Справа № 440/7233/23
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/7233/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" до Східного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Приватне акціонерне товариство " Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат " звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.05.2023 №413/32-00-07-04-19, № 414/32-00-07-04-19, №415/32-00-07-04-19 від 15.05.2023.

В обґрунтування позову зазначено, що Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" зареєстроване як юридична особа рішення виконавчого комітету Комсомольської міської ради Полтавської області від 05.01.1995, . Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" перебуває на обліку платників податків у Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та з 28.06.1997 зареєстрованим платником податку ІПН 23, Свідоцтво № НОМЕР_1 . 23 травня 2023 року Приватним акціонерним товариством «Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат», в подальшому ПрАТ «Полтавський ГЗК», отримано від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, податкові повідомлення рішення №413/32-00-07-04-19 від 15 травня 2023 року, №414/32-00-07-04-19 від 15 травня 2023 року, №415/32-00-07-04-19 від 15 травня 2023 року. Позивач вважає вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Ухвалою суду від 12.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/7233/23, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 26.06.2023 заперечення представника відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження залишено без задоволення.

27.06.2023 до суду від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків надійшов відзив на позовну заяву, в якому, Східне МУ ДПС по роботі з ВПП, ознайомившись з доводами та аргументами позивача, покладеними в обґрунтування позовних вимог, вважає їх безпідставними та помилковими, а позов, відповідно, таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав. Так щодо використання податкової інформації відповідач зазначив, що можливість та виправданість використання податкової інформації при винесенні акту перевірки та податкових повідомлень-рішень закріплено на законодавчому рівні. У даному випадку платником податку виступає саме юридична особа, яка у разі здійснення правомірної господарської діяльності отримує певні правові пільги щодо сплати ПДВ. З огляду на вищевикладене, слід зазначити, що здійснення господарської діяльності відбувається підприємствами на власний ризик, тому щоб мінімізувати зазначені обставини платники податків повинні дотримуватись розумної обачності при виборі контрагентів, адже зазначене буде свідчити про зацікавленість таких юридичних осіб в результаті саме господарської діяльності, а не тільки в формальному оформленні господарських операцій без їх реального вчинення. У разі недобросовісності контрагента покупець несе певний ризик не лише невиконання цивільно-правового договору, але й в рамках податкових правовідносин, в силу вимог податкового законодавства, позбавляється можливості скористатися правом на податковий кредит та, що призводить до завищення відповідних сум, які, на думку, платника податків, підлягають відшкодуванню. Застосувавши принцип належної податкової обачності платник податку має проявити розумну обережність при виборі контрагента. За звичаями ділового обороту при здійсненні такого вибору суб`єктами господарювання оцінюються не лише умови правочину та їх комерційна привабливість, але й ділова репутація, платоспроможність контрагента, ризики невиконання зобов`язань та надання гарантій їх виконання, наявність у контрагента необхідних ресурсів (виробничих потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу) та досвіду. На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.8 п.78.1 ст.78, п. 79.2 ст. 79, пп. 69.2 п. 69 підр. 10 розд. XX ПКУ від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) з урахуванням Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами) та наказу Східного МУ ДПС по роботі з ВПП від 19.01.2023 № 18-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (код ЄДРПОУ 191282) проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питання законності декларування від`ємного значення ПДВ, яке становить більше 100 тис грн по декларації з ПДВ за листопад 2022 року (вх. від 19.12.2022 № ) та складено акт перевірки від 20.03.2023 № 172/32-00-07-04-14/00191282 (далі за текстом - Акт перевірки № 172), яким встановлено порушення Позивачем податкового законодавства по взаємовідносинам з такими контрагентами: 1) TOB «КРЕМЕЛЕКТРО» () на суму 13 500,00 грн; 2) ПП «ТЕХНО-МАРКЕТ» () на суму 10 000, 00 грн; 3) ТОВ «БУЛ ТРАНС» () на суму 2 280,00 грн; 4) ПОКП «ПОЛТАВАФАРМ» () на суму 2 812, 64 грн; 5) ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЗАВОД ПОЛІТЕХ- ДНЕПР» () на суму 50 098 грн; 6) ТОВ «ДПЗ «МІКОН» () на суму 35 653,66 гривень. Щодо завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (р. 19 податкової декларації з ПДВ) за листопад 2022 року на суму ПДВ 28 593 грн, що призвело до порушення: пп. «б» п. 200.4 ст. 200 розд. V ПКУ в частині завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р. 20.2.1 податкової декларації з ПДВ) на 13 500 грн (ТОВ «КРЕМЕЛЕКТРО»); пп. «в» п. 200.4 ст. 200 ПКУ в результаті чого було завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21 податкової декларації з ПДВ) на 15 093, 00 грн (ПП «ТЕХНО-МАРКЕТ», ТОВ «БУЛ ТРАНС», ПОКП «ПОЛТАВАФАРМ»). Висновки щодо завищення податкового кредиту з податку на додану вартість та суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по взаємовідносинам з ТОВ «КРЕМЕДЕКТРО» (), ПП «ТЕХНО-МАРКЕТ» (), ТОВ «БУЛ ТРАНС» (), ПОКП «ПОЛТАВАФАРМ» () за листопад 2022 року на суму ПДВ 28 593 грн зроблені за сукупністю обставин, встановлених в процесі проведення перевірки, а саме: на підставі аналізу наданих до перевірки паперових носіїв за формою первинних документів, баз даних Архіву електронної звітності, Єдиного реєстру податкових накладних, ITC «Податковий блок»: Обробка ПЗ та платежів, Реєстрація ПП, Аналітична система. Так відповідач стверджує про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

24.07.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку, ПрАТ «Полтавський ГЗК», з питання законності декларування від`ємного значення ПДВ, яке становить більше 100 тис. грн. по деклараціях з податку на додану вартість за листопад, 2022 року. За результатами проведеної перевірки 20.03.2023, контролюючим органом складено Акт документальної позапланової невиїзної перевірки №172/32-00-07-04-14/00191282, яким встановлені наступні порушення податкового законодавства: 1) п.44.1 ст.44, п. 198.1, п.198.2, п.198.3, ст.198 Податкового кодексу України, наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» від 28.01.2016 №21, що призвело до завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (р. 19 податкової декларації з ПДВ) за листопад 2022 року на суму ПДВ 28 593 грн, що призвело до порушення: - абз. «б» п.200.4 ст.200 розділу V Податкового кодексу України в частині завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р. 20.2.1 податкової декларації з ПДВ) на 13 500 грн; - абз. «в» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України в результаті чого було завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21 податкової декларації з ПДВ) на 15 093 грн; 2) пп. в) п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України, через що Товариство не має права на отримання бюджетного відшкодування по податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2022 року (рядок 20.2) в сумі 85 752 грн. Встановлюючи порушення в частині завищення суми, що підлягає бюджетного відшкодування в розмірі 13 500 грн. та завищення суми від`ємного значення в сумі 15 093 грн. відповідач виходив з наступного. На думку податкового органу господарські операції із ТОВ «Кремелектро», ПП «ТЕХНО-МАРКЕТ», ТОВ «БУЛ ТРАНС», контрагентом, не носили реального характеру та безпідставно відображені у податковій звітності позивача. Зокрема відповідач наголошує, що контрагенти : не являються виробником товару у з`язку із недостатньою численістю трудових ресурсів та відсутністю виробничих потужностей; не можливістю встановити хто виготовив товар, по дослідженню ланцюга постачання (обрив ланцюга придбання товару); тривалий час не звітують до податкового орану; мають низький рівень податкового навантаження; придбання товару не має під собою розумної економічно-обґрунтованої мети; контрагенти по ланцюгу проводили неіснуючі операції з продажу товарів з метою формування незаконного податкового кредиту. При встановленні відсутності у позивача права на бюджетне відшкодування в сумі 85 752 грн контролюючий орган вказав, що відносно контрагентів позивача ТОВ «НВП «ЗАВОД ПОЛІТЕХ-ДНЕПР» та ТОВ ДПЗ «МІКОН» комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність платників податку критеріям ризиковості (п. 8 критеріїв ризиковості платника податку), а тому ПрАТ «Полтавський ГЗК» не має права на отримання бюджетного відшкодування за ПН складеними по взаємовідносинам із вказаними юридичними особами. Позивачем подано заперечення на акт податкової перевірки, але управління ДПС залишило їх без задоволення. На підставі висновків акту позапланової перевірки від 20.03.2023 №172/32-00-07-04-14/00191282, східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податку 15.05.2023 прийнято податкові повідомлення - рішення: №413/32-00-07-04-19 яким ПрАТ «Полтавський ГЗК» зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ за листопад 2022 р., задекларовану на рахунок платника у банку в розмірі 13 500 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в розмірі 6 750 грн.; №414/32-00-07-04-19 яким виявлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування, за період листопад 2022р. та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку в сумі 85 752 грн; №415/32-00-07-04-19 яким зменшено розмір від`ємного значення ПДВ за листопад 2022р. сумі 15 093 грн. Водночас позивач зазначає, що категорично не погоджується із наведеними податковими повідомленнями-рішенням у зв`язку із чим оскаржив їх до суду, податковий кредит, від`ємне значення так і бюджетне відшкодування для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображатимуть реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Керуючись вищенаведеними нормами, ПрАТ «Полтавський ГЗК» здійснюючи свою господарську діяльність, сформував від`ємне значення ПДВ за листопад 2022 в сумі 15 093 грн. за рахунок господарських взаємовідносин з рядом контрагентів, а саме: ПП «ТЕХНО-МАРКЕТ» по ПН за листопад 2022 на суму ПДВ 10 000 грн ПН №17 від 21.10.22. на суму ПДВ 5000 грн; ПН №18 від 25.10.22. на суму ПДВ 5000 грн, ПрАТ «Полтавський ГЗК» придбало у ПП «ТЕХНО-МАРКЕТ» за Договором №1570 від 19.10.2022 Компресор ВВ 0,8/8-720 виробництва ПП «ТЕХНО-МАРКЕТ», ТОВ «БУЛ ТРАНС» по ПН за листопад 2022 на суму ПДВ 2280 грн, ПН №39 від 26.10.22. на суму ПДВ 1400 грн; ПН №42 від 27.10.22. на суму ПДВ 682 грн; ПН №45 від 28.10.22. на суму ПДВ 198 грн. ПрАТ «Полтавський ГЗК» у жовтні 2022 року придбало у ТОВ «БУЛ ТРАНС» за Договором №1573 від 19.10.2022 наступні товари виробництва ТОВ «ТЕМТЕС»: шайби стопорні та наконечники. Зазначено, що ПОКП «ПОЛТАВАФАРМ» по ПН за квітень, липень, серпень 2022 на суму ПДВ 2812,64 грн у звітності з ПДВ за листопад 2022 року. Також, у декларації з ПДВ за листопад 2022 року, позивачем заявлено до бюджетного відшкодування суму ПДВ 13 500 грн на підставі ПН №124 від 21.10.2022 виданої ТОВ «КРЕМЕЛЕКТРО». ПрАТ «Полтавський ГЗК» придбало у ТОВ «КРЕМЕЛЕКТРО» за Договором №419 від 18.02.2021 та Специфікацією №2 Опори дерев`яні 6м у кількості 25 шт. виробництва ТОВ «КРЕМЕЛЕКТРО». Крім того, зазначена первинна бухгалтерська документація досліджена та описана податковим органом у акті перевірки від 20.03.2023 №172/32-00-07-04-14/00191282 та додатку №3 до нього. Жодних зауважень до наведеної первинної документації податковим органом у Акті перевірки не наведено. Таким чином, позивач вважає, що в повній мірі підтвердив факт реальності господарських операцій з ПП «ТЕХНО-МАРКЕТ», ТОВ «БУЛ ТРАНС», ПОКП «ПОЛТАВАФАРМ» та ТОВ «КРЕМЕЛЕКТРО» оскільки первинною бухгалтерською документацією підтверджено надходження (транспортування) товару, його оплата, оприбуткування та подальше використання у діяльності товариства. Разом із тим необхідно звернути увагу суду на той факт, що відповідач не проводив зустрічних перевірок контрагентів які викликають сумніви у фіскального органу та обґрунтовує висновки акту перевірки виключно аналізом податкових баз данних та припущеннях не підтверджених жодними належними та допустимими доказами. Не заслуговують на увагу доводи податкового органу про відсутність документів, які засвідчують якість походження ТМЦ, оскільки сертифікат якості на товар не належить до документів, на підставі яких формується бухгалтерський і податковий облік та не містить відомостей про господарську операцію, відповідно ненадання сертифікату якості на товар не є доказом наявності складу податкового правопорушення. Крім того, безпідставними є доводи відповідача про те, що у контрагентів комбінату відсутні трудові ресурси та виробничі потужності, економічно необхідні для здійснення господарської діяльності, оскільки вказані обставини не можуть бути доказом неспроможності виконання тих чи інших господарських операцій з огляду на відсутність законодавчого обмеження щодо використання у господарській діяльності лише власних основних та оборотних засобів. Відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необгрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

15.08.2023 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення на відповідь на відзив в яких зазначено про недоліки первинних документів, які складені в результаті господарських операцій між позивачем та контрагентами. Контролюючий орган має саме право, а не обов`язок щодо проведення зустрічної звірки відповідно до п. 73.5 ст. 73 ПКУ. Тобто цей різновид діяльності належить до дискреційних повноважень контролюючого органу. Відповідно до пп. 14.1.171 п. 14.1 ст. 14 ПКУ податкова інформація - це відомості, які визначенні Законом України «Про інформацію». Згідно із ст. 10 Закону України «Про інформацію», в редакції від 15.06.2022, до різновидів інформації належить податкова інформація. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про інформацію», в редакції від 15.06.2022, податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створенні або отриманні суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України «Про інформацію», в редакції від 15.06.2022, правовий режим податкової інформації визначається ПКУ та іншими законами. Крім того, можливість та виправданість використання податкової інформації при винесенні акту перевірки та податкових повідомлень-рішень закріплено на законодавчому рівні. Отже, відповідні докази відповідають нормам процесуального та матеріального права, які надають можливість контролюючому органу використовувати податкову інформацію як джерело доказової бази.

11.09.2023 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення в яких зазначено, що відповідно до отриманої інформації від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області (філія ГСЦ МВС) вх. від 22.08.2023 31/4-3232 (вх. від 28.08.2023 № 5717/5) зазначено, що у ПП «ТЕХНО-МАРКЕТ ), ТОВ «БУЛ ТРАНС» (), ТОВ «НВП» ЗАВОД ПОЛІТЕХ-ДНЕПР» () транспортні засоби не реєструвались та з обліку не знімались. Однак, наприклад, у товарно-транспортній накладній від 21.04.2022 №21041 автомобільним перевізником вказано ТОВ «НВП» ЗАВОД ПОЛІТЕХ-ДНЕПР ( ). Також слід зазначити, що водієм у товарно-транспортній накладній від 21.04.2022 № 21041 зазначено ОСОБА_1 , однак посвідчення водія НОМЕР_2 має статус «здане в архів». Відповідно до абз. 1 - 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт в редакції від 16.04.2022: визначає документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення. Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Також відповідач зазначає, що документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. Крім того, встановлено, що зазначені в товарно-транспортних накладних «KOGEL SN 24» НОМЕР_3 , «CITROEN JUMPER» AE3324HC зареєстровані за фізичними особами. Відповідно до п. 1 розд. І. Загальні положення «Положення про територіальний сервісний центр МВС», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.12.2015 № 1645 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 28.01.2016 № 156/28286, територіальний сервісний центр МВС (далі - ТСЦ МВС) є структурним підрозділом територіального органу МВС - регіонального сервісного центру МВС (далі - РСЦ МВС). Згідно з абз. 1, абз. 6, абз. 7 розд. Основні функції ТСЦ МВС «Положення про територіальний сервісний центр МВС», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.12.2015 № 1645 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 28.01.2016 №156/28286: ТСЦ МВС відповідно до чинного законодавства: проводите реєстрацію (перереєстрацію) транспортних засобів з видачею свідоцтв про реєстрацію, тимчасових реєстраційних талонів (далі - реєстраційні документи) та номерних знаків на транспортні засоби, здійснення обміну реєстраційних документів та номерних знаків на транспортні засоби, зняття з обліку зареєстрованих транспортних засобів; здійснює в установленому порядку державний облік зареєстрованих транспортних засобів юридичних та фізичних осіб-власників транспортних засобів і формування Єдиного державного реєстру МВС. Так відповідач стверджує, що контролюючим органом правомірно винесено податкові повідомлення-рішення від 15.05.2023 № 413/32-00-07-04- 19 (форма «В1»), № 414/32-00-07-04-19 (форма «ВЗ»), №415/32-00-07-04-19 (форма «В4»).

18.09.2023 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення в справі в яких зазначено, що аналізуючи доводи фіскального органу викладені у додаткових поясненнях від 11.09.2023 №2918/5/32-00-05-04-01, позивач вважає вказані пояснення безпідставними.

Розгляд даної справи, відповідно до статті 258, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" зареєстроване як юридична особа рішення виконавчого комітету Комсомольської міської ради Полтавської області від 05.01.1995, .

Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" перебуває на обліку платників податків у Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та з 28.06.1997 зареєстрованим платником податку ІПН 23, Свідоцтво № НОМЕР_1 .

На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.8 п.78.1 ст.78, п. 79.2 ст. 79, пп. 69.2 п. 69 підр. 10 розд. XX ПКУ від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) з урахуванням Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами) та наказу Східного МУ ДПС по роботі з ВПП від 19.01.2023 № 18-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (код ЄДРПОУ 191282) проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питання законності декларування від`ємного значення ПДВ, яке становить більше 100 тис грн по декларації з ПДВ за листопад 2022 року (вх. від 19.12.2022 № ) та складено акт перевірки від 20.03.2023 № 172/32-00-07-04-14/00191282, яким встановлено порушення Позивачем податкового законодавства по взаємовідносинам з такими контрагентами: 1) TOB «КРЕМЕЛЕКТРО» () на суму 13 500,00 грн; 2) ПП «ТЕХНО-МАРКЕТ» () на суму 10 000, 00 грн; 3) ТОВ «БУЛ ТРАНС» () на суму 2 280,00 грн; 4) ПОКП «ПОЛТАВАФАРМ» () на суму 2 812, 64 грн; 5) ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЗАВОД ПОЛІТЕХ-ДНЕПР» () на суму 50 098 грн; 6) ТОВ «ДПЗ «МІКОН» () на суму 35 653,66 гривень.

Так згідно висновків акту перевірки 20.03.2023 № 172/32-00-07-04-14/00191282, перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2022 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету встановлено порушення платником податків:

- 1) п. 44 .1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст 198 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами ), наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форм та порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» від 28.01.2016 №21 ПрАТ ПОЛТАВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (р. 19 податкової декларації з ПДВ) за листопад 2022 року на суму ПДВ 28593 грн, що призвело до порушення:

- абз. «б» п. 200.4 ст. 200 розділу V ПК України в частині завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р. 20.2.1 податкової декларації з ПДВ) на 13 500 грн,

- абз. «в» п. 200.4 ст. 200 ПК України в результаті чого було завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21 податкової декларації з ПДВ) на 15093,00 грн,

2) пп. в) п. 200.4 ст. 200 ПК України ПрАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» не має права на отримання бюджетного відшкодування по податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2022 року (рядок 20.2) в сумі 85752 грн,

3) порушено Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 (із змінами та доповненнями).

Позивачем було подано заперечення на акт перевірки від 17.04.2023.

Листом Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 08.05.2023 №2717/6/32-00-07-06-04 позивача повідомлено, що висновки акту перевірки від 20.03.2023 № 172/32-00-07-04-14/00191282 правомірні та обґрунтовані.

Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків були складені податкові повідомлення-рішення від 15.05.2023 №413/32-00-07-04-19, № 414/32-00-07-04-19, №415/32-00-07-04-19 від 15.05.2023.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до пункту 1.1 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положеннями підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку (пункт 22.1 статті 22 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Положеннями пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У пункті 198.6 статті 196 Податкового кодексу України наведено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.

Перевіряючи правомірність висновків податкового органу щодо відсутності реального характеру господарських операцій між позивачем та контрагентами в оспорюваній сумі, які були покладені в основу акта перевірки, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV (далі Закон України №996-XIV, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що господарська операція дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію; фінансова звітність звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Згідно з частинами першою та другою статті 3 Закону України №996-XIV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною першою статті 9 Закону України №996-XIV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Отже, документальному підтвердженню підлягає одна із вищезазначених подій, і якщо ця подія оформлена первинним документом, що містить усі обов`язкові реквізити, визначені частиною другою статті 9 Закону України №996-XIV, зазначена обставина є належним доказом реальності господарської операції.

Відповідно до вимог пунктів 2.1, 2.4, 2.15 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 №168/704 (далі Положення № 88, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), первинні документи це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення; господарські операції це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Наведене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 16.03.2021 у справі № 580/2490/19.

З урахуванням зазначеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Як вище зазначено, на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.8 п.78.1 ст.78, п. 79.2 ст. 79, пп. 69.2 п. 69 підр. 10 розд. XX ПКУ від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) з урахуванням Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами) та наказу Східного МУ ДПС по роботі з ВПП від 19.01.2023 № 18-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПрАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (код ЄДРПОУ 191282) проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питання законності декларування від`ємного значення ПДВ, яке становить більше 100 тис грн по декларації з ПДВ за листопад 2022 року (вх. від 19.12.2022 № ) та складено акт перевірки від 20.03.2023 № 172/32-00-07-04-14/00191282, яким встановлено порушення позивачем податкового законодавства по взаємовідносинам з такими контрагентами:

1) TOB «КРЕМЕЛЕКТРО» () на суму 13 500,00 грн;

2) ПП «ТЕХНО-МАРКЕТ» () на суму 10 000, 00 грн;

3) ТОВ «БУЛ ТРАНС» () на суму 2 280,00 грн;

4) ПОКП «ПОЛТАВАФАРМ» () на суму 2 812, 64 грн;

5) ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЗАВОД ПОЛІТЕХ- ДНЕПР» () на суму 50 098 грн;

6) ТОВ «ДПЗ «МІКОН» () на суму 35 653,66 гривень.

Щодо взаємовідносин позивача з TOB «КРЕМЕЛЕКТРО» () з постачання опори дерев`яної 6м на суму ПДВ 13 500 грн, що відображено у податковій звітності з ПДВ за листопад 2022 рік, відповідач зазначив наступне.

В ході дослідження ланцюга формування податкового кредиту ТОВ «КРЕМЕЛЕКТРО» (), відповідно даних ЄРПН, податкові накладні з номенклатурою опора дерев`яна 6м в ЄРПН у податковому кредиті ТОВ «КРЕМЕЛЕКТРО» () відсутні.

Контролюючий орган зазначив, що перевіркою встановлено обрив ланцюга постачання товару - опори дерев`яної 6м від ТОВ «КРЕМЕЛЕКТРО» (). Так перевіркою не встановлено джерело походження опори дерев`яної 6м у кількості 25 шт ПрАТ «Полтавський ГЗК», оскільки відсутні документи щодо походження товару (сертифікат якості/паспорт виробника) та по ланцюгу постачання не встановлено виробника та або імпортера вищезазначеного товару.

Отже, перевіркою не підтверджено фактичне здійснення господарської операції з постачання опори дерев`яної 6м у кількості 25 шт, відповідно до наданих документів за формою первинних.

Оформлення документів, за формою первинних з операції придбання товару (опори дерев`яної 6м) у ТОВ «КРЕМЕЛЕКТРО» () свідчить про здійснення діяльності, спрямованої на введення в обіг товару невідомого походження та про відсутність розумної економічної причини (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Отже, перевіркою не підтверджено отримання ПрАТ «Полтавський ГЗК» товару (опори дерев`яної 6м у кількості 25 шт), відповідно до податкової накладної від 21.10.2022 № 124, по ланцюгу постачання від ТОВ «КРЕМЕЛЕКТРО» () за жовтень 2022 рік на суму ПДВ 13 500 гривень.

У зв`язку з вищенаведеним перевіркою встановлено завищення податкового кредиту ПрАТ «Полтавський ГЗК» по операціям з ТОВ «КРЕМЕЛЕКТРО» () за жовтень 2022 рік на суму ПДВ 13 500 грн, що відображено у податковій звітності з ПДВ за листопад 2022 рік.

Водночас суд вважає такі твердження відповідача безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «Полтавський ГЗК» придбало у ТОВ «КРЕМЕЛЕКТРО» за Договором №419 від 18.02.2021 та Специфікацією №2 Опори дерев`яні 6м у кількості 25 шт. виробництва ТОВ «КРЕМЕЛЕКТРО». Реальність вказаної операції повністю підтверджена документами, наданими до перевірки: рахунком-фактурою, видатковою накладною, прибутковим ордером, платіжним дорученням, товарно-транспортною накладною, а також сертифікатом просочування №2312 від 23.12.2022, виданим TOB «ХАНСАКОМ-ВЕСТ» /т.1 а.с. 94-117/.

Також у ході перевірки відповідач зазначив щодо взаємовідносин позивача з ПП «ТЕХНО-МАРКЕТ» () з постачання компресора ВВ 0,8/8-720 на суму ПДВ 10 000 гривень, що в ході дослідження ланцюга формування податкового кредиту ПП «Техно-Маркет» (), відповідно даних ЄРПН, встановлено, що ПП «Техно-Маркет» () було сформовано податковий кредит з номенклатурою Компрессор ВВ 08/8-720 у кількості 1 шт. у квітні 2021 року від ТОВ «ВОЛСЕК» ().

В ході дослідження ланцюга формування податкового кредиту ТОВ «ВОЛСЕК» (), відповідно даних ЄРПН з моменту реєстрації платником ПДВ податкові накладні з номенклатурою Компрессор ВВ 08/8-720 у кількості 1 шт. сформовано тільки у квітні 2021 року від ТОВ «ЛАТОНА СТАР» ().

В ході дослідження ланцюга формування податкового кредиту ТОВ «ЛАТОНА СТАР» (), відповідно даних ЄРПН з моменту реєстрації платником ПДВ податкові накладні з номенклатурою Компрессор ВВ 08/8-720 у кількості 1 шт. сформовано тільки у квітні 2021 року від ТОВ «МІОЛІТ УНІВЕРС» ().

Таким чином, відповідач стверджує, що в ході дослідження ланцюга формування податкового кредиту ТОВ «МІОЛІТ УНІВЕРС» (), відповідно даних ЄРПН з моменту реєстрації платником ПДВ податкові накладні з номенклатурою Компрессор ВВ 08/8-720 відсутні.

Надаючи оцінку доводам відповідача суд зазначає наступне.

ПрАТ «Полтавський ГЗК» придбало у ПП «ТЕХНО-МАРКЕТ» за Договором №1570 від 19.10.2022 Компресор ВВ 0,8/8-720 виробництва ПП «ТЕХНО-МАРКЕТ».

Вказана господарська операція має реальний характер, вона описана в Акті перевірки детально, в т.ч. і спосіб поставки через оператора поштового зв`язку «Нова Пошта», підтверджена всіма необхідними первинними документами. Так, до перевірки надано Експрес-накладну Нової пошти №4744 від 26.10.2022 року, паспорт на товар та інші необхідні документи /т.1 а.с. 220-244/.

Також відповідачем встановлено в ході перевірки порушення позивачем податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «БУЛ ТРАНС» () з постачання тріангелю лівого та правого, шайби стопорної на суму ПДВ 2 280,00 гривень.

Відповідач стверджує, що згідно з даними АІС «Податковий блок», АІС «Архів електронної звітності», Єдиного реєстру податкових накладних встановлено обрив ланцюга постачання ТМЦ з моменту реєстрації підприємства, в результаті чого неможливо відстежити походження товару. Відповідач стверджує, що ПрАТ «Полтавський ГЗК» сформовано податковий кредит по наконечникам тріангелю лівого та правого, шайби стопорної 100.10.052-0 від ТОВ «БУЛ ТРАНС» (код за ) джерело походження якого не встановлено. Оскільки реальність вчинення господарських операцій між ПрАТ «Полтавський ГЗК» та ТОВ «БУЛ ТРАНС» (код за ) не підтверджено обставинами, викладеними вище, надані до перевірки документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку.

Водночас суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «Полтавський ГЗК» у жовтні 2022 року придбало у ТОВ «БУЛ ТРАНС» за Договором №1573 від 19.10.2022 наступні товари виробництва ТОВ «ТЕМТЕС»: шайби стопорні та наконечники.

Вказані господарські операції мають реальний характер, вони детально описані в Акті перевірки (стор. 15 Додатку №3 пункт 3.2.3.), в т.ч. і спосіб поставки через оператора поштового зв`язку «Нова Пошта», підтверджені всіма необхідними первинними документами.

Так, до перевірки надано Експрес-накладні Нової пошти, Сертифікати якості на товари та інші первинні документи.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що господарська операція мала реальний характер /т. 2 а.с. 17-45/.

Щодо взаємовідносинах ПОКП «ПОЛТАВАФАРМ» () у звітності за листопад 2022 року на суму ПДВ 2 812, 64 гривень із ПрАТ «Полтавський ГЗК», слід зазначити наступне.

За доводами контролюючого органу ПрАТ «Полтавський ГЗК» сформовано податковий кредит за товар від ПОКП «ПОЛТАВАФАРМ» (код за ) джерело походження якого не встановлено, у зв`язку з чим сума ПДВ 2 812,64 грн не є підтвердженою.

Також відповідач зазначив, що ПОКП «ПОЛТАВАФАРМ» фігурувало у вироку по кримінальному провадженню від 10.02.2020 по справі № 545/1504/16-к.

Водночас суд зазначає, що ПрАТ «Полтавський ГЗК» придбавало у ПОКП «ПОЛТАВАФАРМ» розчини медичні, що підтверджено матеріалами справи /т. 1 а.с. 183-217/.

Суд зазначає, що платник податків не відповідає за дії інших суб`єктів господарювання, в т.ч. і через неможливість контролюючим органом підтвердити ланцюг постачання.

Висновки викладені у акті перевірки безпідставні, не підтверджують відсутності господарської операції.

ПрАТ «Полтавський ГЗК» дійсно придбало товари, відобразило їх придбання в бухгалтерській та податковій звітності, використало придбаний товар у виробництві.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами Податкового кодексу України.

При цьому будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Окремою підставою для висновку про відсутність у платника податків права на отримання податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій, недоліки таких документів, складання таких документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, відображення у первинних документах недостовірних даних або даних, які неможливо віднести до операцій, що перевіряються.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

Сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміна у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Отже, лише за умови підтвердження первинними документами господарських операцій, які є об`єктом оподаткування, платник податків має право на відображення результатів таких операцій у бухгалтерському обліку, на даних якого ґрунтується податкова звітність.

Враховуючи вищевказані норми законодавства, первинні документи, які складені суб`єктами господарської діяльності на операції, що не відповідають сутності і не несуть доказовості відносно змісту здійсненої операції, не є документами, які можуть бути підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; відсутність первинних документів обліку.

Правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної та зареєстрованої податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції. Водночас норми податкового законодавства у взаємозв`язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування податкових вигод, зокрема, це: не пов`язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності); фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій; видача податкової накладної особою, яка не є платником податку на додану вартість; відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постанові від 24.05.2022 у справі № 640/11594/21.

Крім того, податкова інформація самостійно не може безумовно підтверджувати фінансово-господарську неспроможність господарюючого суб`єкта щодо виконання узятих на себе зобов`язань. Зокрема, відсутність трудових та матеріальних ресурсів самостійно не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних операцій за умови наявності у платника первинних документів, які спростовують такі доводи, які перш за все підлягають дослідженню та оцінці судом.

Верховний Суд також неодноразово акцентував на тому, зокрема, у постановах від 02.12.2019 у справі №826/13060/18, від 11.11.2020 №320/1147/19, від 24.11.2020 №813/3034/15, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність право платника податків на врахування витрат при визначенні оподатковуваного прибутку та на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентом, якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з фактичним придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Одне тільки порушення постачальником товару (робіт, послуг) вимог податкового законодавства не може бути підставою для висновку про порушення іншим платником податків - покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту та обліку витрат за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо протиправної податкової поведінки контрагента та про злагодженість дій між ними.

Суд зазначає, що доводи контролюючого органу зводяться лише до правових дій, наявності/відсутності відповідних об`єктів, персоналу тощо саме у контрагентів позивача.

За таких обставин, позивач не може нести відповідальність за можливі порушення податкового законодавства його контрагентами, за умови необізнаності позивача щодо таких порушень.

Отже, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди, є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Відповідачем не надано доказів наявності між позивачем та його контрагентами при здійсненні ними договірних відносин взаємоузгоджених зловмисних дій, не спрямованих на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними.

Таким чином, у ході розгляду справи висновки контролюючого органу щодо порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, пп. «б», пп. «в» п. 200.4, ст. 200 ПКУ ПрАТ «Полтавський ГЗК» в частині завищено податковий кредит за листопад 2022 року на 28 593 грн, не знайшли свого підтвердження та спростовано позивачем.

Інші доводи відповідача є безпідставними та не впливають на висновки суду.

Надаючи оцінку висновкам контролюючого органу щодо відсутності права на отримання бюджетного відшкодування по податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2022 року (рядок 20.2) в сумі 85 752 гривень, слід зазначити таке.

Так відповідачем зазначено, що відповідно до розрахунку суми бюджетного відшкодування (додаток 3 податкової декларації з ПДВ за листопад 2022 рік) перевіркою встановлено відображання заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ по суб`єктам господарювання, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, а саме:

- ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЗАВОД ПОЛІТЕХ-ДНЕПР» () на суму 50 098 грн;

- ТОВ «ДПЗ «МІКОН» () на суму 35 653,66 гривень.

Комісією регіонального рівня відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 стосовно:

- ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЗАВОД ПОЛІТЕХ-ДНЕПР» (код ЄДРПОУ 3 8944674) прийнято Рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (Додаток 4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних) від 27.01.2022 № 3101 (інформація від платника не надана) - критерій -"8" Як зазначено в рішенні Комісії:

а) встановлено операції з придбання товарів (послуг) у платників податків з ознаками ризиковості".

б) встановлено операції з реалізації товарів (послуг) платникам податків з ознаками ризиковості".

- ТОВ «ДПЗ «МІКОН» () прийнято Рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (Додаток 4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних) від 01.03.2023 № 10100 (інформація від платника не надана) - критерій -"8" Як зазначено в рішенні Комісії:

а) 12 - постачання товарів (послуг) платнику(ам) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку;

б) 13 - придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.

Так контролюючий орган стверджує, що дані обставини підпадають під дію пп. в) п. 200.14 ст. 200 ГІКУ, згідно якого, якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган, у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Крім того, відповідач вважає, що вина ПрАТ «Полтавський ГЗК» полягає у тому, що підприємство могло дотриматися правил і норм визначених Кодексом, однак вказаного не здійснило та не виконало свого податкового обов`язку, за сукупністю обставин платник податків діяв без належної обачності до вибору контрагентів, а відтак метою платника було отримання лише податкової «преференції».

Надаючи оцінку вказаним доводам відповідача суд зазначає наступне.

Вказані висновки є лише припущеннями перевіряючих, не доведені жодним законним способом.

Так, доказів, які б свідчили про маніпулювання податковою звітністю перевіряючими не надано, а отже сам по собі факт не встановлення законного походження товару не може слугувати належним доказом відсутності фактичного здійснення господарської операції та не тягне за собою правових наслідків для ПрАТ «Полтавський ГЗК», оскільки податкове законодавство не ставить у залежність право платника податків на формування податкового кредиту від податкового обліку(стану) інших осіб і фактичного руху товарів по ланцюгу постачання від виробника до платника податків. Питання визначення складу податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від походження товару та наявності у контрагента необхідних ресурсів.

Наведене узгоджується із положеннями ч. 2 ст. 61 Конституції України, відповідно до яких юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно, висновки перевіряючих про маніпулювання податковою звітністю є необґрунтованими, недоведеними та безпідставними.

Законодавцем визначений перелік обставин-підстав, з настанням (здійсненням) яких пов`язано виникнення права платника податку на податковий кредит.

Даний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. При цьому з будь-якою залежністю із походженням товару та підтвердженням цього факту підприємствами-контрагентами платника цього податку тощо законодавець не пов`язує.

Крім того, як вище зазначено, платник податків не відповідає за дії інших суб`єктів господарювання, в т.ч. і через неможливість контролюючим органом підтвердити ланцюг постачання.

Також матеріалами справи підтверджено реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЗАВОД ПОЛІТЕХ-ДНЕПР», ТОВ «ДПЗ «МІКОН» /т. 1 а.с. 118-135, а.с. 136-180/.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Нормами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене, перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Констатуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 15.05.2023 №413/32-00-07-04-19, № 414/32-00-07-04-19, №415/32-00-07-04-19 від 15.05.2023.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищезазначені висновки суду відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не доказав правомірності свого рішення, що є підставою для задоволення позову.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно платіжної інструкції від 26.05.2023 №4700 за подання даного позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Отже, враховуючи задоволення позову, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати, сплачені позивачем за подання цього позову.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (вул. Будівельників, буд. 16,м. Горішні Плавні, Полтавська область, ) до Східного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (пр-кт Олександра Поля, буд. 57, м. Дніпро, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Східного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 15.05.2023 №413/32-00-07-04-19, № 414/32-00-07-04-19, №415/32-00-07-04-19 від 15.05.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.М. Петрова