Справа № 280/1425/24
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

19 лютого 2024 року Справа № 280/1425/24 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Семененко М.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №1698/с від 20.08.2021 року про розмір грошового забезпечення з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до довідки Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №1698/с від 20.08.2021 року про розмір грошового забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року із врахуванням раніше виплачених сум.

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Єрьоміною В.А., яка діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серія АН № 1343359 від 25.01.2024.

Відповідно до ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви, зокрема, з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.160, 161, 172 КАС України.

За змістом п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві, крім іншого, зазначаються відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника (ч.6 ст.160 КАС України).

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Абзацом 4 ч. 8 ст. 18 КАС України передбачено, що якщо цим Кодексом встановлено вимогу зазначення у змісті процесуального документа відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, особа, яка подає до суду відповідний процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення відповідних відомостей.

Таким чином, процесуальний закон містить імперативну норму щодо необхідності зазначення у позовній заяві відомостей про наявність або відсутність у позивача електронного кабінету, у тому числі й щодо представника позивача, якщо позовна заява подається ним. Особа звільняється від обов`язку зазначення таких відомостей виключно в разі, якщо процесуальний документ подано в електронній формі через електронний кабінет.

Позовну заяву подано до суду у паперовій формі, без використання електронного кабінету, представником позивача адвокатом Єрьоміною В.А., яка в силу вимог ч. 6 ст. 18 КАС України зобов`язана зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Водночас, в порушення п. 2 ч. 5 та ч.6 ст. 160 КАС України у позовній заяві відсутні відомості щодо позивача та його представника про наявність або відсутність електронного кабінету.

Водночас суд наголошує на тому, що долучення до матеріалів справи відповіді про наявність зареєстрованого електронного кабінету у представника позивача не усуває вказані вище недоліки позовної заяви, оскільки така відповідь не містить жодної інформації про наявність або відсутність такого кабінету у позивача, крім того, така інформація має бути зазначена У ЗМІСТІ позовної заяви.

Таким чином позивачу необхідно подати позовну заяву, у якій слід зазначити відомості щодо позивача та його представника про наявність або відсутність електронного кабінету.

Також, відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлено ставку судового збору - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України" на 2024 рік установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 3028,00 грн.

Отже, розміру судового зброру за подання до адміністративного суду даного позову становить 1211,20 грн (3028,00 х 0,4).

Згідно з частиною 2 статті 9 Закону України Про судовий збір суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

На підтвердження сплати судового збору позивачем до матеріалів справи надано копію квитанції АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» №ТРНХ-Х0РС-АРВА-0М2М від 01.11.2023 про сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн, та копію квитанції АТ "А-БАНК" №3624-2430-2883-0050 від 26.01.2024 про сплату судового збору в розмірі 137,60 грн.

Водночас, відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, судовий збір в розмірі 1073,60 грн відповідно до квитанції АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» №ТРНХ-Х0РС-АРВА-0М2М від 01.11.2023 сплачений та обліковується у справі №280/9800/23.

Слід зазначити, що за приписами пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Отже, сплативши судовий збір за подання позовної заяви у певній судовій справі, платник (позивач) має право на його повернення в разі повернення заяви або скарги, і не втрачає таке право навіть у випадку якщо платіжний документ буде використано повторно як доказ сплати судового збору в іншій справі.

Відповідно до вимог частини 10 статті 169 КАС України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Таким чином, якщо зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України відбулось в межах конкретної адміністративної справи, що встановлено судом, відповідний платіжний документ, поданий повторно, не можна вважати належним доказом сплати судового збору в іншій справі.

Отже, копія квитанції №ТРНХ-Х0РС-АРВА-0М2М від 01.11.2023 не є належним доказом сплати судового збору за подання позовної заяви в даній справі, а тому позивачу необхідно надати докази сплати судового збору в сумі 1073,60 грн (1211,20 грн 137,60 грн).

Крім того, позовна заява подана з пропуском встановленого строку звернення до адміністративного суду, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав зазначила, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

При цьому, обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Законодавче обмеження строку звернення до суду з позовом, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Заявляючи публічно-правовий спір у даній справі, позивач просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області №941 від 05.10.2021 про розмір грошового забезпечення з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року.

При цьому, згідно відомостей автоматизованої системи документообігу суду та Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що 13.10.2021 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Запорізький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якій позивач просив суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізький області щодо відмови у проведенні з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру пенсії на підставі довідки Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 20.08.2021 року про розмір грошового забезпечення та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізький області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року на підставі довідки Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Запорізькою обласного військового комісаріату) від 20.08.2021 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", етапі 9 Закону України від 10.12.1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців», осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.12.2021 у справі №280/9739/21, яке набрало законної сили 04.05.2022, позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії відповідно до наданої довідки Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №1698/с від 20.08.2021 про грошове забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до наданої довідки Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №1698/с від 20.08.2021 про грошове забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення з 01.04.2019, з урахуванням раніше виплачених сум.

Отже, станом 13.10.2021 позивач достеменно був обізнаний про те, що відповідач виплачує йому пенсію без врахування довідки Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №1698/с від 20.08.2021 про розмір грошового забезпечення, і позивач заявляв судовий спір про визнання таких дій відповідача протиправними.

У даній справі спірні правовідносини фактично стосуються складових грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача за період з 01.01.2018 по 31.03.2019 згідно тієї самої довідки, заявлені з підстав зміни судової практики у подібних правовідносинах, проте з питання перерахунку пенсії з 01.01.2018 на підставі довідки Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №1698/с від 20.08.2021 про розмір грошового забезпечення позивач звернувся до відповідача лише у вересні 2023 року, тобто майже через три роки з дати отримання відповідної довідки для перерахунку пенсії, а відповідний спір позивачем заявлено лише 02.02.2024 (подання позову до суду засобами поштового зв`язку).

Слід зазначити, що зміна судової практики щодо розгляду спірних питань у подібних правовідносинах не визначена законодавцем як підстава для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Також слід зазначити, що отримання листа у відповідь на заяву позивача про проведення перерахунку пенсії не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права.

Крім того, строк звернення до суду, визначений процесуальним законом (в даному випадку КАС України), не є тотожнім періоду, за який підлягає виплаті пенсія у відповідності до статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

За змістом статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій, в спірних же правовідносинах суми пенсії не були нараховані пенсійним органом.

До того ж, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

З урахуванням наведеного, слід зазначити, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Частиною 6 ст.161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже позивачу необхідно подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.1-ч.2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 18 цього Кодексу.

За вищенаведених обставин позов підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 171, 241, 243, 248 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду

- позовної заяви, у якій слід зазначити відомості щодо позивача та його представника про наявність або відсутність електронного кабінету;

- доказів сплати судового збору в сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.);

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, суд повертає позовну заяву у відповідності до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.О. Семененко