Справа № 201/452/24
Суддя: Демидова С. О.
Дата ухвалення: 2024-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/452/24
Провадження № 2-а/201/20/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського 2 взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Дейнега Дмитра Анатолієвича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 12 січня 2024 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Поліцейського 2 взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Дейнега Дмитра Анатолієвича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

У поданому позові ОСОБА_1 просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 23 грудня 2023 року серії ЕНА № 1148074 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та закрити справу.

В обґрунтування доводів позову вказує на те, що 23 грудня 2023 року позивач керував автомобілем NISAN SENTRA № "KA7607HP" та був зупинений на Запорізькому шосе у м. Дніпро поліцейским 2 взвода 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядовим поліції Дейнега Дмитром Анатолієвичем приблизно в 11:20 та притягнений до адміністративної відповідальності відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №1148074 від 23 грудня 2023 року.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення 23 грудня 2023 року о 11:24:39 у м. Дніпро шосе Запорізьке 15 км водій, керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 е Правил дорожнього руху, з номерним знаком, який закритий стороннім предметом, а саме металевою сіткою, чим порушив п.2.9.в. ПДР керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів.

За вчинення адміністративного правопорушення на позивача був накладений штраф у сумі 1190 грн. Позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення незаконною та необгрунтованою з огляду на наступне:

1. На думку інспектора, позивач проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 д ПДР. Однак, інспектор проігнорував ствердження про те, що позивач проїхав перехрестя на жовтий миготливий сигнал світлофора, який відповідно до п.8.7.3 д ПДР дозволяє рух автомобіля. Твердження про те, що останній проїхав перехрестя на жовтий миготливий сигнал світлофора, нічим не було спростовано. Тому накладення адміністративного стягнення за порушення п.8.7.3 д ПДР є незаконним.

2. Окрім того, інспектор заявив, що керування автомобілем із встановленою металевою сіткою на номерному знаці автомобілю є порушенням п.2.9.в. ПДР. У відповідь на це позивач пред`явив інспектору в паперовому вигляді копію Постанови Верховного Суду України від 28 жовтня 2019 року по справі № 161/7041/17, відповідно до якої сітки на номерних знаках не заважають їх ідентифікації. Тобто керування позивачем автомобілем із встановленою металевою сіткою на номерному знаці автомобілю не є порушенням п.2.9.в. ПДР.

Не погодившись з позовними вимогами, 06 лютого 2024 року від відповідача надійшов відзив, в якому зазначено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, підтверджується показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України і є особами, незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесеному до їх компетенції, та у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення.

Крім того, слід врахувати, що в основу прийнятого відповідачем рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та складення відносно нього оскаржуваної постанови були покладені фактичні дані у вигляді відеозапису із фіксацією вчиненого позивачем порушення вимог Правил дорожнього руху України. Такі фактичні дані прямо визначені статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як докази у справі про адміністративне правопорушення. При цьому, відповідно до положень статті 252 цього Кодексу, за своїм внутрішнім переконанням докази оцінює орган (посадова особа) уповноважена на розгляд справи про адміністративне правопорушення. У даному випадку такою особою є саме відповідач.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова не може бути визнана протиправною, оскільки була прийнята у відповідності до норм чинного законодавства.

Разом з цими поясненнями до суду надається оптичний DVD-R диск, який містить у собі той самий відеозапис, що був покладений в основу прийнятого відповідачем рішення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та складення оскаржуваної постанови.

На відео запису з нагрудного відео реєстратора зафіксовано інкриміноване позивачу правопорушення за п. 2.9. «в» Правил дорожнього руху України. Також зафіксовано правопорушення за п. 8.7.3. «е» Правил дорожнього руху України, а саме проїзд на заборонений сигнал світлофора.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 січня 2024 року справа за указаним позовом була передана для розгляду судді Демидовій С.О.

Ухвалою судді від 15 січня 2024 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення зазначених у ній недоліків. Увстановлений судом строк недоліки вищевказаної позовної заяви були усунуті позивачем.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2024 року було відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Поліцейського 2 взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Дейнега Дмитра Анатолієвича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Разом із позовною заявою, позивачем було подано клопотання про витребування доказів.

Ухвалою від 06 лютого 2024 року клопотання про витребування доказів залишено без задоволення.

Разом з поясненнями відповідачем було подано клопотання про залучення третьої особи та залишення позовної заяви без розгляду, через несплату судового збору та порушення строків на подання позовної заяви.

Ухвалою від 06 лютого 2024 року, по даній справі судом було залучено третю особу, а саме Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Ухвалою від 06 лютого 2024 року, клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, залишено судом без задоволення.

Фактичні обставини встановленні судом

Судом встановлено, що 23 грудня 2023 року позивач керував автомобілем NISAN SENTRA № "KA7607HP" та був зупинений на Запорізькому шосе у м. Дніпро поліцейским 2 взвода 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядовим поліції Дейнега Дмитром Анатолієвичем приблизно в 11:20 та притягнений до адміністративної відповідальності відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №1148074 від 23 грудня 2023 року.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення 23 грудня 2023 року о 11:24:39 у м. Дніпро шосе Запорізьке 15 км водій, керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 е Правил дорожнього руху, з номерним знаком, який закритий стороннім предметом, а саме металевою сіткою, чим порушив п.2.9.в. ПДР керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів.

За вчинення адміністративного правопорушення на позивача був накладений штраф у сумі 1190 грн.

Правомірність та обґрунтованість указаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Відповідачем разом з відзивом подано, в якості доказів відео моменту зупинення позивача, фото номерних знаків із сіткою та відео моменту спілкування.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Наразі, ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За змістом п.1.3 та п.1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 23 грудня 2023 року о 11:24:39 у м. Дніпро шосе Запорізьке 15 км водій, керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 е Правил дорожнього руху, з номерним знаком, який закритий стороннім предметом, а саме металевою сіткою, чим порушив п.2.9.в. ПДР керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Суд звертає увагу, що згідно диспозиції ч.1 ст.121-3 КУпАП відповідальність встановлено за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Такі вимоги містять і приписи п. 30.2 ПДР, згідно яких на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Тобто, п. 30.2. ПДР України заборонено будь-яке закриття номерного знака.

Отже адміністративна відповідальність водія настає у разі керування транспортним засобом із номерними знаками закритими в будь-який спосіб, в тому числі і прозорими предметами, що не пов`язується з умовою розпізнавання такого знаку з відстані 20 метрів.

Разом з тим, відповідачем встановлено порушення позивачем саме п.2.9.-в ПДР України, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Таким чином, відповідальність в даному випадку настає у випадку недотримання умов можливості розпізнавання держаних номерних знаків з відстані 20 метрів.

За змістом приписів вказаної норми на відповідача покладається обов`язок доведення існування саме таких обставин, як підстави притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Разом з тим, ст.251 КУпАП України передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

гідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, як на доказ правомірності прийнятого рішення відповідач покликався на відео фіксацію правопорушення технічними засобами. Судом оглянуто та досліджено відеозапис наданий відповідачем, що знаходиться на цифровому носії інформації DVD-R. З даного запису вбачається рух вищезазначеного транспортного засобу та перетинання останнім «стоп лінії» на миготливий жовтий сигнал перед забороняючим червоним, проте стан відеозапису не дає можливості візуально розпізнати буквенно-числові комбінації номерних знаків автомобіля, зафіксованих на ньому, як і ту обставину, чи перешкоджає металева сітка зображена на фото, їх ідентифікації.

Будь-які заміри працівниками ПП не проводилися, фотофіксація таких замірів не здійснювалася.

А отже суд позбавлений можливості встановити, що номерні знаки з даною металевою сіткою, на відстані 20 метрів, дійсно не підлягають ідентифікації. Адже головною умовою настання відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП, є не просто існування факту закриття номерного знаку іншими предметами (в тому числі прозорими), а саме, існування факту що такий предмет не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Отже, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд зазначає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, а тому постанова серії ЕНА №1148074 від 23 грудня 2023 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 грн підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Поліцейського 2 взводу 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Дейнега Дмитра Анатолієвича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1148074 від 23 грудня 2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1190 грн. за порушення ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 .

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.О. Демидова