Справа № 160/13556/23
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 160/13556/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бендес А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 року (суддя Захарчук- Борисенко Н.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 28.08.2023 року) в справі №160/13556/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Білтекс» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

в с т а н о в и в:

16.06.2023 року ТОВ «Білтекс» (далі по тексту позивач) звернулось до суду з позовом до Львівської митниці (далі по тексту відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/800007/2 від 16.02.2023 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 року позовні вимоги задоволено; стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Білтекс» за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Львівська митниця не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подала до суду апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що при винесенні оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару він керувався вимогами Митного кодексу України правилом визначення митної вартості переміщених товарів, де визначено, що якщо з наданих декларантом митної вартості товарів не можливо встановити дійсність задекларованої митної вартості, то митний орган вправі застосувати інші методи визначення митної вартості, окрім методу за прописаною вартістю у контракті або договорі. Апелянт вказував, що ним при митному оформленні товарів виявлено розбіжності у поданих до оформлення документів, декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару всіх складових митної вартості, необхідних при їх обчисленні відповідно до умов поставки, декларанта було повідомлено про виявлені розбіжності, однак у відповіді на запит ним недоліки не усунуто. Умови поставки оцінюваного товару згідно інвойсу та поданої митної декларації від 15.02.2023 року №23UA99U4 FOB NINGBO, що згідно офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати «Інкотермс» термін FOB (Free on Board, Франко- Порт) означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Апелянт вказував, що за умовами контракту, покупець зобов`язаний сплатити: всі витрати, пов`язані з товаром, із моменту його переходу через поручні судна в названому порту відвантаження. Продавець товару несе витрати до моменту завантаження товару на борт судна в порту NINGBO, а всі подальші витрати: транспортування товару до порту Gdansk, розвантаження товару в порту, навантаження на автомобіль р.н. НОМЕР_1 та AI7746XF (напівпричіп/ тягач) та перевезення до України, несе позивач. Надані на підтвердження транспортних витрат рахунки взагалі не містять відомості про такі складові митної вартості як розвантаження, обслуговування в порту, портові збори, зберігання та митне оформлення в порту призначення Гданськ (портовий збір, вартість перевантаження контейнерів тощо), таким чином, ці складові митної вартості товару позивачем не включені до неї взагалі. Наявні розбіжності у частині оплати за заявлений до митного оформлення товар, до митного оформлення не надано докази оплати за поставлений товар. Позивачем, не було надано необхідних документів для підтвердження заявленої у митній декларації митної вартості та в поданих документах були розбіжності у даних щодо розрахунку ціни, різні умови формування ціни товару, тому митницею було вирішено застосувати інший метод визначення митної вартості ніж був застосований декларантом. До митного оформлення для підтвердження транспортних витрат надано два рахунки від виконавця договору про транспортні послуги (рахунок на оплату №56 від 31 січня 2023 та рахунок на оплату №101 від 13.02.2023), які не містять жодних посилань на реквізити партії товару, що унеможливлює співставити та перевірити додаткові складові митної вартості оцінюваного товару. У поданих рахунках відсутні відомості про такі складові митної вартості як розвантаження, обслуговування в порту, портові збори, зберігання та митне оформлення в порту призначення Гданськ (портовий збір, вартість перевантаження контейнерів тощо). До митного оформлення також не надано транспортні документи морського перевезення - коносамент, що передбачено п.6 ч.2 ст.53 МК України. Апелянт вказував, що у поданих документах виявлено розбіжності у відомостях про перевізника, а саме у графах 16 та 23 автотранспортної накладної CMR від 05.02.2022 року № б/н наявні штамп та підпис РЕ «TRETYAK RUSLAN», договір про перевезення укладено з ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч. Ді», банківський платіжний документ на оплату фрахту, згідно пункту 3.3 даного договору, де зазначено що оплата здійснюється за 7 днів до прибуття в порт призначення, до митного оформлення не надано. Рахунок на оплату міжнародного автоперевезення від 13.02.2023 №101 містить відомості про транспортні витрати за межами та по території України які розподілені не пропорційно маршруту перевезення. Апелянт вказував на розбіжності у частині оплати, надані платіжні доручення Swift від 28.22.2022 року містять посилання на контракт та інвойс №Н221009, що не відповідає інвойсу заявленому до митного оформлення №Н221227 та унеможливлює співставити оплату за конкретну поставку товару. Умови оплати згідно специфікації №11 від 09.10.2022 року мали становити: 20% перед завантаженням 80% здійснюється до дати заходження товару у порт, проте, після проведення аналізу встановлено, що таких умов не дотримано. Апелянт просить звернути увагу, що рахунок - фактура (інвойс) Н221227 від 27.12.2022 року поданий на суму на 69343,08 USD, у той час як Swift від 28.11.2022 року поданий на суму на 6400 USD та Swift від 28.11.2022 року поданий на суму на 7420 USD. Банківських платіжних документів, які можна було співставити з даною поставку товару, які б підтверджували факт повної оплати не надано до митного оформлення. Апелянт вказував, що джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД від 23.12.2022 року № UA209230/2022/25993, де рівень митної вартості такого товару становить 5,53 дол. США за кг, коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось. Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Апелянт зазначив, що він своїм рішенням правомірно визначив митну вартість товарів, оскільки заявлена позивачем митна вартість по відпрацюванню бази даних була нижча, ніж митна вартість подібних товарів, оформлених митними органами України у попередні періоди на митну територію України.

Львівська митниця оскаржує рішення у частині розподілу судових витрат щодо витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Апелянт вказував, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та наданих адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом па виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Дана справа є справою незначної складності, обсяг матеріалів опрацьованих адвокатом, а саме документів, що подавалися декларантом позивача до митного оформлення є незначним. Апелянт вказував, що ТОВ «Білтекс» недоведено розмір заявлених витрат на правову допомогу у розмірі 12000,00 грн., разом як і судом першої інстанції при стягнення 6000,00 грн. також невраховано фактичне не надання адвокатом своїх послуг ТОВ «Білтекс», відсутність їх документального підтвердження.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Білтекс» при поданні до митного органу митної декларації, обґрунтовано застосовано перший метод, як основний метод визначення митної вартості товарів за ціною договору. Суд першої інстанції зазначив, що Львівська митниця не мала підстав змінювати митну вартість імпортованих товарів, оскільки позивачем було надано повний пакет документів на підтвердження визначеної ним у митній декларації вартості товарів, розбіжності не перешкоджають встановити справжню вартість товарів, документи дають змогу ідентифікувати товар та об`єктивно визначити його ціну по договору. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості товару, що між позивачем та митницею не відбувалось. Суд першої інстанції зазначав, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованих позивачем товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товарів за першим методом визначення його митної вартості. Суд першої інстанції вказував, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару, тобто, можливість надання додаткових документів передбачена законом. Суд першої інстанції зазначав, що відповідно до вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі не може бути підставою для коригування митної вартості товару. Передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування методів, зокрема, основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, на основі додавання вартості (обчислена вартість), резервний. Для організації перевезення товару позивач 22.08.2022 року уклав з ТОВ «Інтернешил Карго Сервіс Ейч. Ді» договір №220822-22 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів, 20.12.2022 року позивач надав експедитору заявку №5 до договору №220822-82, заявкою було погоджено наступні умови надання послуг експедирування: маршрут: м. Нінбо (Китай) - м.Дніпро (Україна). До митного оформлення позивачем було надано рахунок на оплату №56 та №57 від 31.01.2023 року та №101 від 13.02.2023 року. Суд першої інстанції вказував, що за своєю правовою природою, рахунок на оплату не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер, і складається експедитором. Посилання в рахунках на партію товару не є обов`язковим, а тому відповідне твердження відповідача не може бути підставою для коригування митної вартості товару, оскільки окрім таких рахунків позивачем було надано акти надання послуг з експедитором, які є первинними документами, та є достатніми для підтвердження складових витрат митної вартості по транспортуванню. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів. Наявна довідка про транспортні витрати №1302/1 від 13.02.2023 року, складена директором ТОВ «Інтернешил Карго Сервіс Ейч. Ді» до ТОВ «Білтекс», відповідно до якої останнього проінформовано, що транспортні витрати з організації міжнародного перевезення на адресу ТОВ «Білтекс» у контейнерах №EGHU8396950 становлять 133475, грн без ПДВ за контейнер за маршрутом Нінбо, Китай Гданськ, Польща, транспортні витрати за перевезення за територією України: Гданськ, Польща Рава Руська, Україна 46650,00 грн за контейнер. На думку митниці, платіжне доручення Swift від 28.11.2022 року містить посилання на контракт та інвойс №Н221009, що не відповідає інвойсу заявленому до митного оформлення №Н221227 та унеможливлює співставити оплату за конкретну поставку товару. Пунктом 4 частини 2 статті 53 Митного кодексу України передбачено, документами, які підтверджують митну вартість товарів банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Суд першої інстанції зважав, що 25.06.2022 року Shaoxing Lotus Textiles Trading Co., LTD надало позивачеві комерційну пропозицію, в якій зазначено кількість, ціну товару, який оформлювався за ЕМД, 09.10.2022 року Shaoxing Lotus Textiles Trading Co., LTD виставило позивачу проформу інвойс №H221009 на суму 68794,00 доларів США та 27.12.2022 року виставило позивачу інвойс №H221227 на суму 69343,08 доларів США. Відмінність проформи-інвойсу полягає в тому, що деякі дані можуть бути не остаточними, та до нього ще можуть бути внесені зміни. Згідно із рахунку проформи - інвойсу №H221009 від 09.10.2022 року умови оплати FOB Ningbo, умови оплати 20% депозит + 80% проти коносаменту. На виконання умов проформи - інвойсу №H221009 від 09.10.2022 року ТОВ «Білтекс» 28.11.2022 року сплатило 7420,00 дол. США та 22.12.2022 року сплатило 6400,00 дол.США. Узгоджена сторонами в специфікації № 11 від 09.10.2022 року складається з сум проформи-інвойсу №H221009 від 09.10.2022 року (68794,00 дол. США). Відповідно до інвойсу №H221227 від 27.12.20022 року на суму 69343,08 доларів США умови оплати - FOB Ningbo. Чинним законодавством не встановлено обов`язку здійснювати посилання в платіжному документі на інвойс чи проформу-інвойс, додаткову угоду тощо. У наданих позивачем платіжних дорученнях SWIFT є посилання на зовнішньоекономічний контракт, а тому усі документи щодо оплати, які надані позивачем, стосуються товарів, наданих до митного оформлення. Суд першої інстанції вказував, що сама по собі відсутність у платіжних документах посилання на інвойс чи проформу-інвойс, за умови наявності вказівки на контракт та товари, які оплачуються, не є підставою для висновку щодо недостовірності наданої позивачем інформації про митну вартість товару, а у сукупності з іншими документами, що стосуються поставки оцінюваного товару, які були подані позивачем для митного контролю, дозволяють ідентифікувати платіж з оцінюваним товаром. Суд першої інстанції вказував, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та обсягом наданих робіт. Має бути наданй суду детального опис робіт та послуг задля упевнення у обґрунтованості та співмірності наданих послуг. Із наданих позивачем документів, витрати на професійну правову допомогу у справі позивачем та його представником оцінено у розмірі 12000,00 грн. Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд першої інстанції з урахуванням заперечень представника відповідача, вказував, що понесені витрати позивача на правничу допомогу адвоката у розмірі 12000,00 грн. є не співмірними зі складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, проте можливо стягнути на користь ТОВ «Білтекс» за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 6000,00 грн.

Відповідно до матеріалів справи, 04.01.2021 року між ТОВ «Білтекс» (покупець) та Shaoxing Lotus Textiles Trading Co., LTD (Китайська Народна Республіка) (постачальник) укладено зовнішньоекономічний контракт №04/01/21, за умовами якого, постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар, на умовах та у строки, визначені контрактом, найменування (асортимент), кількість і ціна товару визначається у додатках до договору (специфікаціях) на кожну окрему партію товару, який є невід`ємною частиною даного контракту. Згідно умов контракту п. 2.1, постачальник постачає товар на умовах FOB Китай Ningbo, берез на себе зобов`язання щодо завантаження товару на надані покупцем транспортні засоби. Згідно п. 6.3 контракту, оплата здійснюється як 100% після відвантаження товару та після 60 днів.

Сторонами контракту узгоджено специфікацію № 11 від 09.10.2022 року до вказаного контракту за якою постачальник передає покупцю товар: 100% поліестер однотонна пофарбована тканина мікрофібра, 0,53 долара США за 1 метр, загальною вартістю 68794,00 дарів США, узгоджено умови оплати, близько 20% перед відвантаженням, близько 80% по копії консаменту після приходу контейнера в порт призначення, узгоджено умови транспортування FOB Ningbo Incoterms 2010.

ТОВ «Білтекс» вказує та долучає до справи змінену специфікацію № 11 від 09.10.2022 року, датовану 27.12.2022 року, за якою постачальник передає покупцю товар: 100% поліестер однотонна пофарбована тканина мікрофібра, загальною вартістю 69343,08 дарів США, узгоджено умови оплати, близько 20% перед відвантаженням, близько 80% по копії консаменту після приходу контейнера в порт призначення, узгоджено умови транспортування FOB Ningbo Incoterms 2010. Змінено вартість товару.

На виконання умов контракту сторонами було підписано інвойс проформу № Н221009 від 09.10.2022 року за яким узгоджено поставку товару: 100% поліестер однотонна пофарбована тканина мікрофібра, загальною вартістю 69343,08 дарів США.

27.12.2022 року сторони контракту підписали уточнений інвойс № Н221227 за яким змінили варіть партії товару на 69343,08 доларів США.

15.02.2023 року ТОВ «Білтекс» було задекларовано до митного органу в`їзду Львівської митниці товар: тканини пофарбовані (мікрофайбер), полотняного переплетення, виготовлені з комплексних текстурованих ниток (100% поліестер), без просочення, дублювання та покриття, шириною рулону 220 см, щільністю 80 gsm: Microfiber plain dyed 220cm/80gsm, колір 12-1403 ТСХ 12716 метрів (64 рулони); Microfiber plain dyed 220cm/80gsm, колір 14-1506 ТСХ 12650 метрів (64 рулони); Microfiber plain dyed 220cm/80gsm, колір 15-3800 ТСХ 12800 метрів (64 рулони); Microfiber plain dyed 220cm/80gsm, колір 1-0701 ТСХ - 12600 метрів (63 рулони); Microfiber plain dyed 220cm/80gsm, колір WHITE - 80070 метрів (401 рулон). Загальна кількість - 130836 метрів (656 рулонів). Виробник: Shaoxing Lotus Textiles Trading Co., LTD. Країна виробництва - Китай (CN). Країна походження Китай, шляхом подання електронної митної декларації №23UA99U4. Разом з митною декларацією подано до митного оформлення: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №04/01/21 від 04.01.2021 року, сертифікат якості від 27.12.2022 року; пакувальний лист від 27.12.2022 року; рахунок-фактуру (інвойс) №Н221227 від 27.12.2022 року; автотранспортну накладну №6950 від 13.02.2023 року; супровідний документ Т1 MRN 23PL322080NU5PFTJ7 від 10.02.2023 року; сертифікат про проходження товару С30002 від 05.01.2023 року; банківський платіжний документ, що стосується товару від 28.11.2022 року; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №101 від 13.02.2023 року; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №56 від 31.01.2023 року; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 30.12.2021 року; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2 від 05.01.2023 року; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) зміни до специфікації №11 від 27.12.2022 року; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) специфікація №11 від 09.10.2022 року; договір про надання послуг митного брокера №59/2022 від 02.12.2022 року; договір (контракт) про перевезення №220822-82 від 22.08.2022 року; інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №9567398 від 15.02.2023 року. Митна вартість товару заявлена за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

Львівською митницею не проведено контроль правильності визначення митної вартості та митницею не були додатково витребувані у позивача додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, не проведено консультації.

Згідно матеріалів справи, Львівською митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 16.02.2023 року № UA209000/2023/8000007/2 із застосуванням резервного методу у відповідності до статті 64 Митного кодексу України. Приймаючи оскаржуване рішення та коригуючи митну вартість товару, який ввозився на митну територію України, відповідач вказував: «Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 M4495-VI( далі- МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин:-подані до митного оформлення документи згідно, д переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар;- надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами проведеного опрацювання встановлено наступна: умови поставки оцінюваного товару згідно інвойсу FOB NINCBO, відповідно до положень Інкотермс -2010, термін FOB (... named port of shipment ) Франко борт (... назва порту відвантаження) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. До митного оформлення для підтвердження таких витрат надано два рахунки від виконавця договору про транспортні послуги, які не містять жодних посилань на реквізити даної партії товару, що унеможливлює співставити та перевірити додаткові складові митної вартості оцінюваного товару. У поданих рахунках відсутні відомості про такі складові митної вартості як розвантаження, обслуговування в порту, портові збори, зберігання та митне оформлення в порту призначення Гданськ (портовий збір, вартість перевантаження контейнерів тощо). У поданих документах виявлено розбіжності у відомостях про перевізника, а саме у графах 16 та 23 автотранспортної накладної CMR від 05.02.2022р. б/н б/н наявні штамп та підпис РЕ «TRETYAK RUSLAN», договір про перевезення укладено з ТзОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч. Ді», банківський платіжний документ на оплату фрахту, згідно пункту 3.3 даного договору, де зазначено що оплата здійснюється за 7 днів до прибуття в порт призначення, до митного оформлення не надано. Рахунок на оплату міжнародного автоперевезення від 13.02.2023 N9!01 містить відомості про транспортні витрати за межами та о території України які розподілені не пропорційно маршруту перевезення. Надані платіжні доручення Swift від 28.11.2022 містить посилання на контракт та інвойс №Н221009, що не відповідає інвойсу заявленому до митного оформлення № Н221227 та унеможливлює співставити оплату за конкретну поставку товару. Умови оплати згідно специфікації №11l від 09.10.2022 мали становити: 20% перед завантаженням-80% здійснюється до дати заходження товару у порт. Проте, після проведення аналізу встановлено, що таких умов не дотримано. Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості. Відповідно до частини 2-3 статті 53 Митного кодексу України декларанту виставлена вимога про надання додаткових документів, для підтвердження митної вартості: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (видаткові, податкові накладні); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (оплата попередніх аналогічних поставок, заявки на транспортні послуги, акт виконаних робіт (наданих послуг)); якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару,- копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; переклади документів відповідно до вимог СТ.254 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД від 23.12.2022 №UA209230/2022/25993 рівень митної вартості такого товару становить 5,53 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось».

На підставі рішення, відповідач оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209160/2023/000039 від 16.02.2023 року.

Встановлено, що ТОВ «Білтекс» подало митниці заяву від 07.03.2023 року, до якої долучено додаткові документи, щодо перегляду рішення про коригування митної вартості, надано докази підтверджуючі здійснення транспортування товару. Листом №7.4-2/15/13/7527 від 29.03.2023 року Львівська митниця повідомила, що наданими документами не усунуто та не роз`яснено розбіжності, виявлені під час здійснення митного оформлення, рішення про коригування митної вартості товарів залишається без змін.

Відповідно до ст. 49, ч. 1, ч. 3 ст. 51, ч. 2 ст. 52 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України у митних режимах, відмінних від митного режиму імпорту, здійснюється згідно з положеннями статей 65, 66 цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, передбачений перелік документів, які подаються разом з митної декларацію, які мають на меті встановити товар та визначити його вартість, вартість страхування, транспортування, упаковки, є вичерпним. У разі, коли декларантом надано повний перелік документів передбачених частиною 2 ст. 53 МК України, та можливо встановити повну, вірну ціну товару, складники, що впливають на формування його вартості, вимагати додаткові документи заборонено.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч. 2-4 ст. 57, ч. 1-2 ст. 58 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що митниця, окрім поданих документів до митної декларації не просила позивача надати додаткові підтвердження заявленої митної вартості.

Отже, митний орган мав нарікання щодо вартості заявленої партії товару. Вказував, що у поданих до митного оформлення документах відсутні відомості про такі складові митної вартості як розвантаження, обслуговування в порту, портові збори, зберігання та митне оформлення в порту призначення Гданськ (портовий збір, вартість перевантаження контейнерів тощо), виявлено розбіжності у відомостях про перевізника, а саме у графах 16 та 23 автотранспортної накладної CMR від 05.02.2022 року.

До митного оформлення, для підтвердження витрат на транспортування, було надано: пакувальний лист від 27.12.2022 року, супровідний документ Т1 MRN 23PL322080NU5PFTJ7 від 10.02.2023 року, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №101 від 13.02.2023 року, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №56 від 31.01.2023 року.

Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що для організації перевезення товару ТОВ «Білтекс» 22.08.2022 року уклав з ТОВ «Інтернешил Карго Сервіс Ейч. Ді» договір №220822-22 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів, відповідно до умов даного договору, позивач є замовником, ТОВ «Інтернешил Карго Сервіс Ейч. Ді» виконавцем. Відповідно до п. 1.1 цього Договору виконавець зобов`язується за відповідну плату та за рахунок замовника надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, авіаційним транспортом, а також перевезення у великотоннажних контейнерах і додаткові послуги, необхідні для організації таких перевезень вантажу. 20.12.2022 року позивач надав експедитору заявку №5 до договору №220822-82, якою передбачено умови надання послуг експедирування: маршрут: м. Нінбо (Китай) - м.Дніпро (Україна).

Позивачем було надано рахунок на оплату №56 та №57 від 31.01.2023 року та №101 від 13.02.2023 року.

Наявні акти здачі приймання робіт від 31.01.2023 року №44 та від 20.02.2023 року №99, за якими ТОВ «Інтернешнл Карго Сервіс Ейч Ді» надало послуги з морського перевезення та автомобільного перевезення за маршрутом Нінгбо - Гданськ - Рава-Руська - Дніпро. Послуги надавалися як при переміщенні товару територією України так і поза нею.

До митного оформлення не була надана довідка про транспортні витрати №1302/1 від 13.02.2023 року, складена директором ТОВ «Інтернешил Карго Сервіс Ейч. Ді» до ТОВ «Білтекс», відповідно до якої транспортні витрати з організації міжнародного перевезення на адресу ТОВ «Білтекс» у контейнерах №EGHU8396950 становлять 133475, грн без ПДВ за контейнер за маршрутом Нінбо, Китай - Гданськ, Польща. Транспортні витрати за перевезення за територією України: Гданськ, Польща - Рава Руська, Україна 46650,00 грн за контейнер.

Проте, встановити маршрут транспортування товару та зрештою його транспортування можливо з наданих позивачем документів до митного оформлення.

Львівська митниця вказувала, що надані платіжні доручення Swift від 28.11.2022 року містить посилання на контракт та інвойс №Н221009, що не відповідає інвойсу заявленому до митного оформлення № Н221227 та унеможливлює співставити оплату за конкретну поставку товару.

Встановлено, що 25.06.2022 року постачальник Shaoxing Lotus Textiles Trading Co., LTD надав ТОВ «Білтекс» комерційну пропозицію, в якій зазначено кількість, ціну оформлюваного товару. 09.10.2022 року ТОВ «Білтнекс» та Shaoxing Lotus Textiles Trading Co., LTD підписали специфікацію № 11, якою погодили поставку товару на суму 68794,00 дол. США. 09.10.2022 року постачальником надіслано ТОВ «Білтекс» проформу інвойс №H221009 на суму 68794,00 доларів США, 20 % від суми 68794,00 доларів США складає 13758,80 дол. США.

На виконання умов специфікації № 11 та проформи - інвойс позивач декількома платежами сплатив постачальнику 13820,00 дол. США, 28.11.2022 року 7420,00 дол. США та 22.12.2022 року 6400,00 дол. США.

Встановлено, що 27.12.2022 року позивач та Shaoxing Lotus Textiles Trading Co., LTD уклали додаток до контракту, яким внесли зміни до специфікації № 11 і погодили поставку товару в іншій кількості та на іншу суму 69343,08 дол. США. 27.12.2022 року Shaoxing Lotus Textiles Trading Co., LTD надіслало ТОВ «Білтекс» новий інвойс №Н221227 на суму 69343,08 дол. США.

ТОВ «Білтекс» на виконання умов специфікації № 11 та інвойсу №Н221227 10.02.2023 року сплатив постачальнику решту у розмірі 55523,08 дол. США. Загальна сума, що сплачена постачальнику сплатив 69343,08 дол. США, що відповідає погодженій сумі в специфікації № 11 із доповненнями та інвойсу №Н221227.

Розбіжності у платіжних дорученнях Swift від 28.11.2022 року, де містяться посилання на інвойс №Н221009, а не на інвойс № Н221227, пояснюються тим, що станом на оплату 28.11.2022 року здійснювалась оплата на підстав наявного інвойсу від 09.10.2022 року №Н221009. Посилання на інвойс № Н221227 у платіжних дорученнях від 28.11.202 року неможливе, адже інвойс № Н221227 Shaoxing Lotus Textiles Trading Co., LTD надіслало ТОВ «Білтекс» 27.12.2022 року.

Встановлено, що Львівською митницею при коригуванні митної вартості товарів, було використано інформацію щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за першим методом згідно за оформленням подібного товару, за раніше поданими ВМД, зокрема від 23.12.2022 №UA209230/2022/25993.

В матеріалах справи наявна копія вантажно-митної декларації від 23.12.2022 №UA209230/2022/25993, яка була взята митним органом для коригування митної вартості товару: тканини пофарбовані (мікрофайбер), полотняного переплетення, виготовлені з комплексних текстурованих ниток (100% поліестер), без просочення, дублювання та покриття, шириною рулону 220 см, щільністю 80 gsm: Microfiber plain dyed 220cm/80gsm, колір 12-1403 ТСХ 12716 метрів (64 рулони); Microfiber plain dyed 220cm/80gsm, колір 14-1506 ТСХ 12650 метрів (64 рулони); Microfiber plain dyed 220cm/80gsm, колір15-3800 ТСХ 12800 vетрів (64 рулони); Microfiber plain dyed 220cm/80gsm, колірі 1-0701 ТСХ 12600 метрів (63 рулони); Microfiber plain dyed 220cm/80gsm, колір WHITE - 80070 метрів (401 рулон). Загальна кількість - 130836 метрів (656 рулонів). Виробник: Shaoxing Lotus Textiles Trading Co., LTD. Країна виробництва - Китай (CN). Натомість, декларацією взятою для коригування вартості товару підтверджується, що на територію України на умовах поставки FCA TR Istambul, ввезено товар водна дисперсія стирол - акрилового полімера Kemiline СЕ930. Універсальна стирол акрилова дисперсія. В основному рекомендовано для цементних сумішей, еластичних покриттів та герметиків. Не містить спирту. Торгова марка Kemiline, виробник Kemiteks Kimya Sanayi Ve Ticfret A.S., країна відправлення Туреччина.

Натомість за умовами поставки FCA Інкотермс 2020 продавець доставляє вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Вибір місця постачання вплине на зобов`язання зі завантаження і розвантаження товару у даному місці. Якщо постачання здійснюється у приміщенні продавця, то продавець несе відповідальність за завантаження. Якщо ж постачання здійснюється в інше місце, продавець за відвантаження товару відповідальності не несе.

За умовами поставки Інкотермс 2020 FOB - продавець виконує постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження, це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом.

Порівнюючи умови ввезення та характеристики товару за декларацією від 15.02.2023 року №23UA99U4, та декларації, яка була використана митницею від 23.12.2022 року №UA209230/2022/25993, колегія суддів зазначає, що різними є умови транспортування, товар, який береться для порівняння, торговельна марка та виробник. Абсолютно є різними всі дані. Тобто Львівська митниця неправомірно використала декларацію від 23.12.2022 року №UA209230/2022/25993 для співставлення характеристик товару 1 та умов поставки та для коригування митної вартості. Львівська митниця незрозумілим чином взяла для порівняння митну декларацію від 23.12.2022 року №UA209230/2022/25993.

Поряд з тим, частинами 1, 2, 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, митниця не довела правомірність свого рішення, не обґрунтувала в чому саме, на її думку, розбіжності в документах поданих позивачем, не дають змогу визначити митну вартість товару за основним методом за ціною товару, визначеною позивачем у інвойсі до контракту.

Суд вказує, що частиною 7 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

На думку суду, позивачем було вірно проведено розрахунок митної вартості, відповідно до контракту, подано документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 Митного кодексу України, вірно обрано метод визначення митної вартості товару.

При вирішенні спору, суд апеляційної інстанції враховує позиції Верховного Суду, зокрема, викладені у постановах від 14.11.2019 року у справі № 809/33/17, від 25.02.2021 року у справі № 815/6799/17, від 02.03.2021 року у справі № 809/857/17, від 12.03.2021 року у справі № 826/16699/16, 05.03.2021 року у справі № 823/1461/17, від 17.05.2022 року у справі № 814/1916/17, від 29.06.2022 року у справі № 1.380.2019.001524, від 21.06.2022 року у справі № 820/6811/16, від 08.06.2022 року у справі № 380/1197/20.

Переглядаючи рішення суду у частині витрат на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно частин 1 3 ст. 132, частин 1 5 ст. 134 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

ТОВ «Білтекс» вказано, що отримано правову (професійну правничу) допомогу від адвокатського об`єднання «Смарт Юрист». У якості доказу понесених витрат на правничу допомогу, надано договір про надання правової (професійної правничої) допомоги від 02.01.2019 року № 63, укладений з адвокатським об`єднання «Смарт Юрист», надано додаток до договору № 16 від 12.06.2023 року яким сторони узгодили об`єм правової допомоги, який складається з підготовки та подачі до Дніпропетровського окружного адміністративного суду позову до Львівської митниці, аналізу отриманих документів, надання правової кваліфікації обставинам справи, визнання нормативно-правових підстав вимоги, моніторингу судових рішень, визначення судової практики, супроводу адвокатами адвокатського об`єднання у суді першої інстанції справи за позовом до Львівської митниці, що загалом оцінено у 12000,00 грн.

Керуючим адвокатського об`єднання «Смарт Юрист» складено звіт про надану ТОВ «Білтекс» правничу допомогу.

Згідно акту № 14 від 14.07.2023 року прийому-передачі послуг, сторони узгодили, що адвокатським об`єднанням надано послуги на загальну вартість 12000,00 грн. Адвокатським об`єднання «Смарт Юрист» сформовано рахунок на оплату № 340 від 14.07.2023 року.

Оплата за надані - отримані послуги з правової допомоги підтверджується платіжним дорученням від 27.07.2023 року № 18973.

Згідно частин 2, 3, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Витрати на правову допомогу, отриману стороною по справі не суб`єктом владних повноважень, підлягають розподілу разом з всіма витратами за правилами загального відшкодування понесених судових витрат.

Нормами КАС України визначено, що витратами на професійну правничу допомогу є витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, витрати понесені стороною як оплата на правничу допомогу адвоката, в тому гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, оплата за підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, оплата вартості послуг помічника адвоката, сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Встановлено, що позовну заяву було підготовлено та підписано від імені позивача адвокатом Соколовим Д.І.

Львівською митницею було подано до суду відзив на позов. Адвокатом не було підготовлено відповідь на відзив. Встановлено, що адвокат Соколов Д.І. від імені ТОВ «Білтекс» надавав відповідь на відзив.

Суд першої інстанції здійснював розгляд позову без виклику та участі сторін та їх представників, тобто адвокат від імені ТОВ «Білтекс» не приймав участі у судових засіданнях.

Нормами КАС України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

Згідно висновку Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії», відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. «Суд висловлює сумнів щодо існування об`єктивної необхідності здійснення деяких витрат, зазначених у цих рахунках-фактурах». Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Данілов проти України», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що нормами КАС України передбачено співмірність гонорару адвоката, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Витрати на правову допомогу у розмірі 12000,00 грн., що заявлені ТОВ «Білтекс» є завищеними та не відповідають складності спору, об`єму наданих послуг з правничої допомоги адвокатом.

При розподілі судових витрат витрат на правову допомогу варто враховувати складність справи та задоволення позовних вимог.

Надання правничої допомоги складалось з підготовки та подання до суду позову з додатками та підготовки та подання до суду відповіді на відзив. Правнича допомога у частині аналізу отриманих документів, надання правової кваліфікації обставинам справи, визнання нормативно-правових підстав вимоги, моніторингу судових рішень, визначення судової практики, є загальною, не конкретизовано які саме дії виконував адвокат адвокатського об`єднання «Смарт Юрист».

Суд першої інстанції при ухваленні рішення взяв до уваги предмет спору, складність спору, необхідність залучення послуг адвоката, вірно визначив розмір витрат (6000,00 грн.). Доведеними та наданими послугами на який затрачений адвокатом час, є послуги з підготовки та подання позову, підготовки та подання відзиву до суду, які підлягають відшкодуванню, таке стягнення слід проводити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Новий розподіл судових витрат здійснюється у разі задоволення апеляційної скарги. Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень, крім пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 року в справі №160/13556/23 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова