Справа № 400/3984/23
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 лютого 2024 р. № 400/3984/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши клопотання про залишення без розгляду позовної заяви та клопотання про закриття провадження в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Військова частина НОМЕР_1 (далі - відповідач) подала до суду клопотання про залишення позову без розгляду на підставі пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та подання ним повторного (штучного) позову.

Розглядаючи клопотання, суд виходить з такого.

Щодо строку.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 25.04.2023 у справі № 380/15245/22 до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 06.04.2023 у справі №260/3564/22 та від 19.01.2023 у справі № 460/17052/21.

Верховний Суд наголосив, що відповідно до пункту першого глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2022 № 1423 "Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236" дію карантину через COVID-19 продовжено до 30.04.2023.

Отже, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.

Верховний Суд вважав висновки судів попередніх інстанцій щодо застосування до спірних правовідносин частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України та пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду помилковими, оскільки його право на звернення до суду із цим позовом відповідно до положень частини другої статті 233 КЗпП України (в редакції, чинній до 19.07.2022) не обмежене будь-яким строком, а враховуючи, що станом на час звернення позивача до суду діяв карантин, установлений Кабінетом Міністрів України, тому строк визначений частиною другою статті 233 КЗпП України в редакції, чинній з 19.07.2022, не підлягає застосуванню, так як такий продовжено на строк дії карантину, який діє на теперішній час.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, - відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р, на всій території України.

За таких обставин, з 01.07.2023 розпочався перебіг строків звернення до суду у справах про трудових спорах (спорах з приводу публічної служби) зокрема, стягнення заробітної плати (грошового забезпечення) у правовідносинах, які виникли під час дії карантину.

Строк звернення до суду для таких випадків завершився 01.10.2023 (стаття 233 КЗпП України, пункт 42 постанови Верховного Суду від 25.04.2023 у справі № 380/15245/22).

Позовна заява надійшла до Миколаївського окружного адміністративного суду 04.04.2023, тобто під час дії карантину, коли перебіг строків звернення до суду не розпочався.

Щодо подання повторного (штучного) позову.

У листопаді 2022 року позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання протиправними дій щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 16.06.2017 та зобов`язання здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 16.06.2017, ураховуючи базовий місяць - січень 2008 року, а також зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення.

Рішенням від 04.01.2023 у справі № 400/5281/22 суд позовну заяву задовольнив частково, а саме: визнав протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 16.06.2017; зобов`язав відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 16.06.2017; у задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Мотивування рішення свідчить про те, що в задоволенні частини позовних вимог відмовлено за передчасністю їх заявлення. Суд вказав, що нарахування та виплата на користь позивача індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 16.06.2017 не здійснювалися.

У справі № 400/3984/23 позивач заявив позовні вимоги, пов`язані із застосуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходів і виплати компенсації втрати частини доходів уже у зв`язку з обставиною фактичного нарахування і виплати йому індексації грошового забезпечення без урахування січня 2008 року як місяця підвищення доходів, тобто підстави позову є іншими.

Відповідач до суду клопотання про закриття провадження у справі.

На обгрунтування клопотання відповідач вказує на наявність такого, що набрало законної сили, рішення суду у справі № 400/5281/22 між тими самими сторонами про той самий предмет із тих самих підстав.

Суд відхиляє зазначене клопотання, оскільки, як обгрунтовано вище, підстави позову у справі № 400/3984/23 інші, ніж у справі № 400/5281/22.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 238, 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотань відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає до оскарження окремо від рішення суду.

Суддя В.В. Птичкіна