Справа № 440/18169/23
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/18169/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Полтавської обласної військової адміністрації до Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Полтавська обласна військова адміністрація звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України про зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- зобов`язати Інститут свинарства і агропромислового виробництва Національної Академії Аграрних Наук України протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Департаментом культури і туризму Полтавської облдержадміністрації охоронний договір на пам`ятку культури місцевого значення, яка розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0917, а саме: «Поселення Патлаївка III», скіфського часу, на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2001 року №1768;

- зобов`язати Інститут свинарства і агропромислового виробництва Національної Академії Аграрних Наук України протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Департаментом культури і туризму Полтавської облдержадміністрації охоронний договір на пам`ятку культури місцевого значення, яка розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0917, а саме: «Поселення Патлаївка II», скіфського часу, на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2001 року №1768;

- зобов`язати Інститут свинарства і агропромислового виробництва Національної Академії Аграрних Наук України протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Департаментом культури і туризму Полтавської облдержадміністрації охоронний договір на пам`ятку культури місцевого значення, яка розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0917, а саме: «Група курганів» (с-ще Дальні Яківці, територія 2-го табору російської армії), на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2001 року №1768;

- зобов`язати Інститут свинарства і агропромислового виробництва Національної Академії Аграрних Наук України протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Департаментом культури і туризму Полтавської облдержадміністрації охоронний договір на пам`ятку культури місцевого значення, яка розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0917, а саме: «Група курганів III (Побиванка)», на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2001 року №1768.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначає, що відповідно до наказу Міністерства культури від 18.04.2017 № 325 Поселення Патлаївка ІІІ; Поселення Патлаївка ІІ; Група курганів; Група курганів ІІІ (Побиванка) внесено до Переліку пам`яток місцевого значення з охоронними номерами 4795а - Пл, 4794-Пл, 4797-Пл,4796-Пл. Водночас, охоронний договір на вказаний об`єкт не укладено, звернення від користувача земельної ділянки про укладення охоронного договору до Департаменту культури і туризму Полтавської обласної військової адміністрації не надходило, чим порушено інтереси держави у сфері охорони культурної спадщини та може призвести до псування та зміни зовнішнього вигляду пам`ятки та втрати її матеріальної автентичності.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до наказу Міністерства культури від 18.04.2017 № 325 Поселення Патлаївка ІІІ; Поселення Патлаївка ІІ; Група курганів; Група курганів ІІІ (Побиванка), розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0917, що знаходиться в постійному користуванні Інституту свинарства і агропромислового виробництва НААН на підставі Державного акту І-ПЛ002872, внесено до Переліку пам`яток місцевого значення з охоронними номерами 4795а - Пл, 4794-Пл, 4797-Пл,4796-Пл.

Посилаючись на статтю 16 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", Полтавська обласна військова адміністрація звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які перебувають за її межами.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулюються Законом України "Про охорону культурної спадщини" від 08.06.2000 №1805-III (далі за текстом - Закон №1805-III), у преамбулі якого передбачено, що об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою. Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 1 Закону №1805-III культурна спадщина - сукупність успадкованих людством від попередніх поколінь об`єктів культурної спадщини; об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; нерухомий об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який не може бути перенесений на інше місце без втрати його цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду та збереження своєї автентичності; пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України; охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини; виявлення об`єкта культурної спадщини - сукупність науково-дослідних, пошукових заходів з метою визначення наявності та культурної цінності об`єкта культурної спадщини; щойно виявлений об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Переліку об`єктів культурної спадщини відповідно до цього Закону.

Пунктом 3 розділу Х "Прикінцеві положення" Закону №1805-III зазначено, що об`єкти, включені до списків (переліків) пам`яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР "Про охорону і використання пам`яток історії та культури", визнаються пам`ятками відповідно до цього Закону; а пунктом 5 вказаного розділу визнано таким, що втратив чинність Закон Української РСР "Про охорону і використання пам`яток історії та культури".

Відповідно до частини третьої статті 17 Закону Української РСР "Про охорону і використання пам`яток історії та культури" перелік пам`яток місцевого значення затверджуються виконавчими комітетами обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) Рад народних депутатів.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 6 Закону №1805-III до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить: укладення охоронних договорів на пам`ятки.

Частиною другою статті 14 Закону №1805-III передбачено, що об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу). Перелік щойно виявлених об`єктів культурної спадщини ведеться органами охорони культурної спадщини та публікується такими органами на своїх офіційних веб-сайтах. Включення об`єкта до такого переліку здійснюється одночасно з набуттям ним статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 23 Закону №1805-III усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов`язків, що випливають із цього Закону.

Частиною третьою статті 23 Закону №1805-III встановлено, що порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону України "Про охорону культурної спадщини" Кабінет Міністрів України постановою від 28.12.2001 №1768 затвердив Порядок укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини (далі за текстом - Порядок №1768).

Згідно з пунктами 1, 2 Порядку №1768 охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини (далі - пам`ятка) чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована.

Власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Пунктом 5 Порядку №1768 встановлено, що в охоронному договорі, складеному за зразком згідно з додатком, зазначаються особливості режиму використання пам`ятки, види і терміни виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

Відповідно до пункту 6 Порядку №1768 до охоронного договору додаються: акт технічного стану пам`ятки (форма якого затверджується центральним органом виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини) на момент укладення охоронного договору. Для ансамблів (комплексів) складається окремий акт на кожний їх об`єкт. Акт технічного стану поновлюється не рідше ніж раз на 5 років. Якщо стан пам`ятки значно змінився (після проведення ремонтних, реставраційних та інших робіт чи внаслідок дії чинників, що призвели до руйнування або пошкодження), - у п`ятиденний термін після його зміни; 2) опис культурних цінностей і предметів, які належать до пам`ятки, знаходяться на її території чи пов`язані з нею і становлять історичну, наукову, художню цінність, з визначенням місця і умов зберігання та використання; 3) план поверхів пам`яток-будівель і споруд (у масштабі 1:100); 4) план інженерних комунікацій та зовнішніх мереж (за наявності); 5) генеральний план земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка (у масштабі 1:50, 1:100, 1:500, 1:1000 або 1:2000); 6) паспорт пам`ятки.

Аналіз наведеного правового регулювання свідчить про те, що укладання охоронного договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким на власника покладається зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини. Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а лише встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму. Охоронний договір, що укладений на підставі статті 23 Закону №1805-III, за висновком, сформульованим у постанові Верховного Суду від 23.12.2019 у справі №806/1536/18, є адміністративним договором.

Як вже зазначалося судом, наказом Міністерства культури від 18.04.2017 № 325 Поселення Патлаївка ІІІ; Поселення Патлаївка ІІ; Група курганів; Група курганів ІІІ (Побиванка), розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0917, що знаходиться в постійному користуванні Інституту свинарства і агропромислового виробництва НААН на підставі Державного акту І-ПЛ002872, внесено до Переліку пам`яток місцевого значення з охоронними номерами 4795а - Пл, 4794-Пл, 4797-Пл,4796-Пл.

Отже, вищезазначені об`єкти, розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0917, мають статус пам`ятки культурної спадщини та є об`єктом правового регулювання Закону №1805-III.

Суд зазначає, що саме юридичні або фізичні особи, у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини, зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка, до якого мають бути додані додаткові документи.

Такий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 13.12.2018 у справі №826/4605/16 та підтриманий у постанові від 19.02.2021 у справі № 826/25854/15.

Враховуючи те, що об`єкт культурної спадщини Поселення Патлаївка ІІІ; Поселення Патлаївка ІІ; Група курганів; Група курганів ІІІ (Побиванка), розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0917, що знаходиться в постійному користуванні Інституту свинарства і агропромислового виробництва НААН на підставі Державного акту І-ПЛ002872, саме Інститут свинарства і агропромислового виробництва НААН має обов`язок укласти з відповідним органом охоронний договір.

Станом на момент розгляду справи відповідач свого обов`язку щодо укладення охоронного договору, передбаченого статтею 23 Закону №1805-III, не виконав.

Державний інтерес у цій справі полягає в попередженні порушень пам`яткоохоронного законодавства відповідачем, забезпечення укладення ним охоронного договору з метою встановлення режиму використання пам`ятки та відповідальності відповідача за порушення такого режиму. Поряд з державним інтересом наявний також і суспільний інтерес, який полягає в охороні та збереженні культурних пам`яток для нинішнього і майбутніх поколінь.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги Полтавської обласної військової адміністрації у повному обсязі.

Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відповідні витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 243-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Полтавської обласної військової адміністрації ( вул. Соборності, буд. 45, м. Полтава, ідентифікаційний код 00022591) до Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України (Шведська Могила, 1, Полтава, Полтавська область, ідентифікаційний код 00497006) про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати Інститут свинарства і агропромислового виробництва Національної Академії Аграрних Наук України протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Департаментом культури і туризму Полтавської облдержадміністрації охоронний договір на пам`ятку культури місцевого значення, яка розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0917, а саме: «Поселення Патлаївка III», скіфського часу, на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2001 року №1768.

Зобов`язати Інститут свинарства і агропромислового виробництва Національної Академії Аграрних Наук України протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Департаментом культури і туризму Полтавської облдержадміністрації охоронний договір на пам`ятку культури місцевого значення, яка розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0917, а саме: «Поселення Патлаївка II», скіфського часу;, на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2001 року №1768.

Зобов`язати Інститут свинарства і агропромислового виробництва Національної Академії Аграрних Наук України протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Департаментом культури і туризму Полтавської облдержадміністрації охоронний договір на пам`ятку культури місцевого значення, яка розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0917, а саме: «Група курганів» (с-ще Дальні Яківці, територія 2-го табору російської армії, на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2001 року №1768.

Зобов`язати Інститут свинарства і агропромислового виробництва Національної Академії Аграрних Наук України протягом одного місяця з дати набрання рішенням суду законної сили укласти з Департаментом культури і туризму Полтавської облдержадміністрації охоронний договір на пам`ятку культури місцевого значення, яка розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0917, а саме: «Група курганів III (Побиванка)», на умовах і в порядку, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2001 року №1768.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.І. Клочко