Справа № 320/7319/23
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року справа №320/7319/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до 112-ї окремої бригади територіальної оборони в/ч НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

21.03.2023 до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до 112-ї окремої бригади територіальної оборони в/ч НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якій просить суд (з урахуванням нової редакції позовної заяви):

- скасувати наказ командира НОМЕР_2 окремого батальйону (військова частина НОМЕР_3 , командир батальйону підполковник ОСОБА_2 , телефон не відомо) НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 від 19.12.2022 р. № 416 (з адміністративно-господарської діяльності) про завершення службового розслідування, яким позбавлено позивача премії в повному обсязі за виконання посадових обов`язків за грудень 2022, що складає в розмірі 7600 грн., додаткової винагороди в повному обсязі за грудень 2022 - в розмірі 30000 грн. та додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях - бойові виплати за грудень 2022, що складає 24800 грн. та притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани;

- зобов`язати командира НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 в підпорядкуванні якого НОМЕР_2 окремий батальйон (військова частина НОМЕР_3 та не є юридичною особою) нарахувати та виплатити позивачу грошові кошти за грудень 2022 року (премія - 7600 грн. та додаткові винагороди за безпосередню участь у бойових діях - бойові виплати - 24800 грн. і додаткова винагорода - 2022р. - 30 000 грн., які не було виплачено за грудень 2022 у січні 2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що не погоджується з оскаржуваним наказом в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, вважає наказ командира військової частини НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 від 19.12.2022 р. № 416 (з адміністративно-господарської діяльності), яким його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вживання алкогольних напоїв та позбавлено виплати премії та додаткові винагороди за грудень 2022 року, незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 21.05.2023 (суддя Брагіна О.Є.) позовну заяву,- залишено без руху, у зв`язку з відсутністю клопотання про поновлення строку на звернення до суду з даним позовом та відсутністю доказів сплати судового збору.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 26.09.2023 №925/0/15-23 ОСОБА_3 звільнено з посади судді Київського окружного адміністративного суду за власним бажанням.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №320/7319/23 передано 27.11.2023 на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.12.2023 позовну заяву - залишено без руху, у зв`язку з відсутністю клопотання про поновлення строку звернення до суду з належними доказами на підтвердження поважності пропуску.

Позивачем подано до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду. В обґрунтування заяви позивача зазначає, що він є військовозобов`язаний та на даний час продовжує нести військову службу, а тому строк на звернення до суду з даним позовом підлягає поновленню.

Судом досліджено матеріали справи та заяву позивача та встановлено, що у даному випадку, позивач не допустив необ`єктивного зволікання з поданням позовної зави.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 відкрито провадження в адміністративній справі №320/7319/23 та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, яку отримано відповідачем в системі «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідно до частини 7 статті 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З аналізу наведених норм законодавства встановлено, що у випадку реєстрації учасника судового процесу в системі «Електронний суд», суд повідомляє вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі.

Суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.

У матеріалах справи відсутній відзив на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Позивач, ОСОБА_1 , проходить військову службу солдатом у військовій частині НОМЕР_3 на посаді кухара господарчого відділення взводу матеріально-технічного забезпечення НОМЕР_2 окремого батальйону (військова частина НОМЕР_3 ) 112-та окремої бригади територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 .

Після отримання чергового грошового забезпечення (в другій половині січня 2023, яке виплачується за попередній місяць - тобто грудень 2022), було встановлено, що виплата грошового забезпечення була проведена не у повному обсязі, а саме позивача було позбавлено премії в повному обсязі за виконання посадових обов??язків за грудень 2022, що складає 7600,00 грн., додаткової винагороди в повному обсязі за грудень 2022 в розмірі 30 000 грн. та додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях бойові виплати за грудень 2022, що складає 24800 грн.

Для з?ясування причин такого зниження виплати позивач звернувся до командира НОМЕР_2 окремого батальйону (військова частина НОМЕР_3 ) 112-та окремої бригади територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 , у відповідь який повідомив про наявність завершеного службового розслідування від 19.12.2022 р. та виданого за його результатами наказу № 416 від 19.12.2022 року (з адміністративно-господарської діяльності), яким притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани з позбавленням премії та додаткової винагороди в повному обсязі за грудень 2022 р.

Вказані документи про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності отримано 04.02.2023 після поданого рапорту і адвокатського запиту.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (далі - Закон № 2232) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі Статут внутрішньої служби ЗСУ).

Дисциплінарний статут №551-XIV визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Згідно з вимогами статті 1 Дисциплінарного статуту №551-XIV військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Відповідно до ст. 3 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків (частина третя статті 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ).

Згідно з частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Наведені норми Дисциплінарного статуту ЗСУ дають підстави дійти висновку, що суть дисциплінарного правопорушення полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушенні військової дисципліни чи громадського порядку.

Відповідно до вимог статей 83-86 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Згідно з вимогами статті 91 Дисциплінарного статуту ЗСУ заборонено за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень або поєднувати одне стягнення з іншим, накладати стягнення на весь особовий склад підрозділу замість покарання безпосередньо винних осіб.

Згідно з приписами статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на військовослужбовців можуть бути накладені такі стягнення:

а) зауваження;

б) догана;

в) сувора догана;

г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);

ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);

д) пониження в посаді;

е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);

є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);

ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Відповідно до статті 54 Дисциплінарного статут ЗСУ, командир окремого батальйону (корабля 2 рангу), а також командир окремої військової частини, який користується дисциплінарною владою командира батальйону (корабля 3 рангу), має право застосовувати стягнення, визначені в пунктах "а"-"ґ" статті 48 цього Статуту (крім попередження про неповну службову відповідність осіб офіцерського складу).

Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статут ЗСУ, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно зі статтею 84 Дисциплінарного статуту ЗСУ, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до статей 110-111 Дисциплінарного статут ЗСУ, усі військовослужбовці мають право надсилати заяви чи скарги або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів, які проводять досудове слідство, та інших державних органів у разі: прийняття незаконних рішень, дій (бездіяльності) стосовно них командирами (начальниками) або іншими військовослужбовцями, порушення їх прав, законних інтересів та свобод; незаконного покладення на них обов`язків або незаконного притягнення до відповідальності.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують, або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.

Військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носів інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України ( пункт 3 розділу IV Порядку № 608).

Заява чи скарга з інших питань службової діяльності подається безпосередньому командирові (начальникові) тієї особи, дії якої він оскаржує, а в разі, якщо особи, які подають скаргу, не знають, з чиєї вини порушені їх права, заява чи скарга подається в порядку підпорядкованості. У такому самому порядку подаються пропозиції.

Тобто, у разі незгоди військовослужбовця з рішенням про притягнення до дисциплінарного стягнення він має право його оскаржити.

Верховний Суд в постанові по справі №813/1021/17 від 19.02.2020 висловив правову позицію відповідно до якої підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. Для притягнення військовослужбовця до такої відповідальності необхідно щоб був зафіксований сам факт порушення, вину військовослужбовця повністю доведено, встановлено ступінь його вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення.

Частиною п`ятою статті 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов висновку, що в описі документів, що знаходяться в матеріалах службового розслідування відсутній документ про ознайомлення зі службовим розслідуванням позивача. Таким чином вбачається, що позивач не був повідомлений про проведення службового розслідування відносно нього, а відтак він був позбавлений усіх основоположних прав передбачених пунктом 3 розділу IV Порядку № 608.

Як було зазначено, позивач дізнався про службове розслідування тільки коли отримав всі матеріали 04.02.2023 після подання адвокатського запиту і свого рапорту.

Наведене дає підстави для висновку, що відповідачем не вжито всіх заходів для всебічного, повного, своєчасного і об?єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення, не вчинено дій, передбачених Порядком № 608 та спрямованих на досягнення мети і завдань службового розслідування.

Пунктом 4 розділу 16 «Преміювання» наказу МО України № 260 від 07.06.2018 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України тa деяким іншим особам» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 р. за № 745/32197 передбачено, що при порушенні військової дисципліни, незадовільному виконанні службових обов?язків виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється в таких розмірах: у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення «догана», оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), - 90 відсотків встановленого розміру щомісячної премії; у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення «сувора догана», оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), - 80 відсотків встановленого розміру щомісячної премії;

Разом з цим в наказі, який оскаржується, не вказано відповідачем жодну із цих підстав для позбавлення премії позивача, що суперечить - п. 5 розділу 16 Положення. В наказі не має жодного посилання на підставу позбавлення цієї винагороди, що була введена під час дії воєнного стану Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану" яка складає від 30 до 100 тис. грн. в залежності від місця і пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Викладенні в акті від 19.12.2022 р. службового розслідування висновки головою комісії лейтенантом ОСОБА_4 та підписані двома членами комісії про вину ряду військовослужбовців у порушенні статей Статуту внутрішньої служби 3С України та Дисциплінарного статуту 3С України, містить посилання на в т.ч. ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В той же час за цією нормою передбачена не дисциплінарна відповідальність, а адміністративна, а тому посилання у висновку службового розслідування і наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності на зазначену норму (ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення) є безпідставним, оскільки за вчинення адміністративного правопорушення за ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачений штраф, а не догана, яка призначена позивачу, а також складається адміністративний протокол, який направляється в суд, що зроблено не було відповідачем.

Слід зазначити, що суб`єкт владних повноважень повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем не було встановлено належним чином обставини вчиненого правопорушення, його наслідки, ступень вини військовослужбовця, причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення.

Тобто, відповідачем не вжито усіх заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині скасування наказу командира НОМЕР_2 окремого батальйону (військова частина НОМЕР_3 , командир батальйону підполковник ОСОБА_2 , телефон не відомо) НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 від 19.12.2022 р. № 416 (з адміністративно-господарської діяльності) про завершення службового розслідування, яким позбавлено позивача премії в повному обсязі за виконання посадових обов`язків за грудень 2022, що складає в розмірі 7600 грн., додаткової винагороди в повному обсязі за грудень 2022 - в розмірі 30000 грн. та додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях - бойові виплати за грудень 2022, що складає 24800 грн. та притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання командира НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 в підпорядкуванні якого НОМЕР_2 окремий батальйон (військова частина НОМЕР_3 та не є юридичною особою) нарахувати та виплатити Позивачу грошові кошти за грудень 2022 року (премія - 7600 грн. та додаткові винагороди за безпосередню участь у бойових діях - бойові виплати - 24800 грн. і додаткова винагорода - 2022р. - 30 000 грн., які не було виплачено за грудень 2022 у січні 2023, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Абзац 3 пункту 1 Постанови №168 вказує, що виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Водночас, пунктом 21 Постанови №168 встановлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до пункту 2 розділу 1 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі - Наказ МОУ №260), грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: - посадовий оклад; - оклад за військовим званням; - надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: - підвищення посадового окладу; - надбавки; -доплати; - винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; - премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: - винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; - допомоги.

Водночас, суд враховує, що підпунктом 2 пункту 5 постанови КМУ №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Згідно з пунктами 1-2 розділу XVI Порядку №260 (Преміювання) командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

Суд підсумовує, що додаткова винагорода та премія є складовою грошового забезпечення військовослужбовців та належить до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, право на призначення яких та визначення розміру виплати яких, покладається виключно на командування військової частини, а, отже, суд не може перебирати на себе повноваження командира військової частини в частині призначення додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Розподіл судових витрат за наслідками розгляду даної справи не здійснюється, оскільки відповідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору, як учасник бойових дій.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до 112-ї окремої бригади територіальної оборони в/ч НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Скасувати наказ командира НОМЕР_2 окремого батальйону (військова частина НОМЕР_3 , командир батальйону підполковник ОСОБА_2 ) НОМЕР_4 окремої бригади територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 від 19.12.2022 р. № 416 (з адміністративно-господарської діяльності) про завершення службового розслідування, яким позбавлено позивача премії в повному обсязі за виконання посадових обов`язків за грудень 2022, що складає в розмірі 7600 грн., додаткової винагороди в повному обсязі за грудень 2022 - в розмірі 30000 грн. та додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях - бойові виплати за грудень 2022, що складає 24800 грн. та притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.