Справа № 400/2624/23
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/2624/23

Головуючий в 1 інстанції: Устинов І.А.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Миколаїв

Повний текст судового рішення складений 30.06.2023р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

21.03.2023р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії щодо не проведення нарахування та невиплати йому додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового i начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022р. №168 за 24.02.2022р., 25.02.2022р., 28.02.2022р., 05.03.2022р., в період з 07.03.2022р. по 31.03.2022р., в період з 05.04.2022р. по 30.04.2022р., в період з 01.05.2022р. по 19.05.2022р. та з 26.05.2022р. по 31.05.2022р., в період з 01.06.2022р. по 30.06.2022р., в період з 01.07.2022р. по 31.07.2022р., в період з 01.08.2022р. по 02.08.2022р. та з 10.08.2022р. по 31.08.2022р. в період з 01.09.2022р. по 30.09.2022р., в період з 01.10.2022р. по 31.10.2022р., в період з 01.11.2022р. по 30.11.2022р. у розмірі 100000грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах; зобов`язання нарахувати i виплатити йому недоплачену частину додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового i начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022р. №168 за 24.02.2022р., 25.02.2022р., 28.02.2022р., 05.03.2022р., в період з 07.03.2022р. по 31.03.2022р., в період з 05.04.2022р. по 30.04.2022р., в період з 01.05.2022р. по 19.05.2022р. та з 26.05.2022р. по 31.05.2022р., в період з 01.06.2022р. по 30.06.2022р., в період з 01.07.2022р. по 31.07.2022р., в період з 01.08.2022р. по 02.08.2022р. та з 10.08.2022р. по 31.08.2022р., в період з 01.09.2022р. по 30.09.2022р., в період з 01.10.2022р. по 31.10.2022р., в період з 01.11.2022р. по 30.11.2022р., виходячи з розміру 100000грн., з урахуванням попередньо виплаченої суми такої винагороди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що виплата грошового забезпечення за 24.02.2022р., 25.02.2022р., 28.02.2022р., 05.03.2022р., у період з 07.03.2022р. по 31.03.2022р., в період з 05.04.2022р. по 30.04.2022р., в період з 01.05.2022р. по 19.05.2022р. та з 26.05.2022р. по 31.05.2022р., в період з 01.06.2022р. по 30.06.2022р., в період з 01.07.2022р. по 31.07.2022р., в період з 01.08.2022р. по 02.08.2022р. та з 10.08.2022р. по 31.08.2022р., в період з 01.09.2022р. по 30.09.2022р., в період з 01.10.2022р. по 31.10.2022р., в період з 01.11.2022р. по 30.11.2022р. проводилась відповідачем із порушенням вимог чинного законодавства, оскільки у вказані періоди він приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій, проте йому не виплачувалася додаткова винагорода в повному обсязі встановлена п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.06.2023р. позов задоволений, оскільки відповідно до бойових розпоряджень, журналів бойових дій, наказів та рапортів позивач здійснював заходи з національної безпеки і оборони України.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апелянт зазначає, що позивач не приймав безпосередню участь в бойових діях, а тому позов є безпідставним.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 та має військове звання «головний сержант». /а.с.39/

Довідками військової частини НОМЕР_2 від 03.11.2022р. №1030, №1031, №1032, №1033, №1034, №1035, №1036, №1037, №1038, від 16.12.2022р. №1199 зазначено, що головний сержант ОСОБА_1 військовослужбовець зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 , який виконує бойове завдання в оперативному підпорядкуванні військової частини НОМЕР_2 , приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій у періоди: 24.02.2022р., 25.02.2022р., 28.02.2022р., 05.03.2022р., з 07.03.2022р. по 31.03.2022р., з 01.04.2022р. по 30.04.2022р., з 01.05.2022р. по 19.05.2022р., з 26.05.2022р. по 31.05.2022р., з 01.06.2022р. по 30.06.2022р., з 01.07.2022р. по 31.07.2022р., з 01.08.2022р. по 02.08.2022р., з 10.08.2022р. по 31.08.2022р., 01.09.2022р. по 30.09.2022р., з 01.10.2022р. по 31.10.2022р., 01.11.2022р. по 30.11.2022р. Вищезазначені довідки видані на підставі бойових розпоряджень командира військової частини НОМЕР_2 , Журналів бойових дій зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 , Журналів бойових дій військової частини НОМЕР_2 , рапортів командира зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 про безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях в оперативному підпорядкуванні військової частини НОМЕР_2 . /т.1 а.с.14-38/

Листом військової частини НОМЕР_1 від 14.03.2023р. №350/305/7/523 повідомлено позивача, про те, що відповідно до абз. 9 п. 1 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022р. №912/з/29 (надалі Окреме доручення) під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсіч і стимування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів», слід розуміти виконання військовослужбовцем бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей. Тому, винагорода військовослужбовцям може збільшуватись до 100000грн. пропорційно із розрахунку на місяць лише за виконання ними бойових завдань з вогневого ураження цілей. /т.1 а.с.10-13/

Вважаючи протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №168, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992р. № 2232-XII (надалі - Закон №2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Положеннями ст. 3 Закону №2232-XII передбачено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», Закон України «Про Збройні Сили України», Закон України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (надалі - Постанова № 168).

Так, пунктом п.1 Постанови №168 передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до п. 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Предметом розгляду справи є наявність у позивача права на отримання збільшеної виплати додаткової винагороди до 100000грн., відповідно до Постанови №168.

Порядок та умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги військовослужбовцям Збройних Сил України встановлений рішенням Міністра Оборони України від 25.03.2022р. №248/1298 (надалі - Рішення №248/1298) (застосувалась до 1.06.2022р.).

Абзацами 3, 4 пункту 3 Рішення №248/1298 передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець. Відповідно до пункту 5 Рішення №248/1298 виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн або 30000 грн здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

Відповідно до Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022р. №912/а/29 (надалі Окреме доручення) (застосовується з 01.06.2022р.), під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави в районі ведення воєнних (бойових) дій; виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах бойових дій з виявлення повітряних цілей та ін.

Абзацами 3, 4 пункту 3 Окремого доручення передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець. Згідно з пунктом 4 Окремого доручення у підставах про видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Відповідно до пункту 5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100000грн. або 30000грн. здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) особовому складу військової частини. В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000грн. за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).

Відповідно до Постанови №168 від 28.02.2022р., Рішення №248/1298 та Окремого доручення, питання виплати додаткової грошової винагороди залежить від визначення відповідними командирами факту безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях. Зазначене визначення повинно бути відповідним чином оформлено належними документами: рапортами командира підрозділу, журналом бойових дій, бойовим наказом (бойовим розпорядженням).

Отже, з огляду на вказані норми підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, затвердженою додатком №1 Рішення №248/1298, Окремого доручення.

Разом з тим, позивачем в обґрунтування позовних вимог не надано до суду належних довідок саме військової частини НОМЕР_1 , де він проходив безпосередню військову службу, про безпосередню участь в бойових діях або заходах.

При цьому, довідки, на які посилається позивач, видані іншою військовою частиною - в/ч НОМЕР_2 , яка не уповноважена видавати довідки про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.

Отже, надані позивачем до суду довідки є неналежними та допустимими доказами, зважаючи на те, що ці довідки видані неуповноваженою на те особою.

Так, інформація з Журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 (первинного і належного документу на відміну від довідок в/ч НОМЕР_2 ), надана до суду у формі Довідки від 01.06.2023 року № 350/305/7/1186гіс (додаток 8 до відзиву), повністю спростовує доводи позивача щодо його безпосередньої участі в бойових діях або заходах у зазначені вище дні та періоди.

Суд першої інстанції не дослідив інформацію, що міститься в первинних документах та не встановив чи дійсно вони підтверджують безпосередню участь позивача в бойових діях або заходах, застосуванні засобів вогневого ураження по повітряним цілям. Оскільки суд не досліджував Бойових розпоряджень, Журналів бойових дій, наказів та рапортів, він безпідставно на них послався у оскаржуваному рішенні та зробив необґрунтований висновок про задоволення позову, оскільки нарахування та виплату збільшеної додаткової винагороди позивачу можливо здійснити лише після надання повного пакету документів та видання відповідного наказу командиром військової частини НОМЕР_1 .

Так, підрозділи військової частини НОМЕР_1 не входять до складу створених (діючих) угрупувань військ Сил оборони держави.

При цьому, факту перебування військової частини (підрозділу) у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, про яке йдеться в абзаці другому пункту 1 Окремого доручення № 912/з/29, недостатньо для виплати збільшеної додаткової винагороди в розмірі 100000грн., оскільки окрім такого перебування військовослужбовцями частини (підрозділу) мають виконуватися бойові завдання, передбачені абзацами третім - тринадцятим пункту 1 Окремого доручення №912/з/29 (які є уточнюючими). Про необхідність виконання бойових завдань безпосередньо зазначено у абзаці другому пункту 1 Окремого доручення №912/з/29 та випливає із системного аналізу абзаців першого - тринадцятого пункту 1 та абзацу другого пункту 2 Окремого доручення № 912/з/29.

Військова частина НОМЕР_1 є зенітною ракетною частиною, що призначена для виконання завдань з протиповітряної оборони та ураження повітряних цілей.

Таким чином, військовослужбовцям зенітних ракетних підрозділів військової частини НОМЕР_1 додаткова винагорода може збільшуватись до 100000 гривень пропорційно із розрахунку на місяць лише за виконання ними бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей.

Крім того, сам факт перебування в районі ведення воєнних (бойових) дій не є підставою для виплати збільшеної додаткової винагороди, якщо військовослужбовець не виконує бойових завдань, передбачених абзацами третім - тринадцятим пункту 1 Окремого доручення №912/з/29.

Відповідно до роз`яснення Командування Повітряних Сил Збройних Сил України від 04.07.2022 року №350/1/329 не є підставою для включення військовослужбовців в наказ на виплату збільшеної додаткової винагороди:

- перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій та невиконання безпосередньо ним бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде бойові дії;

- перебування військовослужбовців на військових об`єктах, по яких здійснювалось вогневе ураження противником.

Крім того, приміткою до пункту 8 «Документальне підтвердження (оформлення) безпосередньої участі військовослужбовців у виконанні бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей» Методичних рекомендацій № 13459/С визначено, що додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень виплачується військовослужбовцям за місяць пропорційно часу безпосередньої участі у виконанні бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей у разі одночасного дотримання таких умов:

- наявності бойового наказу (бойового розпорядження) з вогневого ураження повітряних цілей;

- безпосередньої участі у застосуванні засобів вогневого ураження по повітряним цілям.

Тобто, для військовослужбовців зенітних ракетних підрозділів військової частини НОМЕР_1 збільшена додаткова винагорода в розмірі 100000грн. пропорційно із розрахунку на місяць може виплачуватись лише за дні їх безпосередньої участі у застосуванні засобів вогневого ураження по повітряним цілям.

Відповідно до Журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 та Журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 у період з 24.02.2022 по 30.11.2022 року підрозділ військової частини НОМЕР_1 застосовував засоби вогневого ураження по повітряним цілям.

Разом з тим, безпосередню участь у застосуванні засобів вогневого ураження по повітряним цілям беруть військовослужбовці, що входять до складу бойової обслуги підрозділу: начальник бойової обслуги; офіцер виявлення; офіцер захвату; офіцер пуску; оператор ручного супроводження (Керівництво зенітними ракетними військами протиповітряної оборони, бойова робота зенітного ракетного підрозділу, введене в дію наказом Головнокомандувача Військами протиповітряної оборони від 24 березня 1987 року № 047/дск).

Інші військовослужбовці підрозділу не беруть безпосередньої участі у застосуванні засобів вогневого ураження по повітряним цілям, не виконують бойові завдання з вогневого ураження повітряних цілей, навіть командир частини та начальник командного пункту не отримують збільшену додаткову винагороду в розмірі 100000 грн.

Посада позивача (головний сержант радіотехнічної батареї підрозділу) не передбачає автоматичного входження до складу бойової обслуги підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яка безпосередньо виконує бойові завдання з вогневого ураження повітряних цілей.

Рапорт командира підрозділу військової частини НОМЕР_1 про безпосередню участь головного сержанта ОСОБА_1 у застосуванні засобів вогневого ураження по повітряним цілям відсутній.

У військовій частині НОМЕР_1 відсутні бойові накази або бойові розпорядження, у яких би був зазначений позивач та які б підтверджували його участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.

При цьому, помилковою думкою позивача є те, що накази командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), відповідно до яких позивач був відряджений, є бойовим наказом або бойовим розпорядженням, оскільки, дані накази є наказами по стройовій частині і підтверджують лише факт вибуття у відрядження особового складу та не ставлять перед ними ніяких бойових завдань.

Крім того, відрядження для виконання завдань за призначенням не означає виконання бойових завдань.

Абзацами восьмим пункту 3 Окремого доручення №912/з/29 передбачено, що Генеральний штаб Збройних Сил України доводить до військ затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України перелік органів військового управління (штабів угрупування військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, що мають право видавані довідки про підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або заходах відряджених до цих органів військовослужбовців за формою, наведеною в додатку № 4 до цього доручення.

Відповідно до шифротелеграм начальника штабу - заступника командира військової частини НОМЕР_3 від 08.09.2022 року від 29.11.2022 року, а також телеграми начальника штабу - заступника командира військової частини НОМЕР_3 від 09.01.2023 року, у спірному періоді військова частина НОМЕР_2 не входить до переліку органів військового управління (штабів угруповання військ (сил)), включених до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, які мають право видавати довідки про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.

Згідно із ч.2 ст.74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, немає законних підстав для нарахування та виплати позивачу збільшеної додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць за вказані ним дні та періоди 2022 року.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає скасуванню.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 311, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 червня 2023 року скасувати.

Ухвалити у справі постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на військову частину НОМЕР_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.В. Єщенко О.В. Яковлєв