд вказав, що згідно з приписами ч. 2 ст. 53 МК України комерційна пропозиція не віднесена до переліку документів, обов`язкових для подання до митного оформлення товару, тобто не є обов`язковою складовою при встановленні його митної вартості, а недоліки комерційної пропозиції не можуть вважатися перешкодою при наявності можливості встановлення митної вартості на підставі інших документів.

115. Витребування митним органом комерційної пропозиції та замовлення є безпідставним, тому що вони не містять в собі інформації, яка може вплинути на визначення митної вартості, в них немає таких даних, які б не містилися в інших комерційних (первинних) документах, які надані декларантом.»

116. У постанові від 05.03.2019 року у справі №815/5791/17 Верховний Суд наголошує, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності (аналогічна позиція Верховного Суду закріплена і у постанові від 05.03.2019р. у справі №813/1532/17, постанові від 19.02.2019 у справі №805/2713/16-А).

117. Протиправність рішень відповідача обґрунтовується наданням декларантом документів, яка є достатніми для визначення митної вартості товару за основний методом та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість.

118. З огляду на викладене, а також зважаючи на протиправність аргументів митного органу, викладених в оскаржуваному рішенні, колегія суддів вважає, що працівники митного органу протиправно не застосували перший метод визначення митної вартості товару за ціною угоди та визначили митну вартість товарів за резервним методом.

119. Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2022/000181/2 від 29.11.2022 р. є протиправним, а відтак наявні правові підстави для його скасування.

120. Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права судом першої інстанції апеляційна скарга не містить.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

121. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

122. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

123. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

124. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

125. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

126. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Чернівецької митниці слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної митної служби України залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.