Справа № 380/19914/23
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 рокусправа № 380/19914/23
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м. Львові, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

ФОП ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області (місцезнаходження: вул. Львівська, 659А/2, м. Городок, Львівська область, 81500; ), в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Заступника начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби з безпеки на транспорті Петейчука В. про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ016403 від 09.08.2023 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначено те, що ОСОБА_1 , з 22.09.2009 надає послуги з транспортного перевезення вантажів, як фізична особа-підприємець. 26.06.2023 старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області було зупинено транспортний засіб позивача з напівпричепом, яким керував водій - ОСОБА_2 , з метою проведення перевірки транспортного засобу на предмет додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Зазначає, що вказаною перевіркою нібито встановлено наступні порушення: ст.ст.30, 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», під час перевезення вантажу відповідно до CMR №б/н перевізник не забезпечив водія чинною оформленою особистою карткою водія або водій не використовує її, чим недотримано вимог ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», в тому числі нібито виявлено порушення, відповідальність за які передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме абз. 6 ч. 1 - перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: у водія відсутня особиста карта водія.

Повідомляє, що не погоджуючись із актом перевірки позивач, приїхав 09.08.2023 до відповідача, де надав пояснення та подав докази, які підтверджують відсутність факту порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме водій ОСОБА_2 надав усі необхідні документи, визначені ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», в тому числі і особисту карту водія. Також, як вбачається з роздруківки тахографа ( НОМЕР_2 ), 26.06.2023 у проміжку часу з 13:34 год. до 14:44 год. водій стояв «на паузі» та не керував транспортним засобом DAF, номерний знак НОМЕР_3 . Таким чином, у водія була заповнена тахокарта за 26.06.2023, тобто інформація про роботу і відпочинок водія, і таку карту, а також всі інші необхідні документи, водій надав на вимогу відповідача. Крім цього, як вбачається з роздруківки тахографа, яку відповідач взяв за основу, така стосується транспортного засобу з д.н.з. НОМЕР_4 , який немає жодного відношення до зупинки 26.06.2023 на автомобільній дорозі Н-09 Мукачеве -Львів 312 км.+100 м., с.Вербилівці о 14:24 год. транспортного засобу DAF, номерний знак НОМЕР_3 з напівпричепом SCHWARZMULLER, номерний знак НОМЕР_5 . Після надання пояснень, позивача було повідомлено, що розгляд справи перенесено, про конкретну дату та час розгляду справи буде повідомлено додатково. Однак, незважаючи на надані ним пояснення та докази, а також твердження відповідача про перенесення розгляду справи, 09.08.2023 відносно ОСОБА_1 , у його відсутності, заступником начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Петейчуком В. була винесена постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №3, якою позивача визнано винним у допущенні порушення: виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена ч.1 абз.6 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» і накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 34 000 грн.

Не погоджуючись з вищенаведених підстав із оскаржуваною постановою, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 29.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

На адресу суду 19.09.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив. В обґрунтування вказано, що 26.06.2023 контролюючими особами Укртрансбезпеки, на підставі графіку проведення рейдових перевірок, а також відповідно до направлення на перевірку №000311 від 23.06.2023 проводилася рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють міжнародні перевезення вантажів. Водій транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_3 , надав для перевірки посадовим особам Укртрансбезпеки: посвідчення водія серії НОМЕР_6 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_3 , серії НОМЕР_7 ; свідоцтво про реєстрацію напівпричіпа марки SCHWARZMULLER, номерний знак НОМЕР_5 , серії НОМЕР_8 ; роздруківку за 26.06.2023 третьої особи; CMR (міжнародна товарно-транспортна накладна).

Вказує, що згідно з частиною 8 статті 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Роздруківка на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водіїв неможлива за відсутності особистої картки водія у слоті тахографа, що і мало місце при здійсненні міжнародних вантажних перевезень 26.06.2023. За результатами перевірки транспортного засобу позивача, встановлено, що водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом з чужою карткою водія, що не передбачено Законом. Позивач на розгляді справи про адміністративне порушення вже долучив роздруківку режиму праці та відпочинку водія ОСОБА_2 , у якій не відображено жодних відомостей про роботу та відпочинок водія до зупинки транспортного засобу. Разом з тим, долучення роздруківки з особистою карткою водія після проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) не допускається та не може бути підставою для звільнення від відповідальності, оскільки така повинна пред?являтися виключно на момент проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі).

На підтвердження вищевказаних обставин відповідач також долучив до матеріалів справи записи відеофіксації проведення спірної перевірки.

З урахуванням вищенаведеного, просить у задоволенні позову відмовити.

30.10.2023 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, до яких долучено практику суду апеляційної інстанції у подібних правовідносинах.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 , з 22.09.2009 надає послуги з транспортного перевезення вантажів, як фізична особа-підприємець (дата запису: 22.09.2009 року, номер запису: 0002197), вид діяльності: 49.41 - вантажний автомобільний транспорт (основний), 52.29. - інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 77.12 - надання в оренду вантажних автомобілів, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

26.06.2023 контролюючими особами Укртрансбезпеки, на підставі графіку проведення рейдових перевірок від 23.06.2023, а також відповідно до направлення на рейдову перевірку №000311 від 23.06.2023 проводилася рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють міжнародні перевезення вантажів.

У ході проведення вказаної перевірки 26.06.2023 на автомобільній дорозі Н-09 Мукачеве - Львів 312 км.+100 м., с.Вербилівці, старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області було зупинено транспортний засіб DAF, номерний знак НОМЕР_3 з напівпричепом SCHWARZMULLER, номерний знак НОМЕР_5 , який належить на праві власності ОСОБА_1 згідно зі свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_7 та серії НОМЕР_8 . Керування вказаним транспортним засобом здійснював водій ОСОБА_2 .

Водій ОСОБА_2 надав для перевірки посадовим особам Укртрансбезпеки: посвідчення водія серії НОМЕР_6 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_3 , серії НОМЕР_7 ; свідоцтво про реєстрацію напівпричіпа марки SCHWARZMULLER, номерний знак НОМЕР_5 , серії НОМЕР_8 ; роздруківку з тахографа UA/A000297 від 08.06.2003 по транспортному засобу номерний знак НОМЕР_3 , здійснену 26.06.2023 о 11:02 год. (UTC) за 26.06.2023 з 00:00 год. (UTC) водія «Igor»; CMR (міжнародну товарно-транспортну накладну) від 23.06.2023.

За результатами перевірки, зокрема, складено: акт №009805 від 26.06.2023 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким встановлено порушення ст.ст.30, 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», під час перевезення вантажу відповідно до CMR №б/н перевізник не забезпечив водія чинною оформленою особистою карткою водія або водій не використовує її, чим недотримано вимог ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», в тому числі порушення, відповідальність за які передбачена абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», - перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: у водія відсутня особиста карта водія.

Водій від надання пояснень про причини порушення відмовився.

Розгляд матеріалів справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт було призначено на 09.08.2023 з 10:00 год. по 13:00 год., за адресою АДРЕСА_2 . Повідомлення про розгляд матеріалів справи від 17.07.2023 №53694/31/24-23 було направлено відповідачем на адресу позивача (с. Шегині, Яворівський район, Львівська область, 81321) та вручено йому 26.07.2023, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 19.07.2023, списком рекомендованих відправлень №9340, а також трекінгом відправлень з офіційного веб-сайту Укрпошта, рекомендований лист №620.

09.08.2023 відбувся розгляд справи про порушення, за участю представника позивача Хамурди Ігоря Йосифовича, про що свідчить відмітка і підпис на зворотному боці акту «на розгляді присутній, долучаю роздруківку з тахографа водія Черепанина Олександра т/з НОМЕР_3 09.08.2023», а також довірентість Хамурди Олега Ігоровича на ім`я ОСОБА_3 , засвідченою приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Пилюх Г.Р. та зареєстрованою в реєстрі за №2221.

Під час розгляду справи, представник позивача проти вчиненого порушення заперечив, з підстав, викладених у позовній заяві. На підтвердження власних заперечень, представник позивача долучив роздруківку з тахографа UA/A000297 від 08.06.2003 по транспортному засобу номерний знак НОМЕР_3 , здійснену 01.08.2023 о 05:08 год. (UTC) за 26.06.2023 з 11:17 год. (UTC) водія «Cherepanyn Oleksandr».

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Відділом державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті 09.08.2023 винесено постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу №ПШ016403 за порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у розмірі 34000,00 грн.

Позивач не погоджуючись із вказаною постановою відповідача, звернувся із цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III від 05.04.2001 з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до статті 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з приписами статті 6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Так, на виконання вимог абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №442 від 10.09.2014 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення).

Відповідно до п. 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з п.п. 1, 3 п. 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Як зазначено у п. 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України №592 від 26.06.2015 Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті, як структурні підрозділи апарату служби за переліком згідно з додатком 3.

Статтею 6 Закону №2344 передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктами 26, 27 Порядку № 1567 визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Статтею 53 Закону № 2344-ІІІ обумовлено, що організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.

До міжнародних перевезень пасажирів та небезпечних вантажів допускаються резиденти України, які мають досвід роботи на внутрішніх перевезеннях на договірних умовах не менше ніж три роки.

При виконанні міжнародних перевезень вантажів резиденти України повинні мати:

дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення;

дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;

сертифікат відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України;

документи на вантаж.

При виконанні міжнародних перевезень вантажів нерезиденти України повинні мати:

дозвіл України;

дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;

сертифікат відповідності транспортного засобу вимогам законодавства України щодо безпеки руху та екологічної безпеки, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України;

документи на вантаж.

У транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи.

Водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

24.06.2010 Міністерство транспорту та зв`язку України наказом № 385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі - Інструкція № 385), відповідно до пунктів 1.1 - 1.3 розділу І якої, цю Інструкцію розроблено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - ЄУТР), Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також Законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух».

Ця Інструкція визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, а її норми поширюються на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до п.1.4 Інструкції №385 визначені у ній терміни вживаються у такому значенні:

- картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі;

- тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР

- контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Згідно з пунктом 1.3 Інструкції №385 ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог ЄУТР (пункт 3.1 Інструкції №385).

В силу пункту 3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до п. 3.5 Інструкції №385 перевізники, забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Згідно з п. 3.6 Інструкції №385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Отже, в силу зазначених вище правових приписів Закону № 2344-ІІІ та Інструкції №385 законодавець прямо визначає обов`язок водія транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом, використовувати у слоті тахографа особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом, допускати до перевірки тахографа посадових осіб Укртрансбезпеки, а також роздруковувати з тахографа на паперовому носії інформацію про свою роботу та відпочинок, із використанням особистої картки водія. Такою роздруківкою, зокрема підтверджуються періоди роботи та відпочинку водіїв.

Водночас, на перевізника покладається обов`язок забезпечити наявність у водія чинної особистої картки водія (у разі використання цифрового тахографа), забезпечити водія, який відправляються в рейс, необхідною кількістю паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (цифровий).

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, судом встановлено та сторонами не заперечується, що водій позивача, здійснюючи міжнародні автомобільні перевезення на підставі CMR від 23.06.2023, керував транспортним засобом DAF, номерний знак НОМЕР_3 , обладнаним цифровим тахографом.

Підставою для притягнення позивача до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу спірною постановою слугував висновок інспекторів щодо керування водієм позивача транспортним засобом, обладнаним цифровим тахографом, без особистої картки водія.

При цьому, досліджуючи матеріали справи та записи відеофіксації проведення контролюючим органом спірної перевірки транспортного засобу позивача, судом встановлено, що при зупинці транспортного засобу DAF, номерний знак НОМЕР_3 , водій ОСОБА_2 на вимогу інспекторів роздруковував та надав на паперовому носії інформацію з цифрового тахографа про свою роботу та відпочинок. Окрім цього, були інспекторам надані й інші документи, копії яких долучені відповідачем до матеріалів справи та які згадувалися судом вище.

Надані водієм для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_3 , серії НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію напівпричіпа марки SCHWARZMULLER, номерний знак НОМЕР_5 , серії НОМЕР_8 , роздруківка за 26.06.2023 з тахографа UA/A000297 від 08.06.2003 по транспортному засобу номерний знак НОМЕР_3 , здійсненої 26.06.2023 о 11:02 год. (UTC) за 26.06.2023 з 00:00 год. (UTC) за допомогою особистої картки водія «Igor», CMR (міжнародної товарно-транспортної накладної) від 23.06.2023 зафіксовані інспекторами за допомогою засобів фото- та відео- фіксації.

При цьому, відеозаписами з бодікамери інспектора, долученими відповідачем до матеріалів справи підтверджується, що саме вищевказана роздруківка від 26.06.2023 о 11:02 год. (UTC) надавалася інспекторам під час здійснення рейдової перевірки.

Водночас, після виявлення посадовими особами певних невідповідностей в роздруківці тахографа, водій забрав надані посадовим особам Укртрансбезпеки документи та категорично відмовився в подальшому надавати будь-які документи та інформацію для подальшої перевірки, посилаючись на те, що в інспекторів відсутні відповідні повноваження на здійснення перевірки. У зв`язку з чим, були також викликані працівники поліції.

Разом з тим, здійснивши порівняльний аналіз вказаної вище роздруківки, із роздруківкою, яка долучалася представником позивача на етапі розгляду матеріалів справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт в приміщенні контролюючого органу а також до позовної заяви, суд зазначає наступне.

Як видно з роздруківки, що була надана під час проведення рейдової перевірки водієм, у верхній частині останньої вказано ім??я водія «Igor», а на роздруківці, що надана позивачем вже «Oleksandr».

У верхній частині роздруківки, що була надана водієм під час проведення рейдової перевірки вказано кінцевий строк дії особистої картки водія - 10.11.2025, а на роздруківці, що надана позивачем вже 01.02.2028.

Як видно з роздруківки, що була надана водієм під час проведення рейдової перевірки, у верхній частині останньої вказано, що така виготовлена 26.06.2023 о 11:02 (згідно часового поясу UTC, на території України - це 14:02 год.), тобто фактично на початку проведення рейдової перевірки, що співпадає з часом здійснення відеозапису, наявного в матеріалах справи. Водночас, у верхній частині роздруківки, наданої позивачем вказано, що така виготовлена 01.08.2023 о 05:08 (згідно часового поясу UTC, на території України - це 07:08 год.), тобто більше ніж через місяць після проведеної перевірки та за 2 дні до розгляду матеріалів справи в приміщенні контролюючого органу.

Наведене вище спростовує доводи позивача, про те, що водій надавав роздруківку з тахографа від 01.08.2023 при проведенні рейдової перевірки, оскільки така фактично не існувала на день перевірки.

Окрім цього, роздруківка, надана водієм під час проведення рейдової перевірки містить інформацію про рух транспортного засобу, періоди роботи та відпочинку водія 26.06.2023 з 00:00 по 11:02 (згідно часового поясу UTC, на території України - це 14:02 год.), тобто до початку проведення рейдової перевірки та здійснення роздруківки на вимогу інспектора. Згідно з вказаною роздруківкою водій позивача керував транспортним засобом у період з 09:31 по 11:02 (згідно часового поясу UTC, на території України - це 12:31 та 14:02 год. відповідно), тобто до зупинки транспортного засобу інспекторами та початку перевірки.

Водночас, в роздруківці, що пізніше була надана позивачем, міститься інформація про рух транспортного засобу, періоди роботи та відпочинку водія лише з 11:17 (згідно часового поясу UTC, на території України - це 14:17 год.), тобто фактично вже зі середини перевірки. Згідно з такою роздруківкою, лише з 11:45 (згідно часового поясу UTC, на території України - це 14:45 год.) водій розпочав рух транспортним засобом, тобто вже після закінчення перевірки (14:24 год. згідно з актом перевірки).

Щодо аргументів позивача про те, що згідно з долученою ним до позовної заяви роздруківкою тахографа від 01.08.2023, у період з 13:34 до 14:44 год. 26.06.2023, водій стояв «на паузі» та не міг керувати транспортним засобом DAF, номерний знак НОМЕР_3 , суд зауважує, що тахограф записує на карту водія час в часовому поясі UTC +0, та відображає її в роздруківці.

На всій території України діє час другого часового поясу UTC+2 (Київський час) з переведенням щорічно годинникової стрілки в останню неділю березня о 3 годині на 1 годину вперед і в останню неділю жовтня о 4 годині на 1 годину назад. Таким чином, станом на 26.06.2023 Київський час в Україні становив UTC +3, а період, на який посилається позивач, як на стоянку водія, був з 16:34 до 17:44 год., тобто вже після проведеної перевірки, яка, як зазначалося вище, була завершена ще 14:24 год. за Київським часом.

Щодо аргументів позивача про те, що роздруківка тахографа, яку відповідач взяв за основу при винесенні оскаржуваної постанови, стосується транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_4 , який немає жодного відношення до зупинки 26.06.2023 на автомобільній дорозі Н-09 Мукачеве - Львів 312 км.+100 м., с.Вербилівці, транспортного засобу DAF, номерний знак НОМЕР_3 з напівпричепом SCHWARZMULLER, номерний знак НОМЕР_5 , суд зауважує, що як роздруківка від 26.06.2023, яку взяв до уваги відповідач, так і роздруківка від 01.08.2023, на яку посилається позивач стосуються одного і того ж транспортного засобу.

Так, як вбачається із вказаних роздруківок, у їхніх верхніх частинах, в графі «Д» («транспортний засіб»), зазначено номерний знак « НОМЕР_9 », після цього зазначена інформація про рух такого транспортного засобу. Окрім цього, у верхніх частинах роздруківок вказано аналогічні серійний номер тахографа та дату останньої перевірки адаптації тахографа.

Таким чином, обидві роздруківки зроблені за 26.06.2023, по одному і тому ж транспортному засобу номерний знак « НОМЕР_9 », та видруковані з одного і того ж тахографа, однак за різні періоди часу роботи та з використанням різних карток водія. Зокрема, як вже йшлося вище, роздруківка, яку взяв до уваги відповідач, містить інформацію про роботу водія транспортного засобу номерний знак « НОМЕР_9 » до 14:02 год., тобто до зупинки водія та початку перевірки, тоді як роздруківка, на яку посилається позивач, містить інформацію про роботу водія цього ж транспортного засобу вже з 14:17 год.

При цьому, номерний знак НОМЕР_4 , що зазначено у нижній частині роздруківки від 26.06.2023, жодного відношення до рейдової перевірки 26.06.2023 не має, а є виключно внутрішньою помилкою тахографів на інших транспортних засобах, до яких була дотична особиста картка в ті періоди, які зазначені.

Отже, проаналізувавши вищенаведене, можна дійти висновку, що водій ОСОБА_2 , здійснюючи керування транспортним засобом DAF, номерний знак НОМЕР_3 , 26.06.2023 використовував чужу картку водія «Igor», дійсну до 10.11.2025, роздруківку з такої надав на вимогу інспекторам, які встигли таку зафіксувати. Водночас, вже під час перевірки, намагаючись виправити таку помилку, водій вставив у слот тахографа свою особисту картку водія «Oleksandr», дійсну до 01.02.2028, на яку очевидно не могла бути записана інформація про його роботу і відпочинок протягом дня, до моменту зупинки вантажного автомобіля та яка не могла бути врахована відповідачем під час прийняття спірної постанови.

Відтак, судом встановлено, що в даному випадку водій ОСОБА_2 всупереч положенням Закону №2344-ІІІ, 26.06.2023 до 14:02 год., керував транспортним засобом DAF, номерний знак НОМЕР_3 при здійсненні міжнародних вантажних перевезень, без наявності у слоті тахографа особистої картки водія, відповідно не зміг надати на вимогу інспекторів роздрукованої на паперовому носії інформації про свою роботу та відпочинок до моменту зупинки транспортного засобу.

При цьому, долучена на етапі розгляду матеріалів справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт в приміщенні контролюючого органу роздруківка від 01.08.2023 по-перше, не свідчать про пред`явлення такої на момент складання акта про проведення перевірки, по-друге, містить інформацію про роботу та відпочинок водія, вже зі середини перевірки.

Верховний Суд в постанові від 18 березня 2020 року у справі № 826/2239/16 дійшов висновку, що за відсутності документів, зокрема, посвідчення водія, товарно-транспортної накладної та адаптації пристрою тахографа, без оформлення індивідуально-контрольної книги водія, на підставі яких виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи. Непред`явлення вказаних документів під час проведення перевірки свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком для застосування санкцій, визначених статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Таким чином, матеріалами справи підтверджується встановлене посадовими особами Укртрансбезпеки порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме міжнародне перевезення вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, відповідальність за яке передбачена абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III.

Доводи позивача про незабезпечення відповідачем його участі у розгляді справи, суд оцінює критично, оскільки, як слідує з матеріалів справи, повідомлення про розгляд справи від 17.07.2023 №53694/31/24-23 було направлено відповідачем на адресу позивача (с. Шегині, Яворівський район, Львівська область, 81321) та вручено йому 26.07.2023, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 19.07.2023, списком рекомендованих відправлень №9340, а також трекінгом відправлень з офіційного веб-сайту Укрпошта, рекомендований лист №620.

На розгляді справи 09.08.2023 був присутній представник позивача Хамурда Ігор Йосифович, про що свідчить відмітка і підпис на зворотному боці акту «на розгляді присутній, долучаю роздруківку з тахографа водія Черепанина Олександра т/з НОМЕР_3 09.08.2023», а також довірентість ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_3 , засвідченою приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Пилюх Г.Р. та зареєстрованою в реєстрі за №2221.

Таким чином, позивача було належно повідомлено про розгляд справи, крім того у такому розгляді взяв участь його представник та долучив відповідні документи, яким була надана оцінка. Більшого обсягу документів, ніж ті, які були у відповідача, позивач суду не надав.

Підсумовуючи вищевказане, порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт знайшло своє підтвердження в акті перевірки, а постанова відповідача про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу №ПШ016403 від 09.08.2023 є правомірною та не підлягає скасуванню.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то, в силу приписів ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи висновки суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволені позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяБратичак Уляна Володимирівна