Справа № 344/1092/24
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/1092/24
Провадження № 2-а/344/57/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Польської М.В.

секретаря Мациборки С.Я.

за участю

представника позивача Манченко О.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Манченко Олена Віталіївна, до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серія БАД №369005 від 09.01.2024 року про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із зазначеним позовом до відповідача, яким просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №369005 від 09.01.2024 року.

В обґрунтування позову представник позивача вказує, що 09.01.2024 року було винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом, будучи позбавлений права керуванням ТЗ, чим порушив ч. 4 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови громадянин Латвійської республіки ОСОБА_2 09.01.2024 року керував транспортним засобом «Mercedes-Benz А140», р.н. НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керуванням таким ТЗ, за рішенням суду від 24.05.2023 року, чим порушив п. 2.1. А ПДР. Позивач вважає дану постанову незаконною, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

29.01.2024р. до суду надійшов відзив на позов, в якому вимоги позову заперечив представник, просив відмовити у задоволенні вимог, оскільки рішенням Івано-Франківського міського суду від 24.05.2023р. ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням штрафу та позбавленням права керування на один рік.

12.02.2024р. представник позивача подала відповідь на відзив.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника, однак подав відзив на позов.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії БАД № 369005 від 09.01.2024 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено штраф в розмірі 20400 грн.

З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_2 громадянин Латвійської республіки 09.01.2024 року керував транспортним засобом «Mercedes-Benz А140», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керуванням таким ТЗ, за рішенням суду від 24.05.2023 року, чим порушив п. 2.1. А ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, накладено штраф в розмірі 20400 грн. .

Пунктом 2.1"а" ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч.4 ст.126 КАС України, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно дост.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, згідно копії постанови Івано-Франківського міського суду від 24.05.2023 року вбачається, що ОСОБА_3 було визнанно винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень (а.с.9-10).

Як було встановлено судом, на момент притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, він не мав посвідчення водія.

Натомість, під час розгляду даної адміністративної справи, представник позивача на запитання суду вказала те, що позивач має посвідчення водія, однак таке видано в Латвії 18.07.2018р. (а.с.37).

Отже, слід прийти до висновку, що при розгляді справи судом у травні 2023 року, було перевірено Інформаційний портал Нацполіції, з якого не було інформації про отримання прав саме в Україні, іншими даними про наявність посвідчення водія отриманого в іншій державі, суд не володів. Тому, не вирішувалось питання позбавлення водійських прав, яких правопорушник не надав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Норма ч.4 ст.126 КАС України, за якою складена постанова, що оскаржується чітко зазначає порушення - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Тому, особа, яка не позбавлялась рішенням суду права користування ТЗ, не може нести відповідальність саме за частиною 4 цієї статті.

Відповідно до ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналогічно, за нормами КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити провадження.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У відповідності до вимог ст.134 КАС України, яка визначає витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так, під час подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 605,60грн. (а.с.7) та 4000 грн. витрат на правову допомогу, що підтверджується витягом з договору № 57/24 від 10.01.2024 року, розрахунком вартості послуг адвоката, актом виконаних робіт (а.с.16-19). До відповіді на відзив, представник позивача подала додаткові витрати на правову допомогу на суму ще 3000грн., а отже просила стягнути 7000грн.

Суд вважає за необхідне стягнути з Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 4000грн., а не 7000грн., так як на ствердне переконання суду складання позовної заяви для адвоката не може містити витрати часу 4 години, а вивчення матеріалів справи адвокатом включено у пункти як 1 так і 2 Акту виконаних робіт у складі ще 2-х годин часу, всього 6 годин. Аналогічно, при складанні витрат додаткових ознайомлення з відзивом та складання відповіді на відзив, не може становити для особи, яка володіє знаннями права ще 6 годин.

Керуючись ст.ст.18,19,30,72,73,241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Манченко Олена Віталіївна до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серія БАД№369005 від 09.01.2024 року про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову серії БАД № 369005 від 09.01.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП- скасувати.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , понесені ним витрати щодо сплати судового збору в розмірі 605 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.) та 4000грн. (чотири тисячі) гривень витрат на правову допомогу.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 272 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА