Справа № 320/30105/23
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про встановлення факту спільного проживання, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Київського обласного військового комісаріату про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з січня 2014 року по день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 13 вересня 2023 відмовив у відкритті провадження в адміністративній справі. Також роз`яснив позивачеві, що відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається за правилами цивільного процесуального законодавства за місцем проживання заявника.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до положень пунктів 1, 2, 7 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг. Суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, чітко визначені статтею 19 глави 2 КАС України.

Тобто, КАС України регламентує порядок розгляду не всіх справ, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

В свою чергу, Цивільний процесуальний кодекс (далі - ЦПК) України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

При цьому, згідно з ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Разом з тим, пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Також колегія суддів наголошує, що пунктами 1, 2 частини 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, перебування фізичної особи на утриманні.

Отже, справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, перебування фізичної особи на утриманні розглядаються в порядку окремого провадження цивільного судочинства.

Як встановлено судом першої інстанції зі змісту позовної заяви, позивач звернулася до адміністративного суду з цим позовом для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з січня 2014 року по день смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому наголосив, що до юрисдикції адміністративних судів згідно з вимогами статті 19 КАС України не віднесено розгляд справ щодо встановлення юридичних фактів, оскільки справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення вирішуються згідно з розділом IV Цивільного процесуального кодексу України.

Заявлені у цій справі позовні вимоги щодо встановлення факту, що має юридичне значення, не є публічно-правовими вимогами, а тому не можуть бути розглянуті адміністративним судом. Адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) будь-які юридичні факти.

Водночас з аналізу рішення Верховного Суду складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.03.2023 у справі №290/289/22-ц вбачається, що справа підлягає розгляду адміністративним судом лише у разі, коли встановлення відповідного факту поєднано з вирішенням публічно-правового спору.

Натомість, як встановлено судом першої інстанції, жодних позовних вимог до Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки позивач у цій справі не заявляє. Відсутність позовних вимог до суб`єкта владних повноважень на які поширюється юрисдикція адміністративних судів згідно зі ст. 19 КАС України, свідчить про те, що цю справу (в межах заявлених вимог) не можна вважати справою адміністративної юрисдикції.

При цьому на виконання вимог ч. 6 ст. 170 КАС України суд першої інстанції роз`яснив позивачеві, що відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається за правилами цивільного процесуального законодавства за місцем проживання заявника.

Також слід зазначити, що в порядку адміністративного судочинства можуть бути оскаржені рішення (дії чи бездіяльність) суб`єкта владних повноважень - Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця. І саме при розгляді справи щодо оскарження відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративний суд може надавати оцінку зазначеним обставинам сумісного проживання заявника із військовослужбовцем, що загинув, чи перебування на його утриманні для цілей визнання права на отримання одноразової грошової допомоги чи інших компенсаційних сум.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема у постанові Великої палати Верховного Суду від 18.01.2024 у справі № 560/17953/21.

Щодо поданої позивачем відповіді Бучанскього районного територіального центру комплектування та соціального захисту колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративний позов зареєстровано в суді першої інстанції 04.09.2023, а з відповіді відповідача вбачається, що позивач звернулась з заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у звязку зі смертю військовослужбовця пов`язаної з виконанням ним обов`язків військової служби лише 05.10.2023, тобто вже після подачі позову, тому дана відповідь не може слугувати доказом порушення прав позивача в даній справі.

Таким чином, позивач не позбавлена права звернутися до адміністративного суду з позовом до Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи іншого компетентного органу, уповноваженого приймати рішення про призначення одноразової грошової допомоги сім`ям загиблих військовослужбовців, однак лише щодо спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів згідно ст. 19 КАС України.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Л.В. Бєлова

А.Ю. Кучма