Справа № 160/30226/23
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2024-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
17.11.2023 року через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без застосування до її пенсійних виплат особливості «Не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм.; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ» та з дотриманням вимог ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 03.07.2018, здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
21.11.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишено позов без руху, через невідповідність вимогам ст. ст.160, 161 КАС України та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.
06.12.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду задоволено заяву позивача, поновлено строк звернення до суду, відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін та витребувано у відповідача додаткові докази по справі.
29.01.2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що пенсія позивачу перерахована в межах зобов`язань покладених рішенням суду, а отже рішення суду в частині здійснення перерахунку пенсії Головним управлінням виконано в повному обсязі. Органи Пенсійного фонду виконують рішення включно в межах покладених судом зобов`язань, будь - які інші дії, що не визначені рішенням суду, не можуть бути вчинені пенсійним органом, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами в вищезазначеній справі носили спірний характер. Позивачу було відмовлено в застосуванні показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні за 2015-2017 рр. при здійсненні перерахунку. За рішенням суду перерахунок проведено, що призвело до збільшення розміру пенсії Позивача. Органи Пенсійного фонду керуються при здійсненні аналогічних перерахунків нормами права визначеними чинним пенсійним законодавством. Тобто, Пенсійний фонд України має чітку правову позицію щодо застосування норм права при здійсненні аналогічних перерахунків, Суд не може наперед приймати рішення, щодо не порушених прав чи законних інтереси особи. Разом з тим, позивач просить вирішити на майбутнє, ще не порушені її права щодо здійснення масових перерахунків пенсії та вимог ст. 42 Закону № 1058 що суперечить чинному законодавству.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За особистою заявою позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Не погодившись з розрахунком пенсії Головним управлінням при переведенні з одного виду пенсії на інший, щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні позивач звернулась з адміністративним позовом до суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 року у справі № 160/13282/22, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: - визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладену у листі від 10.08.2022 №23889-18946/Я-01/8- 0400/22, в проведенні перерахунку та виплати пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто, за 2015- 2017 рр. - зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 03 липня 2018 року перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто, за 2015-2017 рр.

На виконання вказаного рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 року у справі № 160/13282/22 відповідачем було здійснено перерахунок пенсії, разом з тим, як вбачається з рішення П`ятихатського об`єднаного управління ПФУ від 10.02.2023 року № 38 в розділі «Особливості» органом ПФУ зазначено наступне: «Не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм.; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ».

01.09.2023 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про здійснення перерахунку та виплату пенсії без застосування до пенсійних виплат особливості - «Не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм.; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ».

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області від 29.09.2023 року №47471-37859/Я-01/8-0400/23 повідомлено позивачу, що на виконання судового рішення, в межах покладених зобов`язань, позивачу з 03.07.2018 проведено зазначений судом перерахунок пенсії, проведення автоматизованих перерахунків пенсії відповідно до постанов Кабінету Міністрів України судом не розглядалось. Згідно особистих заяв від 23.06.2020 року, від 23.12.2022 року та від 01.09.2023 року позивачу проведені перерахунки пенсії: з 01.07.2020 року та 01.01.2023 року по стажу відповідно до частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 01.09.2023 року у зв`язку із звільненням з роботи.

Позивач вважає рішення відповідача від 10.02.2023 № 38 в частині встановлення особливості «Не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм.; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ» протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою звернення до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до частини 2 статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону №1058-ІV загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами, зокрема, рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закон №1058-IV передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим законом та досягли встановленого цим законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Як зазначено у статті 1 Закон №1058-IV мінімальна пенсія це державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Згідно із абзацом 8 частини 2 статті 5 Закону №1058-IV виключно цим Законом визначаються мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно статті 16 Закону №1058-IV застрахована особа має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до абзацу 3 частини 2 статті 27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Статтею 42 Закону №1058 встановлено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Отже, з дня призначення виплати пенсії позивач користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії згідно з Законом №1058-IV, будь-яких обмежень його прав як пенсіонера, якому призначено виплату пенсії за рішенням суду, наведеним Законом не встановлено.

Отже, виконання вимог закону, в тому числі, щодо проведення підвищення та перерахунку пенсій є обов`язком відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 року у справі № 160/13282/22, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: - визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладену у листі від 10.08.2022 №23889-18946/Я-01/8- 0400/22, в проведенні перерахунку та виплати пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто, за 2015- 2017 рр. - зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 03 липня 2018 року перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто, за 2015-2017 рр.

Відповідачем на виконання вказаного рішення суду від 08.11.2022 року у справі № 160/13282/22 здійснено перерахунок пенсії, при цьому, відповідач зазначає, що оскільки у рішенні суду інші зобов`язання щодо проведення перерахунків відсутні, розмір пенсії виплачується в твердому розмірі.

Разом з тим, як вбачається з рішення П`ятихатського об`єднаного управління ПФУ від 10.02.2023 року № 38 в розділі «Особливості» органом ПФУ зазначено наступне: «Не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм.; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ»

Суд звертає увагу, що рішення суду від 08.11.2022 року у справі № 160/13282/22 не містять застережень щодо встановлення твердого розміру пенсійної виплати позивачеві та щодо того, що пенсія позивача не підлягає масовим перерахункам.

Також суд звертає увагу, що з дня поновлення виплати пенсії (на підставі рішення суду від 08.11.2022 року у справі № 160/13282/22) позивач користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії згідно вимог Закону України № 1058-IV, при цьому, будь-яких обмежень його прав, як пенсіонера, якому призначено виплату пенсії за рішенням суду, наведеним Законом не встановлено.

Крім того, Законами України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік передбачається зростання мінімальної заробітної плати, у зв`язку з чим, пенсійний орган в автоматичному режимі перераховує мінімальний розмір пенсійних виплат для непрацюючих пенсіонерів, що також підтверджує безпідставність доводів представника відповідача про відсутність у рішенні суду про зобов`язання щодо проведення перерахунку пенсії.

Слід наголосити, що виконання вимог закону, в тому числі, щодо проведення підвищення та перерахунку пенсій є обов`язком відповідача.

Таким чином, при поновленні позивачці пенсії та здійсненні перерахунку відповідачем безпідставно встановлено особливість «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.», що призвело до порушення права позивачки на належний розрахунок пенсії та подальшого підвищення її розміру відповідно до приписів статті 42 Закону № 1058-ІV, у зв`язку з чим рішення П`ятихатського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 10.02.2023 № 38 в частині встановлення особливості «Не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм.; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ» є протиправним та підлягає скасуванню.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про необхідність зобов`язання відповідача зійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без застосування до її пенсійних виплат особливості «Не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм.; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ» та з дотриманням вимог ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03.07.2018, з урахуванням виплачених сум.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 858,88 грн., що документально підтверджується квитанцією № від 27.11.2023 року.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено, судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду підлягає стягненню в сумі 858,88 грн., бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.26, ) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення П`ятихатського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 10.02.2023 № 38 в частині встановлення особливості «Не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм.; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без застосування до її пенсійних виплат особливості «Не підлягають МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм.; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ» та з дотриманням вимог ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03.07.2018, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 858,88 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень вісімдесят вісім копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв