Справа № 524/7611/16-а
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 лютого 2024 року

м. Київ

справа №524/7611/16-а

адміністративне провадження №К/990/2845/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Таранкової Олени Олегівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року у справі №524/7611/16-а за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького міського Голови Малецького Віталія Олексійовича, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, Кременчуцької міської ради про визнання незаконними розпоряджень міського голови та рішення сесії міської ради,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати такими, що суперечать чинному законодавству та Конституції України, і незаконними або такими, що не відповідають правовому акту вищої юридичної сили, та визнати їх повністю нечинними з дня прийняття:

- розпорядження міського голови від 16 серпня 2016 року № 270-р «Про проведення громадського обговорення Статуту територіальної громади міста Кременчука»;

- розпорядження від 16 вересня 2016 року № 302-р «Про проведення громадського обговорення Статуту територіальної громади міста Кременчука» в формі надання електронних та письмових пропозицій, рекомендацій до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області»;

- рішення Кременчуцької міської ради XIV сесії VII скликання від 27 вересня 2016 року «Про затвердження Статуту територіальної громади міста Кременчука в новій редакції» (далі також - Статут).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із оскаржуваними судовими рішеннями, представник позивача вдруге звернулась до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» з касаційною скаргою.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями для розгляду касаційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Мартинюк Н.М.., суддів: Жука А.В., Загороднюка А.Г.

У зв`язку з відпусткою судді Верховного Суду Загороднюка А.Г. (наказ від 9 лютого 2024 року № 62-к) з 15 лютого 2024 року, який перебував у складі колегії суддів, з урахуванням вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (зі змінами) та Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді, затверджених постановою Пленуму Верховного Суду від 14 грудня 2017 року № 8, проведено повторний автоматизований розподіл у справі № 524/7611/16-а.

Так, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: Мартинюк Н.М. (головуючий суддя), Жук А.В., Мельник-Томенко Ж.М.

У своїй касаційній скарзі скаржниця просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Також скаржниця просить поновити строк на касаційне оскарження та звільнити від сплати судового збору.

Під час перевірки зазначених матеріалів встановлено, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.

Щодо клопотання позивачки про поновлення строку на касаційне оскарження, Суд зазначає наступне.

Згідно статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду прийнята 27 листопада 2023 року. Повний текст складено того ж дня. Однак, скаржниця направила касаційну скаргу до Верховного Суду 20 січня 2024 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Як на підставу для поновлення цього процесуального строку скаржниця вказує, що вже зверталася до Верховного Суду із касаційною скаргою на зазначені судові рішення 27 грудня 2023 року, тобто в межах строку, встановленого статтею 329 КАС України, проте ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12 січня 2024 року її первісну скаргу було повернуто скаржниці з огляду на положення пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Проаналізувавши вказані скаржницею підстави пропуску строку касаційного оскарження, та зважаючи на звернення позивачки до Суду із повторною касаційною скаргою у стислі строки, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для його поновлення.

Щодо клопотання скаржниці про звільнення від сплати судового збору, Суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Умови, за яких суд може звільнити повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк та перелік суб`єктів, до яких такі умови застосовуються, визначені статтею 8 Закону України "Про судовий збір".

Так, суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, для звільнення від сплати судового збору заявник касаційної скарги має довести існування таких фінансових труднощів та такий майновий стан, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.

Клопотання скаржниці про звільнення від сплати судового збору мотивоване її скрутним матеріальним становищем, в підтвердження чого остання надає довідку з ГУ Пенсійного фонду України в Полтавській області від 25 квітня 2023 року про нараховані виплати за 2022-2022 роки.

Однак, додані до заяви про звільнення від сплати судового збору довідки з пенсійного фонду не можуть бути розцінені Судом як належний доказ на підтвердження скрутного матеріального становища позивачки, оскільки останні не відображають в повній мірі її майновий стан, зокрема відсутність інших джерел доходів.

Таким доказом може слугувати довідка органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік, яка скаржником не надана.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про звільнення скаржниці від сплати судового збору за звернення з касаційною скаргою.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, зокрема, фізичною особою встановлена на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" станом на 1 січня 2016 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив: 1378 грн.

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір", якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, позов у цій справі заявлено у 2016 році фізичною особою у вимогах якої було відмовлено судами попередніх інстанцій щодо трьох вимог немайнового характеру.

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки касаційна скарга подана через підсистему «Електронний суд» скаржник має надати докази сплати судового збору в сумі: 2645,76 грн (3307 грн. *0,8).

Реквізити для сплати судового збору:

УК у Печерському районі/Печерський район/22030102;

код отримувача ;

банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007;

код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього кодексу.

Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України Суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, десятиденного строку для усунення недоліків, шляхом подання до Верховного Суду: документа про сплату судового збору в установленому Судом розмірі або належні докази на підтвердження обставин того, що майновий стан скаржника перешкоджає сплаті судового збору за подану ним касаційну скаргу у встановленому законом порядку.

Керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати поважними підстави пропуску строку ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року у справі №524/7611/16-а і поновити його.

2. Відмовити у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

3. Касаційну скаргу Таранкової Олени Олегівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року у справі №524/7611/16-а за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького міського Голови Малецького Віталія Олексійовича, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, Кременчуцької міської ради про визнання незаконними розпоряджень міського голови та рішення сесії міської ради- залишити без руху.

Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет», а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

..........................

...........................

...........................

Н.М. Мартинюк

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду