Справа № 300/2610/23
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 300/2610/23 пров. № А/857/18518/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року (суддя Чуприна О.В., м. Івано-Франківськ) у справі № 300/2610/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в якому просив визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати здійснити з 22.03.2021 перерахунок та виплату розміру пенсії за віком, з урахуванням заробітної плати (доходу) за період роботи з 11.09.2013 по 13.10.2014.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 відомостей про заробітну плату за період роботи у Публічному акціонерному товаристві «Подзембургаз» з 11 вересня 2013 року по 13 жовтня 2014 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 22.03.2021 перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 та провести виплату такої пенсії у відповідності до відомостей про заробітну плату для обчислення пенсії за період роботи у Публічному акціонерному товаристві «Подзембургаз» з 11 вересня 2013 року по 13 жовтня 2014 року, занесених в архівну довідку від 25.03.2020 за №1197, видану Муніципальною бюджетною установою «Архів» міста Єнгельс Саратовської області про заробітну плату за 2013 рік, і довідку від 04.02.2020 за №0292, видану Публічним акціонерним товариством «Подзембургаз» про заробітну плату за 2014 рік.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оскаржило його в апеляційному порядку, просить рішення суду скасувати і у задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 року у справі 300/6408/21 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 29.03.2021 за №623 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління врахувати до страхового (трудового) стажу позивача період роботи: з 10.07.1999 по 20.05.2006 у Виробничо-будівельній фірмі «АБО» та з 11.09.2013 по 13.10.2014 в Публічному акціонерному товаристві «Подзембургаз». Призначити ОСОБА_1 з 22.03.2021 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2022 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано- Франківській області задоволено частково. Рішення суду набрало законної сили 20 червня 2022 року.

З огляду на вищевикладене, 01.07.2022 прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії з 22.03.2021 з врахуванням вищезазначених періодів, а саме: з 10.07.1999 по 20.05.2006 у Виробничо-будівельній фірмі «АБО» та з 11.09.2013 по 13.10.2014 в Публічному акціонерному товаристві «Подзембургаз». Страховий стаж ОСОБА_1 склав 31 рік 11 місяців 20 днів.

Відповідно до документів електронної пенсійної справи ОСОБА_1 зараховано всі періоди його трудової діяльності згідно з записами двох трудових книжок. Для обчислення пенсії надані наступні довідки про зарплату:

- з травня 1987 по травень 1989, з серпня 1989 по січень 1993, видані Архівним відділом Калуської міської ради за періоди роботи в Ремонтнобудівельно-монтажному управлінні тресту «Калушхімремонт»;

- з вересня 2013 по жовтень 2014, видані Муніципальною бюджетною установою "Архів" Саратовської області (за 2013 рік) та ПАО «Подзембургаз» (за 2014 рік).

При обчисленні пенсії враховано заробітну плату за періоди:

- з червня 1987 по квітень 1989, з серпня 1989 по серпень 1992 (за 60 місяців); з 01.07.2000 по травень 2006 (занесено нулями), оскільки відсутні дані про заробітну плату; з жовтня 2006 по серпень 2008, з травня 2009 по вересень 2009 згідно даних системи персоніфікованого обліку; з вересня 2013 по жовтень 2014 (занесено нулями), оскільки не підтверджено сплату страхових внесків за даний період.

Відповідно до статті 40 Закону Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІУ (далі - Закон № 1058-ІУ) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або у разі відсутності після 1 липня 2000 року 60 місяців страхового стажу, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Судова практика в подібних правовідносинах свідчить про те, що можливість врахувати при призначенні пенсії заробіток, отриманий за межами України, залежить від сплати страхових внесків до Пенсійного фонду за цей період.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1) передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж та довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу до 1 липня 2000 року, а, починаючи з 1 липня 2000 року, індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку.

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону № 1058- ІУ періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 4 Закону № 1058-ІУ законодавство про пенсійне забезпечення базується, зокрема, на міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення). Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Згідно з статтею 7 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року пенсійне забезпечення громадян держав-учасників Угоди та членів їх сімей здійснюються відповідно до законодавства держави, на території якого вони проживають.

Всі видатки, пов`язані з здійсненням пенсійного забезпечення за вказаною Угодою, несе держава, яка надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми договорами (стаття З вказаної Угоди).

Згідно з статтею 6 зазначеної Угоди призначення пенсій громадянам держав- учасників Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсії на пільгових умовах та за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якого з держав-учасниць, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в силу цієї Угоди. Нарахування пенсій відбувається з заробітку (доходу) за період роботи, який зараховується в трудовий стаж.

Відповідно до статті 22 Федерального закону №167-Ф3 від 15.12.2001 «Про обов`язкове пенсійне страхування в Російській Федерації» передбачено, що страхувальники по відношенню до застрахованих осіб з числа іноземних громадян або осіб без громадянства, які тимчасово проживають на території Російської Федерації, а також іноземні громадяни та особи без громадянства які тимчасово перебувають на території Російської Федерації, сплачують страхові внески по тарифу, встановленому діючим Федеральним законом для громадян Російської Федерації на фінансування страхової частини трудових (страхових) пенсій, незалежно від року народження вказаних застрахованих осіб.

Пунктом 1 статті 11 федерального Закону російської федерації №400-ФЗ від 28.12.2013 передбачено, що в страховий стаж включаються періоди роботи або іншої діяльності, які виконуються на території Російської Федерації при умові, що за ці періоди нараховувались і сплачувались страхові внески в Пенсійний фонд російської федерації.

Отже, як законодавством України так і законодавством російської федерації передбачено зарахування періоду трудової діяльності до страхового стажу при умові сплати страхових внесків до Пенсійного фонду тієї країни, на території якої здійснювалась така діяльність.

Крім того судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що позивач як застрахована особа вправі самостійно звернутися до органів Пенсійного фонду рф щодо отримання даних про сплату внесків, які містяться в його індивідуальному особовому рахунку, а отримана відповідь на таке звернення може слугувати підставою для призначення позивачу пенсії за наявності відповідної інформації, що підтверджує сплату роботодавцем страхових внесків у визначеному законом розмірі.

При цьому звертає увагу на те, що починаючи з 13 квітня 2014 року розпочалася антитерористична операція (АТО) із залученням Збройних Сил України, у зв`язку з прямою загрозою військової агресії з боку РФ, яка на даний момент переросла в широкомасштабну війну позивач працював в країні-агресора та мав об`єктивну можливість особисто звернутися до пенсійного органу рф за отриманням даних, які містяться в його індивідуальному особовому рахунку, на відміну від Головного управління, яке не веде офіційного листування з органами рф.

Відповідно до Закону України від 01.12.2022 №2783-ІХ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на РРФСР по 31.12.1991.

Крім того судом першої інстанції не взято до уваги, що позивачем пропущено строк звернення до суду встановлений ст. 122 КАС України.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 30.01.2003 ОСОБА_1 з 11.09.2013 прийнятий на роботу електрозварником шостого розряду у бурову бригаду №6 ПАО «Подзембургаз», з 01.04.2014 переведений газоелектрозварником шостого розряду у бурову бригаду №10 ПАО «Подзембургаз», та 13.08.2014 звільнений у зв`язку із закінченням строку трудового договору на підставі пункту 2 частини 1 статті 77 Трудового кодексу Російської Федерації.

14.08.2014 ОСОБА_1 прийнятий на роботу електрозварником шостого розряду у бурову бригаду №10 в ПАО «Подзембургаз», а 13.10.2014 звільнений з роботи за власним бажанням на підставі пункту 3 частини 1 статті 77 Трудового кодексу Російської Федерації (а.с.14).

ОСОБА_1 , звертаючись 22.03.2021 до відповідача із заявою про призначення пенсії, на підтвердження трудового (страхового) стажу надав, поряд з іншим, трудову книжку серії НОМЕР_1 від 30.01.2003 і трудову книжку серії НОМЕР_2 від 03.08.1979, а також відповідні довідки на підтвердження страхового стажу, зокрема:

- архівну довідку від 25.03.2020 за №1197, видану Муніципальною бюджетною установою «Архів» міста Енгельс Саратовської області про заробітну плату позивача за 2013 рік;

- довідку від 04.02.2020 за №0292, видану Публічним акціонерним товариством «Подзембургаз» про заробітну плату позивача за 2014 рік.

За результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком та поданих останнім документів на підтвердження трудового стажу, Головним управлінням Пенсійного фонду України в області 29.03.2021 прийнято рішення №623 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 у справі №300/6408/21, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 29.03.2021 за №623 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області врахувати до страхового (трудового) стажу ОСОБА_1 період роботи: з 10.07.1999 по 20.05.2006 у Виробничо-будівельній фірмі «АБО»; з 11.09.2013 по 13.10.2014 в Публічному акціонерному товаристві «Подзембургаз»;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 з 22.03.2021 пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.06.2022 рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 змінено в частині стягнення судових витрат по оплаті правничої допомоги, а саме, в абзаці сьомому резолютивної частини рішення суду формулювання «в розмірі 6 300 (шість тисяч триста) гривень 00 копійок» змінено на формулювання «в розмірі 2 700 (дві тисячі сімсот) гривень». У решта частині рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 в адміністративній справі №300/6408/21 залишено без змін.

На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.2021 у справі №300/6408/21, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийняло 01.07.2022 рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії з 22.03.2021 з врахуванням вищезазначених періодів, а саме: з 10.07.1999 по 20.05.2006 у Виробничо-будівельній фірмі «АБО» та з 11.09.2013 по 13.10.2014 в Публічному акціонерному товаристві «Подзембургаз».

Представник позивача звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із адвокатським запитом від 28.12.2022 з вимогою про надання інформації, зокрема щодо: періодів заробітної плати, які враховано при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 із зазначенням довідок про заробітну плату, які було враховано при здійсненні такого нарахування; періоди заробітної плати, які не було враховано при обчисленні розміру пенсії, або було враховано у нульовому еквіваленті, вказуючи на конкретні фактичні і юридичні причини такого не зарахування або зарахування у нульовому значенні, розкриваючи зміст такого не зарахування, з окремим зазначенням, які довідки про заробітну плату не були взяті до уваги (а.с.26).

Відповідач, листом від 10.01.2023 за №0900-0202-8/1342 поряд з іншим, повідомив представника позивача про обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 без врахування заробітної плати за період з вересня 2013 року по жовтень 2014 року, оскільки рішенням суду не зобов`язано зарахувати заробітну плату за коментований період.

Постановляючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що згідно пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Положеннями частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно абзаців 4 і 5 частини 1 статті 40 Закону №1058-IV для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

В силу правового регулювання підпункту 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 за №22-1 (надалі по тексту також Порядок №22-1), для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Порядку №22-1).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 2.10 Порядку №22-1).

Суд першої інстанції зґясував, що пенсійний орган при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 , не врахував довідки про заробітну плату з вересня 2013 року по жовтень 2014 року, виданих Муніципальною бюджетною установою «Архів» Саратовської області (за 2013 рік) та Публічним акціонерним товариством «Подзембургаз» (за 2014 рік), які були подані позивачем разом із заявою про призначення пенсії від 22.03.2021 мотивуючи відсутністю даних щодо сплати страхових внесків.

У даній спірній ситуації судом першої інстанції встановлено, що заробітна плата позивача за вересень-грудень 2013 року становить 129 325,00 російських рублів, за січень-жовтень 2014 року 424 138,65 російських рублів.

Згідно довідки від 04.02.2020 за №0292, виданої Публічним акціонерним товариством «Подзембургаз» про заробітну плату позивача за 2014 рік (а.с.99), на всі виплати нараховано і сплачено страхові внески до Пенсійного фонду російської федерації. В свою чергу, довідка від 25.03.2020 за №1197, видана Муніципальною бюджетною установою «Архів» міста Енгельс Саратовської області про заробітну плату позивача за 2013 рік, сформована на підставі особових рахунків по нарахуванню заробітної плати робітників та службовців, підписана директором архіву і головним спеціалістом, та містить печатку відповідної установи (а.с.98).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд першої інстанції вірно зауважив, що законодавство про пенсійне забезпечення в силу вимог частини 1 статті 4 Закону №1058-IV базується на Конституції України та складається, серед іншого, з міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (надалі по тексту також закони про пенсійне забезпечення).

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору (частина 2 статті 4 Закону №1058-IV).

Так, Законом України від 11 липня 1995 року за №290/95-ВР ратифіковано Угоду про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів, укладену в рамках Співдружності Незалежних Держав і підписану від імені Уряду України у м. Москві 15 квітня 1994 року (надалі по тексту також Угода від 15 квітня 1994 року).

Відповідно до статті 4 цієї Угоди кожна зі Сторін визнає (без легалізації) дипломи, свідоцтва про освіту, відповідні документи про надання звання, розряду, кваліфікації та інші неодмінні для провадження трудової діяльності документи і завірений у встановленому на території Сторони виїзду порядку переклад їх державною мовою Сторони працевлаштування або російською мовою. Трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами. У разі остаточного виїзду трудівника-мігранта зі Сторони працевлаштування роботодавець (наймач) видає йому довідку або інший документ, який містить відомості про тривалість роботи та заробітну плату помісячно.

Питання пенсійного забезпечення працівників і членів їхніх сімей, згідно статті 9 цієї Угоди, регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року або (і) двосторонніми угодами.

Приписами пунктів 2 і 3 статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (надалі по тексту також Угода від 13 березня 1992 року) визначено, що для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації (стаття 11 Угода від 13 березня 1992 року).

В контексті застосування судом, станом на 19.09.2023, положень коментованої Угоди від 13 березня 1992 року, слід зважати на наступні мотиви.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 за №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», прийнято рішення про:

- вихід з цієї Угоди, вчиненої 13 березня 1992 року у м. Москві;

- доручено Міністерству закордонних справ України в установленому порядку повідомити депозитарію про вихід з цієї Угоди.

Листом Міністерства закордонних справ України від 29.12.2022 за №72/14-612-108210 повідомлено Міністерство юстиції України, що після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав про рішення української сторони вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року в м. Москва, зазначений міжнародний договір України припинить свою дію для України 19 червня 2023 року.

З огляду на викладене суд першої інстанції правильно зазначив, що виникнення правовідносин, зокрема здобуття спірного трудового/страхового стажу із оплатою праці за виконану позивачем роботу, подання і розгляду заяви про призначення пенсії, мало місце до 19.06.2023, тобто до виходу Держави Україна з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року.

Окрім вказаного, приписами абзаців 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 січня 1993 року, визначено, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Відповідно до статті 22 Федерального закону російської федерації №167-Ф3 від 15.12.2001 «Про обов`язкове пенсійне страхування в російській федерації» передбачено, що страхувальники по відношенню до застрахованих осіб з числа іноземних громадян або осіб без громадянства, які тимчасово проживають на території російської федерації, а також іноземні громадяни та особи без громадянства які тимчасово перебувають на території Російської Федерації, сплачують страхові внески по тарифу, встановленому діючим Федеральним законом для громадян російської федерації на фінансування страхової частини трудових (страхових) пенсій, незалежно від року народження вказаних застрахованих осіб.

Пунктом 1 статті 11 федерального Закону російської федерації №400-ФЗ від 28.12.2013 «Про страхові пенсії» передбачено, що в страховий стаж включаються періоди роботи або іншої діяльності, які виконуються на території російської федерації при умові, що за ці періоди нараховувались і сплачувались страхові внески в Пенсійний фонд Російської Федерації.

У Державі Україна право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг регламентовано положеннями статті 8 Закону №1058-ІV.

Як визначено статтею 1 Закону №1058-ІV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (пункт 1 частини 1 статті 24 Закону №1058-ІV).

За змістом частин 1, 10, 12 статті 20 Закону №1058-ІV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини 16 статті 106 Закону №1058-ІV виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів; ухилення від взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків.

Тобто, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несплату, несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків, законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача. Такі вимоги визначені і в національному законодавстві російської федерації.

У даному випадку суд першої інстанції вірно зазначив, що надані позивачем довідки про заробітну плату від 25.03.2020 за №1197 та від 04.02.2020 за №0292, які також подавались останнім для призначення пенсії за віком, не викликають обґрунтованого сумніву з приводу факту роботи ОСОБА_1 у Публічному акціонерному товаристві «Подзембургаз», відповідно підтверджують обставину працевлаштування позивача та отримання заробітної плати в період з 11.09.2013 по 13.10.2014.

При цьому, довідка від 04.02.2020 за №0292, видана Публічним акціонерним товариством «Подзембургаз» про заробітну плату позивача за 2014 рік, містить відмітку про нарахування на всі суми заробітної плати внесків у Федеральний бюджет Пенсійного фонду російської федерації.

Також судом вірно враховано приписи пункту 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за №22-1 (надалі по тексту також Порядок №22-1), згідно якого право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

При цьому суд правильно вказав, що у даному випадку орган пенсійного забезпечення не здійснив жодних дій, спрямованих на отримання відомостей або додаткових документів, на підставі яких можна було б переконатися у достовірності поданих документів на підтвердження розміру заробітної плати позивача, що є порушенням вищезазначених норм, при цьому фактично переклав на ОСОБА_1 тягар доказування власного неперевіреного сумніву щодо достовірності документів, отриманих особою, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження отримання заробітної плати позивача), тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

За таких обставин, суд дійшов підставного висновку про неправомірну бездіяльність відповідача щодо неврахування при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 відомостей про заробітну плату за період роботи у Публічному акціонерному товаристві «Подзембургаз» з 11 вересня 2013 року по 13 жовтня 2014 року, з підстав відсутності даних про сплату страхових внесків.

Щодо доводів апелянта про пропуск позивачем строку звернення до суду із вказаним позовом, то слід зазначити, що суд першої інстанції цій обставині надав оцінку та вірно вказав, що на стадії відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для його поновлення саме з 22.03.2021.

Окрім цього, про порушене право позивач дізнався із листа-відповіді Управління від 10.01.2023 за №0900-0202-8/1342, а звернувся до суду ОСОБА_1 10.05.2023 в межах шестимісячного строку (а.с.2, 27-28).

В силу вимог частини 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи обставину подання позивачем до заяви про призначення пенсії від 22.03.2021 довідок від 25.03.2020 за №1197 та від 04.02.2020 за №0292, тобто у віданні відповідача при обчисленні розміру пенсії позивача були наявні спірні довідки, то суд першої інстанції правильно зазначив, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідок про заробітну плату, відповідачу слід здійснити саме з 22.03.2021.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, відтак рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року у справі № 300/2610/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 16.02.2024