Справа № 240/17655/23
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/17655/23 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Романченко Є.Ю.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

15 лютого 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17.08.2023 позов задоволено.

Визнано протиправним і скасовано рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , що оформлене протоколом від 26.11.2021 № 11 в частині зняття ОСОБА_1 з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, з 25.11.2005.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, В/Ч НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилався на те, що відповідно до п. 9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.

Апелянт зазначає, що позивача було звільнено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.10.2021 №233 у запас відповідно до підпункту "й" п. 2 ч. 5 ст. 26 (які уклали контракт на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію та вислужили не менше 24 місяців військової служби за контрактом, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», що таким чином позбавляє його права залишатися на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 .

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , був забезпечений службовим житлом за рахунок Міністерства оборони України та перебував на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 з 25.11.2005.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.10.2021 № 233 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 18.10.2021.

Також зі змісту вищевказаного наказу командира військової частини НОМЕР_1 вбачається, що загальна вислуга ОСОБА_1 у Збройних силах України станом на 18.10.2021 становить 30 років 02 місяців 23 дні.

У березні 2023 року, після вимоги військової частини НОМЕР_1 звільнити службове житло, представник позивача звернувся до військової частини НОМЕР_1 із адвокатським запитом, в якому просив надати довідку про перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку даної військової частини.

У відповідь на адвокатський запит, військова частина НОМЕР_1 , серед іншого, надала витяг з протоколу № 11 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 .

З вказаного витягу вбачається, що заступник голови житлової комісії повідомив про те, що у результаті проведення щорічної інвентаризації облікових справ військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, що потребують поліпшення житлових умов, на предмет наявності необхідних документів, що підтверджують їх право перебування на обліку та відповідність вимогам законодавства було з"ясовано, що ОСОБА_1 не надав довідку Ф-3, копії свідоцтва про народження дітей, копію свідоцтва про шлюб, витяг про призначення на посаду та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У зв"язку з викладеним комісією вирішено зняти ОСОБА_1 з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 , з підстав не проходження щорічної інвентаризації облікових справ.

Не погоджуючись із спірним рішенням позивач звернувся в суд з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач звільнений з військової служби під час дії особливого періоду за станом здоров`я, він має залишатися на квартирному обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби.

Суд першої інстанції також зазначив, що відповідач під час прийняття спірного рішення недотримався процедури розгляду відповідного клопотання щодо зняття позивача з квартирного обліку та не виконав вимог щодо письмового повідомлення про прийняте рішення із зазначенням причин зняття з обліку. Тобто, розглянув клопотання про зняття з квартирного обліку позивача за його відсутності та письмово не повідомив у п`ятнадцятиденний строк про прийняте рішення із зазначенням причин зняття з обліку. Оскільки спірним рішенням від 26.11.2021 надано у т.ч. позивачу можливість зберегти попередній час перебування на обліку у випадку надання до житлової комісії військової частини НОМЕР_1 довідок за формою Ф-3, протягом шести місяців від дати проведення цього засідання, але докази його вручення позивачу в відсутні, суд дійшов висновку про обгрунтованість доводів щодо порушення права позивача на житловий облік. Доводи відповідача не обґрунтовані та не підтверджені належними доказами.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (стаття 1 Закону №2011-ХІІ).

Згідно із статтею 1-2 Закону №2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (стаття 2 Закону № 2011-ХІІ).

Частиною 1 статті 12 Закону №2011-ХІІ визначено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті (абзац четвертий ч. 1 статті 12 Закону №2011-ХІІ).

Абзацом першим частини 9 статті 12 Закону №2011-ХІІ визначено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Отже, зазначеним законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців (військовослужбовців запасу) жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення, зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР (далі - ЖК), іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено частиною першою статті 9 ЖК громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Відповідно до положень статей 9, 43 ЖК громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік.

Згідно із статями 48, 49 ЖК жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. Понад норму жилої площі окремим категоріям громадян надається додаткова жила площа у вигляді кімнати або в розмірі десяти квадратних метрів.

Відповідно статті 12 Закону №2011-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 03.08.2006 №1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» (далі - постанова №1081) затвердив Порядок №1081, який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Згідно із пунктом 3 Порядку №1081 військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Згідно з п.29 Порядку військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі звільнення з військової служби в запас за станом здоров`я або у разі, коли вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку із скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості їх використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі розформування військової частини - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла.

Як вбачається зі змісту пункту 9 статті 12 Закону № 2011-ІІ та пункту 29 Порядку № 1081 особа, яка звільнена з військової служби в запас або у відставку, має право на залишення на квартирному обліку з підстав, перелік яких є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Однак, пункт 30 Порядку № 1081 передбачає випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку громадян, які потребують поліпшені житлових умов, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством.

Отже, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на грошову компенсацію, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку № 1081.

Аналогічні правові позиції викладені постановах Верховного Суду: від 17 березня 2020 у справі № 487/5835/17, від 01 квітня 2020 у справі № 638/5769/18, від 08 квітня 2020 у справі №683/2197/18 та від 19 травня 2020 у справі № 683/2198/18.

Доводи відповідача щодо непоширення на позивача, звільненого в запас відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за підпунктом "й" (які уклали контракт на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію та вислужили не менше 24 місяців військової служби за контрактом, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) , положень пункту 9 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" щодо залишення військовослужбовців, які звільняються з військової служби, на квартирному обліку, суд вважає безпідставним.

За змістом пункту 9 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пункту 29 Порядку №1081 особа, яка звільнена з військової служби в запас або у відставку, має право на залишення на квартирному обліку з підстав, перелік яких визначений Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Водночас, пунктом 30 Порядку №1081 передбачені випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку громадян, які потребують поліпшені житлових умов, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством.

Отже, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку №1081.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється:

а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Системний аналіз зазначених норм Закону № 2232-XII дає підстави дійти висновку, що у словосполученні «звільнення з військової служби у запас або у відставку за віком, станом здоров`я», що міститься у пункті 9 статті 12 Закону № 2011-ХІІ такі умови як вік і стан здоров`я, відносяться виключно до поняття «звільнення у відставку», як варіанту (способу) звільнення з військової служби, і жодним чином не відноситься до поняття «звільнення у запас».

На момент виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 № 737 (далі Інструкція).

Відповідно до п.2.1. розділу ІІ Інструкції облік військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у квартирно-експлуатаційних органах, військових частинах та гарнізонах. Узагальнені списки осіб, що перебувають на обліку, всіх військових частин знаходяться у ГКЕУ ЗС України.

Згідно з п.2.3. розділу ІІ Інструкції за ведення обліку у військовій частині відповідають голова житлової комісії військової частини, у гарнізоні (або в гарнізонах) - начальник КЕВ (КЕЧ) району, який за територіальним принципом відповідає за військові частини.

Керівництво діяльністю житлової комісії військової частини здійснюється командиром військової частини, а діяльністю гарнізонної житлової комісії - начальником гарнізону.

При оголошенні наказом складу житлової комісії чітко вказується, хто з членів житлової комісії відповідає (далі - представник житлової комісії) за ведення протоколів, облікових квартирних справ, книги обліку осіб, які перебувають на обліку, та інших справ житлової комісії та їх зберігання.

Відповідно до п.2.4. розділу ІІ Інструкції на облік приймаються військовослужбовці, які потребують поліпшення житлових умов і зареєстровані в цьому населеному пункті, з дня прийняття рішення житловою комісією військової частини, затвердженого командиром цієї військової частини, крім випадків, передбачених у пункті 2.14 цього розділу.

Згідно з п.2.16. розділу ІІ Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання жилого приміщення.

Як вбачається з наказу від 18.10.2021 №233, ОСОБА_1 звільнено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.10.2021 №37-РС у запас за підпунктом "б" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обовязок та військову службу" (за станом здоров`я) з правом носіння військової форми одягу.

Таким чином, оскільки позивач звільнений з військової служби під час дії особливого періоду за станом здоров`я та враховуючи вказані вище норми законодавства він має залишатися на квартирному обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби.

Разом з тим, відповідно до п.2.18. розділу ІІ Інструкції №737 військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі:

- поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення;

- отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання;

- переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт;

- звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу;

- подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік;

- звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 1 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу);

- обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку;

- в інших випадках, передбачених законодавством.

Військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, виключаються зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, у разі якщо вони були необґрунтовано включені до цих списків або втратили право на отримання жилого приміщення в пільговому порядку.

Рішення про зняття з обліку та виключення зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, приймається житловою комісією військової частини, яка зарахувала військовослужбовця на облік, або її правонаступником. Рішення письмово доводиться до відома військовослужбовця у п`ятнадцятиденний строк із зазначенням причин зняття з обліку.

Згідно з п.2.19. розділу ІІ Інструкції КЕВ (КЕЧ) району має право клопотати перед командуванням військової частини та житловою комісією військової частини про зняття з обліку військовослужбовця чи особи, звільненої з військової служби, облікові справи яких не пройшли щорічну перереєстрацію, у випадку, коли ними не надано:

- Ф-3;

- Ф-5 (у разі звільнення з військової служби довідка надається військовим комісаріатом);

- Ф-7 (у разі звільнення з військової служби довідка надається військовим комісаріатом).

Отже, у разі не надання військовослужбовцем чи особою, звільненою з військової служби, вказаних вище документів КЕВ (КЕЧ) району має право клопотати перед командуванням військової частини та житловою комісією військової частини про зняття з обліку такого військовослужбовця.

Житлова комісія військової частини повинна в місячний строк провести засідання, на якому в присутності особи, щодо якої надійшло клопотання КЕВ (КЕЧ) району (або уповноваженої ним іншої особи), розглянути зазначене клопотання та прийняти відповідне рішення. Копія витягу з протоколу видається (надсилається) військовослужбовцю чи особі, звільненим з військової служби, питання щодо яких розглядалося на засіданні, та надсилається до КЕВ (КЕЧ) району і житлової комісії гарнізону в п`ятнадцятиденний строк з дня проведення засідання.

Відтак, рішення щодо розгляду вказаного вище клопотання приймається в присутності особи, щодо якої надійшло зазначений вид клопотання КЕВ (КЕЧ) району (або уповноваженої ним іншої особи), та має бути вручено чи надіслано військовослужбовцю в п`ятнадцятиденний строк з дня проведення засідання.

Водночас відповідно до п. 2.20 розділу ІІ Інструкції щороку з 1 жовтня до 30 грудня з метою перереєстрації облікових справ військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, повинні надавати до житлових комісій довідки за формами Ф-3, Ф-5, Ф-7. Житлові комісії військових частин у цей самий строк здійснюють перевірку житлових умов осіб, які перебувають на обліку, а представники житлових комісій уточнюють, а за потреби коригують облікові списки.

Щороку протягом січня КЕВ (КЕЧ) районів спільно з представниками житлових комісій військових частин і гарнізону проводять перереєстрацію військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають на обліку, про що складається відповідний акт, який підписується начальником КЕВ (КЕЧ) району, головами житлових комісій військової частини та гарнізону. Після проведення щорічної перереєстрації начальник КЕВ (КЕЧ) району письмово доповідає начальнику гарнізону про підсумки перереєстрації.

Інформацію про результати проведеної перереєстрації КЕВ (КЕЧ) району подають до ТКЕУ, які до 1 лютого подають до ГКЕУ ЗС України довідку про результати щорічної інвентаризації облікових справ військовослужбовців (додаток 13).

Отже, законодавством покладені обов`язки на військовослужбовців щодо надання до житлових комісій довідок за формами Ф-3, Ф-5, Ф-7, а на житлові комісії військових частин здійснення перевірки житлових умов осіб, які перебувають на обліку.

Належні, достовірні та допустимі докази вручення позивачу чи надіслання витягу з протоколу №11 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 26.11.2021 у п`ятнадцятиденний строк з дня проведення такого засідання відсутні. Позивач фактично не мав змоги усунути обставини, на підставі яких його знято з квартирного обліку, а саме надати передбачені п.2.19. розділу ІІ Інструкції документи для проходження щорічної перереєстрації облікової справи. Отже, відповідач під час прийняття спірного рішення недотримався процедури розгляду відповідного клопотання щодо зняття позивача з квартирного обліку та не виконав вимог щодо письмового повідомлення про прийняте рішення із зазначенням причин зняття з обліку. Тобто, розглянув клопотання про зняття з квартирного обліку позивача за його відсутності та письмово не повідомив у п`ятнадцятиденний строк про прийняте рішення із зазначенням причин зняття з обліку. Оскільки спірним рішенням від 26.11.2021 надано у т.ч. позивачу можливість зберегти попередній час перебування на обліку у випадку надання до житлової комісії військової частини НОМЕР_1 довідок за формою Ф-3, протягом шести місяців від дати проведення цього засідання, але докази його вручення позивачу в відсутні, суд дійшов висновку про обгрунтованість доводів щодо порушення права позивача на житловий облік. Доводи відповідача не обґрунтовані та не підтверджені належними доказами.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення житлової комісії при військовій частині НОМЕР_1 , що оформлене протоколом від 26.11.2021 №11 щодо визнання позивача, як військовослужбовця запасу, таким, що не пройшов щорічну перереєстрацію облікової справи та про його зняття з квартирного обліку є протиправною і підлягає скасуванню, а позивач поновленню на квартирному обліку осіб для отримання житла з 25 листопада 2005 року (дати постановлення позивача на квартирний облік).

При цьому, апеляційна скарга не містить жодних належних обґрунтувань та/або посилань скаржника на незаконність рішення суду першої інстанції. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача також не містить.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.