Справа № 160/29690/23
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання протиправним та скасування запису, -
13 листопада 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Криворізької міської ради, в якій позивач просить:
Ухвалою суду від 16.11.2023 року адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків шляхом подання до суду: вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду та надати докази їх поважності; докази на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги (копія рішення Господарського суду про припинення ФОП).
Копію ухвали про залишення без руху отримано позивачем 30.11.2023 року, про що в матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного листа.
На виконання ухвали суду від 16.11.2023 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від позивача 11.12.2023 року надійшло клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, а також надано клопотання в якому позивач обґрунтував неможливість подання до суду копії рішення Господарського суду про припинення фізичної особи-підприємця.
14 грудня 2023 року позивачем на виконання ухвали суду від 16.11.2023 року через підсистему «Електронний суд» подано до суду копію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2005 року по справі №2/3527.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі отримано позивачем та представником відповідача 18.12.2023 року, про що в матеріалах справи містяться довідки про доставку електронних листів.
Правом подання відзиву на позовну заяву в установлений термін відповідач не скористався.
Частиною першою статті 261 КАС України визначені особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні, а саме відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи обставини ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк (протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі), суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом на підставі Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 16.10.2023 р., який міститься у матеріалах справи, встановлено, що оскаржуваний реєстраційний запис з`явився на підставі реєстраційної дії «включення відомостей про фізичну особу-підприємця з відміткою про те, що свідоцтво про її державну реєстрацію, вважається недійним», яка вчинена державним реєстратором Жовтоножко Т.Л. 20.09.2012 року; місце зберігання реєстраційної справи в паперовій формі Виконавчий комітет Криворізької міської ради, згідно запису №1.
Згідно рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2005 року по справі №2/3527 припинено підприємницьку діяльність фізичної особи Приватного підприємця ОСОБА_1 , ідент. код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .
Рішення суду набрало законної сили 30.09.2005 року.

17 жовтня 2023 року позивач звернулася із запитом про надання публічної інформації до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в якому просила надати інформацію про зняття ОСОБА_1 з відповідного обліку як фізичної особи-підприємця та період у якому було внесено в державний реєстр вказану інформацію, а також про відсутність заборгованості.

23 жовтня 2023 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області листом №230/ЗПІ/04-36-77-21 надало відповідь на запит позивача. Вказаним листом повідомлено, що згідно інформаційно-комунікаційної системи ДПС України ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 перебувала на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, Криворізька північна ДПІ (Саксаганський район м. Кривий Ріг) з 15.11.2000 по 24.10.2005, як фізична особа підприємець на загальній системи оподаткування. ФОП ОСОБА_1 24.10.2005 знято з обліку за основним місцем обліку: причина зняття з обліку - рішення господарського суду (неподання протягом року податкових декларацій). Згідно даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС України станом на 20.10.2023 у ФОП ОСОБА_1 відсутня заборгованість з платежів, контроль за сприянням яких покладені на контролюючі органи.

25 жовтня 2023 року позивач звернулася із запитом про надання публічної інформації до Міністерства юстиції України та Виконавчого комітету Криворізької міської ради, в якому просила повідомити на якій підставі відносно позивача у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань наявна інформація щодо зареєстрованого статусу фізичної особи - підприємця (недійсне свідоцтво про державну реєстрацію) з урахуванням відомостей про зняття з обліку 24.10.2005 року.

27 жовтня 2023 року Міністерство юстиції України листом №141451/ПІ-Б-4717/19.1.3 надало відповідь на запит позивача. Вказаним листом повідомлено, що Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» набрав чинності 01.07.2004. Частиною першою статті 4 Закону (в редакції від 15.05.2003) було визначено, що державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб підприємців це засвідчення факту, зокрема, набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які були передбачені Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Відомості про фізичних осіб - підприємців, державна реєстрація яких проведена до набрання чинності Законом, підлягали включенню до Єдиного державного реєстру в порядку, встановленому пунктом 2 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону, на підставі поданої заявником реєстраційної картки. Отже, фізичні особи підприємці, зареєстровані до 01.07.2004, відомості про яких були відсутні в Єдиному державному реєстрі, та які не були позбавлені статусу підприємця, мали включити відомості про себе в порядку, встановленому Законом, на підставі поданої реєстраційної картки. Відповідно до «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання» від 01.07.2010 № 2390-І, процес включення був завершений 03.03.2012. Водночас були створені тимчасові міжвідомчі спеціальні комісії з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (далі - Комісія), за результатами роботи яких відомості про юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, зареєстрованих до 01.07.2004, включалися до Єдиного державного реєстру з відміткою про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 01.07.2004. вважалися недійсними. Положення про тимчасові міжвідомчі спеціальні комісії з питань проведення інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців було затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 575/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13.04.2012 за № 569/20882 (втратив чинність). Враховуючи зазначене, скасування в Єдиному державному реєстрі реєстраційної дії від 20.09.2012 «Включення відомостей про фізичну особу підприємця з відміткою про те, що свідоцтво вважається недійсним» щодо ОСОБА_1 як неправомірно внесеної, слід вирішувати в судовому порядку.

30 жовтня 2023 року Виконавчий комітет Криворізької міської ради листом №Б-627-ІЗ/20-01-05 надав відповідь на запит позивача. Вказаним листом повідомлено, що включення ФОП ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру здійснювалось відділом державних реєстраторів апарату міськради і виконкому у порядку встановленому законодавством, яке було чинним на дату включення. Додатково зазначено, що станом на дату внесення запису щодо включення відомостей про позивача, як фізичну особу-підприємця, до Єдиного державного реєстру органом державної реєстрації був відділ державних реєстраторів апарату міськради і виконкому. 3 01.07.2013 року повноваження з реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було передано Криворізькому міському управлінню юстиції Дніпропетровської області. Повноваження з реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців були отримані виконавчим комітетом Криворізької міської ради у травні 2016 року. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 № 99 «Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги», зокрема, ліквідовано Криворізьке міське управління юстиції Дніпропетровської області як юридичну особу публічного права. Таким чином, виконавчий комітет Криворізької міської ради, структурним підрозділом якого є управління з питань реєстрації виконкому Криворізької міської ради, не є правонаступником ні відділу реєстраторів апарату міськради і виконкому, ні Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Позивач посилається на те, що підприємницьку діяльність, як фізична особа-підприємець не здійснювала, особисто заповнену реєстраційну картку за зразком згідно з додатком 2 до Положення № 740 від 25.05.1998, свої фотокартки, довідку про включення до Державного реєстру фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів і документ, що підтверджує внесення плати за державну реєстрації, не подавала.

Вважаючи протиправним запис від 20.09.2012, №0051698 про включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 з відміткою про те, що свідоцтво про її державну реєстрацію вважається недійсним, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року №755-IV регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

01.07.2004 набрав чинності Закон № 755-ІV, яким передбачено створення і формування Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Відповідно до частини першої статті 42 Закону № 755-ІV для проведення державної реєстрації фізична особа, яка має намір стати підприємцем, повинна подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) державному реєстратору за місцем проживання такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця; копію довідки про включення заявника до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів; документ, що підтверджує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації ФОП.

Згідно з пунктом 2 розділу VIII "Прикінцеві положення" цього Закону державний реєстратор протягом 2004-2005 років при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, зобов`язаний провести заміну раніше виданих їм свідоцтв про державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка. При цьому реєстраційний збір за заміну свідоцтва про державну реєстрацію не стягується.

Таким чином, визначена процедура державної реєстрації з дати набрання чинності Законом № 755-ІV передбачала встановлення волевиявлення особи щодо одержання правового статусу ФОП через здійснення повного (при первинному набутті) чи мінімального (при підтвердженні набутого статусу суб`єкта підприємницької діяльності до 01.07.2004) комплексу дій шляхом подання державному реєстратору реєстраційної картки (документ встановленого зразка, який підтверджує волевиявлення особи щодо внесення відповідних записів до ЄДР - абзац сьомий частини першої статті 1 Закону № 755-ІV) та отримання свідоцтва про державну реєстрацію (документ встановленого зразка, який засвідчує факт внесення до ЄДР запису про державну реєстрацію юридичної особи або ФОП - абзац дев`ятий частини першої статті 1 Закону № 755-ІV).

03.03.2011 набрав чинності Закон України від 01.07.2010 № 2390-VI "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання" (далі- Закон № 2390-VI), яким було внесено зміни до Закону № 755-ІV.

Пунктами 2-4 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2390-VI було передбачено, що процес включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців, зареєстрованих до 01 липня 2004 року, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Усі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 01 липня 2004 року, зобов`язані у встановлений пунктом 2 цього розділу строк подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до ЄДР та для заміни свідоцтв про їх державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка або для отримання таких свідоцтв. Свідоцтва про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 01 липня 2004 року, після настання встановленого пунктом 2 цього розділу строку вважаються недійсними.

Водночас, пунктом 8 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2390-VI визначено, що після закінчення передбаченого для включення відомостей до ЄДР строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, уповноважені органи у місячний строк проводять остаточне звірення даних відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), за результатами якого готують аналітичну інформацію для передачі її тимчасовим міжвідомчим спеціальним комісіям, утвореним з метою проведення в Автономній Республіці Крим та відповідних областях інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 01 липня 2004 року, відомості про яких до строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, не включені до ЄДР. За результатами проведеної тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями роботи відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 01 липня 2004 року, включаються до ЄДР з відміткою про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 01 липня 2004 року, вважаються недійсними.

Таким чином, строк для включення до ЄДР відомостей про фізичних осіб - підприємців, державна реєстрація яких була проведена до 01.07.2004, визначений пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2390-VI, закінчився 03.03.2012. При цьому цей строк включення до ЄДР відомостей про фізичних осіб - підприємців, державна реєстрація яких проведена до 01.07.2004, підлягав застосуванню виключно у випадках самостійного подання останніми реєстраційних карток державному реєстратору.

Натомість відомості про фізичних осіб - підприємців, які самостійно не звернулись із відповідною заявою у строк, установлений пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2390-VI, підлягали включенню до ЄДР на підставі інформації, отриманої від тимчасових міжвідомчих спеціальних комісій. Державні реєстратори, вносячи відомості про цих фізичних осіб - підприємців до ЄДР, зобов`язані були зробити відмітку про недійсність їхнього свідоцтва про державну реєстрацію.

25.04.2014 набрав чинності Закон України від 25.03.2014 № 1155-VII "Про внесення змін до деяких законів України щодо включення відомостей про діючих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців до Єдиного державного реєстру" (далі - Закон № 1155-VII).

Цим Законом пункт 2 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону № 755-IV викладено в новій редакції, відповідно до якої усі діючі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 01 липня 2004 року, відомості про яких не включені до ЄДР, зобов`язані подати державному реєстратору відповідно до вимог статті 19 цього Закону реєстраційну картку для включення відомостей про них до ЄДР. Державний реєстратор після отримання від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки зобов`язаний включити відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і видати їм виписку з ЄДР. До того ж Законом № 1155-VIIвиключено пункти 2-4 і 7-9 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2390-VI.

З пояснювальної записки до проекту Закону № 1155-VII вбачається, що Закон № 2390-VI має низку прогалин, що негативно впливає на права та законні інтереси суб`єктів господарювання. Зокрема, Законом № 2390-VI не встановлені кінцеві терміни передачі тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями державним реєстраторам юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відомостей про суб`єктів господарювання, які не включені до ЄДР, а також включення державними реєстраторами таких відомостей до ЄДР. З огляду на зазначене робота тимчасових міжвідомчих спеціальних комісій, а також процес включення може затягнутись на невизначений час. Водночас на законодавчому рівні не визначено механізм включення до ЄДР відомостей про діючих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за їх зверненнями (у разі якщо відомості про них ще не передані тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями державним реєстраторам або з будь-яких обставин не включені державними реєстраторами до реєстру за результатами виконання Закону № 2390-VI). Ураховуючи, що проведення будь-якої реєстраційної дії, передбаченої Законом № 755-IV, можливо лише щодо юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відомості про яких містяться в ЄДР, суб`єкти господарювання до моменту їх включення не можуть: зареєструвати зміни до своїх установчих документів та змінити відомості про себе; припинити свою діяльність; отримати виписку, витяг, довідку з ЄДР.

Також у пояснювальній записці до проекту Закону № 1155-VII вказано, що реалізація Закону № 2390-VI на практиці виявилась частково неможливою з огляду на таке: 1) за результатами звірення даних відомчих реєстрів (бази даних реєстрів, журнали реєстрації, обліку тощо) органів статистики, державної податкової служби та Пенсійного фонду України з даними ЄДР до тимчасових міжвідомчих спеціальних комісій передано відомості про: 561 089 юридичних осіб, які не включені до ЄДР, в 74 886 з яких відсутні відомості про коди об`єктів адміністративно-територіального устрою України; 492 808 фізичних осіб - підприємців, які не включені до ЄДР, у 177 376 з яких відсутні відомості про коди об`єктів адміністративно-територіального устрою України. Зазначене унеможливлює ідентифікацію територіальної належності таких суб`єктів господарювання та включення до ЄДР за місцезнаходженням юридичної особи та за місцем проживання фізичної особи - підприємця відповідно до статті 5 Закону № 755-IV; 2) прийняття рішення тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями щодо вибору відомостей, які отримані від різних уповноважених органів та підлягають включенню до ЄДР, в разі якщо юридична особа/фізична особа - підприємець має однаковий код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків, але при цьому відомості про її місцезнаходження/місце проживання та дату реєстрації не збігаються, у більшості випадків носить суб`єктивний характер та призводить до наповнення ЄДР недостовірною інформацією.

Основною метою проекту Закону № 1155-VII є продовження процесу включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які зареєстровані до 01 липня 2004 року та до цього часу не подали державному реєстратору про себе відомості.

Для досягнення цієї мети Законом № 1155-VII внесені зміни до розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2390-VІ щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання», які дозволять проводити включення відомостей про діючих юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців до ЄДР.

У рішенні ЄСПЛ від 20 січня 2012 року у справі «Рисовський проти України» підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (пункт 70).

За практикою ЄСПЛ, яка сформувалась з питань імперативності правил про прийняття рішення на користь платників податків, у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків (справа «Серков проти України», заява № 39766/05, пункт 43).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.07.2020 у справі № 260/81/19 вказала, що статус ФОП є формою реалізації конституційного права на підприємницьку діяльність, відсутність підтвердженого у визначеній державою формі реалізації цього права у нових умовах нормативно-правового регулювання після 2004 року виключає можливість автоматичного перенесення набутих до 01.07.2004 ознак суб`єкта господарювання, оскільки особа не може бути примушена до реалізації наданого їй права в цих умовах, а користується ним на власний розсуд.

Водночас зміни у процедуру адміністрування системи державної реєстрації фізичних осіб-підприємців, запроваджені Законами №2390-VI та №1155-VII, не спростовують наведених висновків щодо природи визначення статусу ФОП, а лише визначають регулювання діяльності уповноважених органів у відношенні до фізичних осіб, які мають намір продовжувати здійснювати підприємницьку діяльність, розпочату ними до 01.07.2004, що підтверджується виконанням ними обов`язку подати реєстраційну картку або ж констатації відмови особи від набуття статусу ФОП шляхом неподання реєстраційної картки, що за змістом нормативних приписів мало наслідком відмову в заміні свідоцтва про державну реєстрацію на бланки нового зразка та внесення відмітки до ЄДР про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 01.07.2004, вважаються недійсними. Таким чином, виключалася можливість законного здійснення підприємницької діяльності, а відтак отримання доходу від такої діяльності. Велика Палата Верховного Суду також підкреслила, що існування нечіткого, суперечливого нормативного регулювання на час виникнення спірних правовідносин порушує принцип правової визначеності.

Оскільки позивач після 2012 року та після 2014 року (рік прийняття Закону № 1155-VII) не подавала заяву про підтвердження відомостей про ФОП у ЄДРПОУ, а також не подавала заяву про реєстрацію ФОП, а також враховуючи, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2005 року по справі №2/3527 підприємницьку діяльність ОСОБА_1 припинено, то реєстраційний запис № 0051698 від 20.09.2012 року про включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань відомостей про фізичну особу підприємця ОСОБА_1 , який вчинено лише на підставі відомостей інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, є протиправним та підлягає скасуванню.

Належним відповідачем у справі є саме Виконавчий комітет Криворізької міської ради, оскільки саме у цього органу перебуває реєстраційна справа позивача, що встановлено судом під час розгляду справи.

За таких обставин, проаналізувавши встановлені під час судового розгляду обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В ході розгляду справи відповідачем не було наведено належними доказами правомірності своїх дій та прийнятих рішень, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Розподіл витрат здійснюється у відповідності до положень частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Криворізької міської ради (місцезнаходження: 50101, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1, ) про визнання протиправним та скасування запису задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №0051698 від 20 вересня 2012 року про включення відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 з відміткою про те, що її свідоцтво про державну реєстрацію вважається недійсним, з моменту його вчинення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Криворізької міської ради (місцезнаходження: 50101, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1, ) на користь ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева