Справа № 420/9722/23
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/9722/23

Перша інстанція: суддя Бутенко А.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У травні 2023 року адвокат Єрьоміна Вікторія Анатоліївна, діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду першої інстанції з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі Департамент патрульної поліції) в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01 березня 2021 року по 06 травня 2022 року, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» (далі Постанова №375);

- зобов`язати здійснити відповідно до положень Постанови №375 нарахування та виплату додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01 березня 2021 року по 06 травня 2022 року у розмірі до 50% від грошового забезпечення, пропорційно відпрацьованому часу під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням;

- визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати доплати за службу в нічний час за період з 01 березня 2021 року по 06 травня 2022 року включно;

- зобов`язати нарахувати та виплатити доплату за службу в нічний час за період з 01 березня 2021 року по 06 травня 2022 року включно у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

В обґрунтування заявлених вимог адвокат зазначила, що її довіритель проходив службу у Департаменті патрульної поліції, але за період з 01 березня 2021 року по 06 травня 2022 року йому не була нарахована та виплачена додаткова доплата до грошового забезпечення, відповідно до положень Постанови №375 та доплата за службу в нічний час, за аналогічний період, у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

На звернення адвоката ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції про виплату доплати до грошового забезпечення, відповідно до Постанови №375 та доплати за службу в нічний час, останній, повідомив про те, що бюджетні асигнування для виплати додаткової доплати до грошового забезпечення, відповідно до положень Постанови №375, не виділялись, відповідні накази не видавались, а тому підстави для нарахування та виплати такої доплати відсутні.

Щодо доплати служби у нічний час, департамент надав довідку обліку несення служби в нічний час та відомості про грошове забезпечення поліцейського.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Суд визнав протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01 березня 2021 року по 06 травня 2022 року, відповідно до положень Постанови №375.

Зобов`язав Департамент патрульної поліції здійснити, відповідно до положень Постанови №375, нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01 березня 2021 року по 06 травня 2022 року в повному обсязі.

В частині обов`язку здійснити доплату за службу в нічний час, суд відмовив.

Також суд стягнув з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 536,80 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині зобов`язання Департаменту патрульної поліції нарахувати та виплатити на користь позивача додаткової доплати до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, за період з 01 березня 2021 року по 06 травня 2022 року, суд першої інстанції вважав, що реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням бюджетних коштів та базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Разом з цим, в задоволенні позовних вимог в частині нарахування та виплати доплати за службу в нічний час за період з 01 березня 2021 року по 06 травня 2022 року, суд відмовив, оскільки встановив, що за спірний період позивачу нараховувалася та виплачувалася така доплата.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Департамент патрульної поліції, вважаючи рішення суду першої інстанції, в частині задоволених позовних вимог, таким, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляції, її автор указує, що визначені Постановою №375 доплати здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Скаржник звертає увагу, що фінансування для здійснення вказаної доплати поліцейським Департаменту патрульної поліції в період з березня 2021 року до Департаменту патрульної поліції не надходило.

Також скаржник вважає безпідставним стягнення судом першої інстанції сплаченого позивачем судового збору, оскільки останній звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» (справа про стягнення заробітної плати).

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляцію.

Ураховуючи, що апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 проходив службу в Управлінні патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

Наказом (по особовому складу) № 777 о/с від 06.05.2022 лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

09.03.2023 представниця позивача звернувся до Департаменту патрульної поліції із запитом щодо виплати, на підставі Постанови № 375, додаткової доплати до грошового забезпечення за період виконання в умовах карантину функцій в безпосередньому контакті з населенням, а також доплати за службу в нічний час.

Листом від 31.03.2023 Департамент патрульної поліції повідомив, що персональний перелік працівників, яким установлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби), відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Виплата доплати здійснюється за рахунок та в межах видатків державного і місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів. Указані видатки в 2020 та 2021 році проведено за бюджетними програмами за КПКВК 1007060 і 1007070 «Здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльні населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID -І9, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2».

В 2022-2023 роках бюджетні асигнування для здійснення додаткової доплати до грошового забезпечення згідно з Постановою №375 не передбачені.

Крім того, відповідач указав, що згідно з пунктом 6 розділу 1 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої ревіли із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ Україну від 06 квітня 2016 року № 260, підставою для виплати та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції.

Відповідно до наказів Департаменту патрульної поліції, у межах виділених асигнувань на зазначені цілі, ОСОБА_1 здійснено доплату за службу в умовах карантину з березня до 01 грудня 2020 року 43 265,84 грн, з січня до лютого 2021 року 8 386,95 грн. Ураховуючи викладене та те, що бюджетні асигнування для виплати додаткової доплати за програмами 1007060, 1007070 з березня 2021 року до лютого 2023 року не виділялись, накази Департаменту патрульної поліції не видавались, підстави для нарахування та здійснення такої доплати за спірний період відсутні.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляції, з огляду на таке.

Як свідчить зміст апеляційної скарги, скаржник не погоджується з рішенням суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_1 , в частині нарахування та виплати додаткової доплати до грошового забезпечення, передбаченої Постановою №375.

Вирішуючи вимоги апеляційної скарги, колегія суддів керується таким.

Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі Постанова №988), грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», у складі Державного бюджету України створено фонд боротьби з гострою респіраторною хворобою СОVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-СоV-2, та її наслідками на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України зазначеної хвороби, та протягом 30 днів з дня відміни цього карантину. Кошти зазначеного фонду спрямовуються на: додаткові доплати до заробітної плати медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації гострої респіраторної хвороби СОVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, а також доплати до заробітної плати окремим категоріям працівників, які забезпечують життєдіяльність населення, на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби СОVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, визначений у рішенні Кабінету Міністрів України про встановлення карантину, до завершення здійснення зазначених заходів.

Постановою №375 врегульовані деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни.

Пунктом 1 Постанови № 375 установлено, що на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2», та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративним, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Пунктом 5 Постанови № 375 передбачено, що доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, вищевказана доплата виплачувалась позивачу за період з березня 2020 року по лютий 2021 року, доказів нарахування такої доплати за інші періоди в матеріалах справи відсутні.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначав, що фінансування для здійснення доплати поліцейським Департаменту патрульної поліції в період з березня 2021 року до 28 лютого 2023 року до Департаменту патрульної поліції не надходило. Разом з тим, Департамент патрульної поліції не є розпорядником коштів та не має повноважень щодо прийняття рішень чи подання звернень про виділення таких коштів.

Колегія суддів відхиляє такі доводи скаржника, оскільки відсутність коштів на рахунку відповідача для виплати доплати до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, за період з березня 2021 року по 06 травня 2022 року (спірний у цій справі період), не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України» (заява №63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Пунктом 1 Постанови № 375 установлено, що на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2», та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративним, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Слід зазначити, що відповідачем не спростовано наявності права у позивача на такі доплати, а також обставини, що така доплата виплачувалась з березня 2020 року по лютий 2021 року.

Водночас, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (із змінами і доповненнями, внесеними постановами КМУ) відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» Кабінет Міністрів України постановив:

Установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 30 квітня 2023 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Отже, з урахуванням того, що суб`єктом владних повноважень не заперечувалось право позивача на вказані доплати у спірний період, тобто відповідачем не спростовано наявності права позивача на такі доплати, посилання скаржника на відсутність фінансування для здійснення відповідних доплат, є неприйнятним, оскільки відсутність коштів на рахунку відповідача для виплати доплати на період дії карантину не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року у справі №420/19450/21.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив протиправну бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо нездійснення ОСОБА_1 доплати до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, за період з березня 2021 року по 06 травня 2022 року, а тому дійшов правильного висновку про задоволення позову щодо зобов`язання Департаменту патрульної поліції нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 заборгованість у вигляді доплати до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, за вказаний період.

Доводи ж апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.

Щодо доводу апеляції про неправильний розподіл судових витрат, слід указати таке.

Як свідчать обставини справи, позивач сплатив судовий збір за подання позову в сумі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції від 19.04.2023 №ПН38548С1 (а.с.23).

Однак, пункт 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Враховуючи, що дана справа стосується заробітної плати ОСОБА_1 , останній звільнений від сплати судового збору, на підставі вказаної вище норми.

У зв`язку з цим, суд першої інстанції помилково стягнув сплачений позивачем судовий збір з Департаменту патрульної поліції.

Пункт 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Тому, суму 1073,60 грн. належить повернути позивачу з Державного бюджету України як таку, що внесена в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, однак порушив норми процесуального права в частині неправильного розподілу судових витрат, наявні підстави, відповідно до статті 317 КАС України, для зміни рішення суду першої інстанції.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року змінити, в частині розподілу судових витрат.

Абзац п`ятий резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року викласти в такій редакції.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) надмірно сплачений судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. з Державного бюджету України.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 15.02.2024.