Справа № 380/7826/23
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 380/7826/23 пров. № А/857/18124/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року (суддя Братичак У.В., м. Львів) у справі № 380/7826/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просила:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» стаж роботи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у органах податкової служби за період з 03.01.1994 по даний час (13.04.2023) на посадах:

З 03.01.1994 по 02.10.1997 у ДПІ (ДПА) у Галицькому районі м.Львова, а саме з:

03.01.1994 на посаді інспектора І категорії по кадрах ;

26.11.1996 на посаді інспектора І категорії по кадрах;

03.01.1997 на посаді головного інспектора по кадрах Державної податкової адміністрації у Галицькому районі м.Львова;

З 03.10.1997 по 16.09.2020 у ДПІ (ДПА) у Личаківському районі м.Львова, а саме з:

03.10.1997 на посаді головного інспектора по кадрах у Державній податковій адміністрації у Личаківському районі м. Львова;

19.03.1998 на посаді головного інспектора по кадрах у Державній податковій інспекції у Личаківському районі м. Львова;

11.05.1998 на посаді старшого державного податкового інспектора відділу ресурсних та неподаткових платежів місцевих податків і зборів в Державній податковій інспекції у Личаківському районі м.Львова;

27.12.1999 на посаді старшого податкового ревізора-інспектора відділу ресурсних та неподаткових платежів місцевих податків і зборів;

28.12.2001 на посаді старшого податкового ревізора-інспектора у відділі адміністрування місцевих податків ресурсних (рентних) та інших неподаткових платежів в Державній податковій інспекції у Личаківському районі м.Львова;

01.08.2002 на посаді старшого державного податкового інспектора відділу місцевих ресурсних (рентних), неподаткових платежів;

02.09.2005 на посаді старшого державного податкового інспектора в сектор адміністрування податків місцевих ресурсних (рентних) та інших неподаткових платежів;

23.02.2007 на посаді старшого державного податкового інспектора в відділ адміністрування платежів за землекористування, місцевих податків ресурсних (рентних) та неподаткових платежів;

19.08.2012 на посаді старшого державного податкового інспектора сектору місцевих, ресурсних, рентних та неподаткових платежів ДПІ у Личаківському районі ДПС у Львівській області;

02.04.2012 на посаді старшого державного податкового ревізора - інспектора цього ж сектору;

24.07.2012 на посаді старшого державного податкового ревізора-інспектора відділу податку на прибуток, місцевих, ресурсних, рентних та неподаткових платежів управління оподаткування та контролю об`єктів та операцій ДПІ у Личаківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області;

02.02.2015 на посаді старшого державного ревізора-інспектора сектору місцевих, ресурсних, рентних та неподаткових платежів управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Личаківському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області;

15.08.2016 посаді завідувача сектору адміністрування місцевих податків і зборів з юридичних осіб;

02.06.2017 на посаді головного державного ревізора - інспектора відділу адміністрування та камеральних перевірок податкової звітності з екологічного податку та рентної плати місцевих податків і зборів платників території обслуговування Личаківської ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у Львівській області;

25.09.2018 на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з юридичних осіб Личаківського управління, Головного управління ДФС у Львівській області;

17.09.2019 прийнята в порядку переведення на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу податків і зборів з юридичних осіб Личаківського управління Головного управління ДПС у Львівській області;

З 17.09.2020 по 13.04.2023 в ГУ ДПС у Львівській області а саме з:

17.09.2020 на посаді головного державного ревізора-інспектора Львівського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління податкового адміністрування Головного управління ДПС у Львівській області;

19.01.2021 на посаді головного державного ревізора-інспектора Львівського відділу податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування юридичних осіб Головного управління ДПС у Львівській області;

21.10.2021 на посаді головного державного інспектора Львівського відділу податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок управління адміністрування юридичних осіб Головного управління ДПС у Львівській області;

24.08.2022 на посаді головного державного інспектора Львівського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у Львівській області де і працює по даний час.

- визнати протиправним та скасувати Рішення №7897/03-16 від 03.03.2023 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій (відділ перерахунку пенсій №2) та пільг про відмову у перерахунку пенсії, яким відмовлено ОСОБА_1 у переведенні із пенсії по віку на загальних підставах на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести ОСОБА_1 з пенсії по віку на загальних підставах на пенсію державного службовця за віком відповідно до п.10 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ з 27 лютого 2023 р. та здійснити перерахунок і виплату пенсії державного службовця за період, починаючи з 27.02.2023, тобто з часу звернення за переведенням на пенсію державного службовця та з урахуванням Довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 27.02.2023, які додані до заяви №1554 від 27.02.2023.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №7897/03-16 від 03.03.2023 про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести з 27.02.2023 ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, п.п. 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №129-13-01-10-00-11 від 27.02.2023, №24-13-01-10-21 від 27.02.2023, №130-13-01-10-00-11 від 27.02.2023, зарахувавши при цьому до її стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця періоди роботи в органах державної податкової служби з 03.01.1994 по 27.02.2023.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 1610 (одна тисяча шістсот десять) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 1610 (одна тисяча шістсот десять) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, просить рішення суду скасувати і у задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, згідно матеріалів електронної пенсійної справи ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні з 22.08.2020 та отримує пенсію за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), працює.

Пенсія обчислена при загальному стажі 43 роки 10 місяців 24 дні (до 31.10.2022), коефіцієнт стажу з урахуванням оцінки одного року роботи 1 - 0,43833. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії, який враховано з 01.07.2000 по 31.10.2022 згідно індивідуальних даних про застраховану особу 15169,47 грн, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 1,95403 з застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2017-2019 роки (7763,17грн. х 1,95403).

Розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 станом на 01.04.2023 становить 8702,87 грн.

Позивачка звернулась із заявою від 27.02.2023 № 1554 про перерахунок пенсії «Перехід на інший вид пенсії (як держслужбовець)».

З урахуванням принципу екстериторіальності розглянувши заяву позивачки Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області прийнято рішення № 7897/03-16 від 03.03.2023 про відмову в переведенні з пенсії пенсію відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VIII).

Пенсійне забезпечення громадян в Україні здійснюється відповідно до Закону № 1058 Закону № 889-VIII, Закону України від 16.12.1992 № 3723-ХІІ «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-ХІІ) та актами Кабінету Міністрів України, на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ та інших чинних нормативно- правових актів.

Законом № 889 визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, втратив чинність Закон № 3723-ХІІ, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Однак, згідно з пунктами 10, 12 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889 передбачене право державних службовців на призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Пенсії, відповідно до Закону № 889-VIII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, призначаються особам, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII обіймають посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України або на день набрання чинності Законом № 889-VIII мають не менш як 20 років на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України незалежно від факту роботи на державній службі станом на 01.05.2016.

Основним критерієм, за яким визначається можливість зарахування того чи іншого періоду особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ є встановлення відповідного рангу за займаною посадою.

При цьому зазначає, що статтею 25 Закону № 3723-ХІІ визначено сім категорій посад державних службовців, залежно від яких встановлювалися ранги державних службовців.

Якщо у статті 25 Закону № 3723-ХІІ не визначений певний державний орган, посади у якому віднесені до відповідних категорій посад державної служби, при визначенні права особи на пенсію державного службовця слід керуватись нормативно- правовими актами, за якими в подальшому такі посади були віднесені до посад державної служби.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.09.1997 № 503-Р Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців (далі - Розпорядження № 503-Р) були віднесені до відповідних категорій посад державних службовців посади працівників державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, обласних, містах Києві та Севастополі і державних податкових інспекцій у районах, містах, районах у містах, які не мали спеціальних звань.

Посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання згідно із статтею 15 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Отже, посадові особи органів державної податкової служби, які мають спеціальне звання, Законом № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України не віднесені до відповідних категорій посад державних службовців.

Підпунктом 17 пункту 3 статті 3 Закону № 889-VIII визначено, що дія цього Закону не поширюється на осіб рядового та начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання.

Законом № 889-VIII визначено, що при прийнятті на державну службу державному службовцю присвоюється ранг в межах відповідної категорії.

При визначенні права особи на призначення пенсії за Законом № 889-VIII слід керуватись записами у трудовій книжці та аналізувати відповідність займаної особою посади» посадам визначеним статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України.

Таким чином, судом не взято до уваги те, що в період роботи в органах державної податкової служби позивачка обіймала посади, за якими присвоювались спеціальні звання, а не ранги державного службовця. Такі посади згідно розпорядження Кабінету Міністрів України № 503-Р не відносяться до відповідних категорій посад державних службовців, а відтак, не зараховуються до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ.

Оскільки, у позивачки відсутній стаж державної служби, передбачений Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII, а на працівників державних органів, яким присвоюються спеціальні звання дія Закону № 889-VIII не поширюється, підстави для призначення пенсії за нормами Закону № 3723-ХІІ відсутні.

Щодо задоволення вимоги позивачки про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 500 грн, то вважає, що такий є неспівмірним та завищеним.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.03.2003 та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області.

27 лютого 2023 року позивач звернулася до відповідача 1 зі заявою щодо переходу на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, як державний службовець, який має стаж державної служби понад 20 років.

Вказана заява від 27 лютого 2023 року відповідно до екстериторіального принципу розподілу єдиної черги завдань, розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області.

Рішенням від 03.03.2023 № 7897/03-16 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області відмовило позивачу в переході на зазначений вище вид пенсії, посилаючись на те, що відповідно до ст. 343.1 Податкового кодексу України працівникам податкової служби присвоюються спеціальні звання, тому такі посади не належать до категорії посад державних службовців визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, а отже позивач немає 20 років стажу на посадах віднесених до державних службовців.

Постановляючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що пенсійне забезпечення державних службовців станом до 01.05.2016 регулювалося Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон №3723).

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону №3723- ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

З 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII).

Підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з пунктом 10 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності вказаним Законом України займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 11 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VIII перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених вказаним Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Пункт 12 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VIII визначає, що для осіб, які на день набрання чинності вказаним Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

З огляду на це суд першої інстанції слушно зауважив, що «Прикінцевими та перехідними положеннями» Закону № 889-VIII від 10.12.2015 передбачено, що за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України № 3723-ХІІ. Водночас, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 вказаного Закону України і «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 676/4235/17.

Згідно абзацу першого частини першої статті 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

При цьому суд правильно вказав, що стаж державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 обчислюється згідно з законодавством, яке діяло раніше, і на тих умовах і в порядку, що були ним передбачені (п. 8 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 889-VIII).

Стаж державної служби до 01.05.2016 обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994 (далі - Порядок № 283), та додатка до нього.

Зі змісту оскарженого рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 03.03.2023 №7897/03-16, яким позивачу відмовлено в переході на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ є відсутність стажу державної служби через незарахування періоду роботи позивача до державної служби. Зокрема, відповідачем не зараховано до стажу державної служби період роботи позивача з 03.01.1994 по теперішній час в органах державної податкової служби.

Суд першої інстанції дійшов підставного висновку, що позивач на час звернення до відповідача зі заявою щодо переведення на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ мала достатній стаж державної служби (понад 20 років станом на 01.05.2016 та крім того станом на 01.05.2016 займала посаду державної служби та продовжувала працювати) оскільки згідно з трудових книжок позивача серії НОМЕР_1 від 16.09.1980 та від 22.09.2005 вбачається, що ОСОБА_1 працювала з 03.01.1994 по теперішній час в органах державної податкової служби. Також трудовою книжкою позивача підтверджується, що 06.05.1994 позивачем прийнята Присяга державного службовця. Надалі позивачу присвоювалися спеціальні звання, зокрема: з 04.07.1994 - присвоєно 13 ранг державного службовця; з 15.02.1999 - присвоєно спеціальне звання інспектора податкової служби ІІ рангу; з 01.01.2014 - присвоєно спеціальне звання інспектора податкової та митної справи ІІ рангу; з 19.06.2016 - присвоєно спеціальне звання інспектора податкової та митної справи І рангу; з 24.10.2018 - присвоєно спеціальне звання Радник податкової та митної справи ІІІ рангу; з 17.09.2019 - присвоєно 6 ранг державного службовця.

Пунктом 1 Порядку № 283 регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), серед іншого, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Пунктом 4 Порядку № 283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Пунктом 5 Порядку № 283 визначено, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивачки на відповідних посадах був Закон України «Про державну податкову службу в Україні» № 509-XII від 04.12.1990 (далі - Закон № 509-XII), а з 12.08.2012 - Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Пунктом 342.4 статті 342 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Згідно з абзацами першим, другим пункту 344.1 статті 344 ПК України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

З огляду на це суд вірно вказав, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Крім того, частиною сімнадцятою статті 37 Закону № 3723-ХІІ визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Аналогічні положення щодо віднесення посадових осіб органів доходів і зборів до державних службовців та пенсійного забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», були передбачені і Податковим кодексами України від 12.08.2012.

Отже, законодавством, яке діяло в період роботи (служби) позивача, та яке діє на теперішній час, визначено, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Вказане підтверджується також положенням п. 7 ч. 2 ст. 46 Закону № 889-VIII та п. 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 229 від 25.03.2016 (далі - Порядок № 229), які діють з 01.05.2016, де закріплено, що до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

З огляду на вказане суд підставно відхилив покликання відповідача на положення п. 17 ч. 3 ст. 3 Закону № 889-VIII, відповідно до якого дія цього Закону не поширюється на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання, якщо інше не передбачено законом, скільки нормами Податкового кодексу України та ст. 46 Закону № 889 (яка є спеціальною щодо ст. 3 цього ж Закону) передбачено протилежне.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що на момент звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (27.02.2023), у неї були наявні всі умови, які необхідні для переведення на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, п.п. 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, а саме позивач досягла 62 річного віку, набула більше 44 років страхового стажу, а стаж роботи на посадах державного службовця станом на 01.05.2016 становив понад 20 років, крім того станом на 01.05.2016 позивач продовжувала працювати на посадах державної служби.

Таким чином, відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в переведенні позивача на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» є неправомірною, тому рішення від 03.03.2023 № 7897/03-16 є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім цього, суд першої інстанції правильно врахував положення Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі Порядок № 622) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб».

Згідно з пунктом 4 Порядку № 622, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 01.05.2016, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 01.05.2016 на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 01.05.2016 на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах 3 - 5 цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики (пункт 5 Порядку № 622).

У матеріалах справи наявні довідки за формою, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3, а саме: про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №129-13-01-10-00-11 від 27.02.2023, про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) №24-13-01-10-21 від 27.02.2023, про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) №130-13-01-10-00-11 від 27.02.2023.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що достатнім і ефективним способом захисту порушених прав позивача є прийняття судом рішення про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести з 27.02.2023 позивача на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, п.п. 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №129-13-01-10-00-11 від 27.02.2023, №24-13-01-10-21 від 27.02.2023, №130-13-01-10-00-11 від 27.02.2023, зарахувавши при цьому до її стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця періоди роботи в органах податкової служби з 03.01.1994 по 27.02.2023 (момент звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області).

При цьому правильним є твердження суду, що позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» стаж роботи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в органах податкової служби за період після 27.02.2023 є передчасними, адже Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області у спірному рішенні не надавало оцінку вказаному періоду, тому у задоволенні таких необхідно відмовити.

Також суд першої інстанції, з чим погодилась колегія суддів, з урахуванням вимог ст. 134, 139 КАС України, правильно вирішив питання розподілу судових витрат.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, відтак рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року у справі № 380/7826/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 16.02.2024