Справа № 380/11909/23
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 380/11909/23 пров. № А/857/16936/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Пліша М. А.,

з участю секретаря судового засідання Кардаш В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року у справі №380/11909/23 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

суддя в 1-й інстанції Кухар Н. А.,

час ухвалення рішення 21.08.2023 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Львівської митниці, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 28 листопада 2022 року №UA209000/2022/000181/2 про коригування митної вартості товару Меблі…, ввезення якого в Україну задекларовано фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 в митному режимі імпорт згідно з митною декларацією типу ІМ40ДЕ №22UA30U0 від 28 листопада 2022 року; визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 28 листопада 2022 року №UA209000/2022/000182/2 про коригування митної вартості товару Меблі…, ввезення якого в Україну задекларовано фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 в митному режимі імпорт згідно з митною декларацією типу ІМ40ДЕ №22UA31U0 від 28 листопада 2022 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці від 28 листопада 2022 року №UA209000/2022/000181/2 про коригування митної вартості товарів. Визнано протиправним та скасовано рішення Львівської митниці від 28 листопада 2022 року №UA209000/2022/000182/2 про коригування митної вартості товарів.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товару, митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Під час розгляду документів було виявлено наступне: відповідно до умов наданого до митного оформлення зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу від 08 червня 2022 року №1/6/2022 пункту 1.3. «Ціна вважається узгодженою Сторонами, якщо вона підтверджена підписами уповноважених представників Постачальника та Покупця в рахунку фактурі Проформі», однак у наданому рахунку-фактурі підписи Покупця відсутні, а рахунок Проформа не надавався. Також виявлено розбіжності в копії митної декларації країни відправлення від 24 листопада 2022 року № MRN 22PL341010E0342262 (на суму 33 737,00 злотих) вартість товару не відповідає вартості у рахунку-фактурі від 24 листопада 2022 року №F/KEX/22/110037(на суму 33 255,04 злотих). Крім того, відповідно до умов наданого до митного оформлення зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу від 21 липня 2022 року №2/7/2022 пункту 1.3. «Ціна вважається узгодженою Сторонами, якщо вона підтверджена в рахунку-проформі підписами уповноважених представників Постачальника та Покупця», однак у наданому рахунку фактурі Проформі підписи Покупця відсутні, що є порушенням умов даного контракту. В наданій до митного оформлення автотранспортній накладній від 25 листопада 2022 року № б/н перевізником зазначено ФОП ОСОБА_2 а рахунок на перевезення та договір про перевезення укладений із ФОП ОСОБА_3 , тобто до митного оформлення не подано договір на перевезення та акт виконаних робіт, не виконано умов контракту. Таким чином, документи подані до митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості. Зазначає, що декларанту надіслано вимогу про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів та за результатами розгляду всіх наданих документів Львівська митниця дійшла висновку, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. Проведено консультації з декларантом. Вказує, що перевіривши інформацію, яка міститься в базі даних (зокрема, оформлені митні декларації, по яких декларувались подібні товари), було виявлено, що вартість частини товарних позицій відповідає вартості, наявній у митного органу за схожий товар, який вже декларувався. Щодо інших товарних позицій виявлено заниження ціни, тому вартість на вказані товари була скоригована. З врахуванням наведеного вважає, що митним органом правомірно на законних підставах було прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача (апелянта) Тістечко Ю. Я. у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, а тому суд вважає можливим проведення розгляду справи без участі позивача за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ФОП ОСОБА_1 (Покупець) та компанія Signal Meble Spolka z Ograniczona Odpowiedzialnoscia Sp.K. (м. Островець-Свентокшиський, Республіка Польща) (Продавець) уклали контракт №1/6/2022 від 08 червня 2022 року. За умовами цього контракту Продавець зобов`язується продати, а Покупець купити, оплатити та прийняти меблі наборами та окремими предметами для столових, житлових кімнат, спалень, кухонь, кабінетів, офісів торгової марки Signal, в асортименті, кількості та за ціною згідно з фактурами проформа.

Згідно з умовами Контракту, який за своїм видом є договором з періодичними поставками, кожна окрема партія товару відвантажується покупцю на підставі замовлення. Товар постачається на умовах FCA (Ostrowiec Swietokrzyski, Польща) згідно з правилами Інкотермс-2000, або на інших, окремо визначених сторонами у рахунку-фактурі умовах. Витрати по транспортуванню товару несе покупець. Оплата за товар здійснюється упродовж 7 днів з моменту відвантаження. Валюта розрахунків польські злоті.

На виконання умов контракту компанія Signal Meble... 24 листопада 2022 року відвантажила в адресу позивача (у наданий позивачем транспортний засіб) замовлену партію товару на загальну суму 33255,04 польських злотих та передала перевізнику фактуру (інвойс) №VAT F/KEX/22/110037 від 24 листопада 2022 року, специфікацію та товаро-транспортну накладну (CMR) б/н від 24 листопада 2022 року.

Перевізник (ФОП ОСОБА_4 ) здійснив транспортування товару в Україну та 28 листопада 2022 року доставив товар до відділу митного оформлення митного поста Львів-північний Львівської митниці.

Виконувати дії, пов`язані з декларуванням та митним оформленням імпорту товару, позивач уповноважив митного брокера, який 28 листопада 2022 року подав електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ №22UA3U0.

Згідно з МД задекларовано ввезення в Україну на адресу ФОП ОСОБА_1 в митному режимі імпорт товару Меблі. по 9 товарних позиціях загальною фактурною вартість 33255,04 польських злотих, що складає 269116,41 грн згідно з курсом НБУ на дату декларування.

Митна вартість декларантом визначена за основним методом (за ціною контракту) в сумі 276356,41 грн.

До складових митної вартості (окрім фактурної ціни) декларантом додано вартість транспортування товару до місця ввезення в Україну (пункт пропуску Рава-Руська) в сумі 7240,00 грн.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення декларант надав митному органу разом з декларацією наступні документи: Контракт №1/6/2022 від 08 червня 2022 року; рахунок-фактура (інвойс) №VAT F/KEX/22/110037 від 24 листопада 2022 року; автомобільна товарно-транспортна накладна (CMR) б/н від 24 листопада 2022 року; договір міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом №221121 від 22.11.2021; рахунок перевізника №СФ-1100065 від 28 листопада 2022 року на оплату транспортних послуг; експортну декларацію країни відправлення товару №MRN 22PL341010E0342262 від 24 листопада 2022 року.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу декларанту було надіслано повідомлення про надання додаткових документів, а саме: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи; - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; - довідкову інформацію щодо вартості у країні- експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; - розрахунок ціни (калькуляцію).

У відповідь на запит декларант проінформував митний орган про те, що до митного оформлення для підтвердження митної вартості подані усі наявні документи, інших запитуваних документів немає.

Відповідач 28 листопада 2022 року прийняв рішення про коригування митної вартості №UA209000/2022/000181/2 та відмовив у митному оформленні товару згідно з карткою відмови №UA209160/2022/000219 у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості.

Згідно з п.33 вищевказаного рішення обставинами прийняття рішення та джерелами інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості товару, зазначено подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - відповідно до умов наданого до митного оформлення зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу від 08 червня 2022 року № 1/6/2022 пункту 1.3. Ціна вважається узгодженою Сторонами, якщо вона підтверджена підписами уповноважених представників Постачальника та Покупця в рахунку фактурі Проформі, однак у наданому рахунку-фактурі підписи Покупця відсутні, а рахунок Проформа не надавався. У рахунку-фактурі від 24 листопада 2022 року № F /KEX/22/110037 зазначено, що форма оплати даної поставки PRZEDPLATA, проте банківський платіжний документ не надано, що є порушенням вимог статті 53 п.2 МК:. - виявлено розбіжності в копії митної декларації країни відправлення від 24 листопада 2022 року №MRN 22PL341010E0342262 вартість товару не відповідає вартості у рахунку-фактурі від 24 листопада 2022 року №F/KEX/22/110037.

Також ФОП ОСОБА_1 на умовах зовнішньоекономічного Контракту №2/7/2022 від 21 липня 2022 року придбав у компанії HALMAR Sp. z o.o. (м. Стальова Воля, Республіка Польща) меблеві вироби з метою подальшої реалізації в Україні.

Відповідно до істотних умов Контракту, що за своїм видом є договором з періодичними поставками, конкретні найменування, кількість, вартість кожної окремої партії товару узгоджується сторонами у рахунку-проформі. Оплата за товар здійснюється у формі 100% передоплати перед відвантаженням товару, на підставі рахунку-проформи. Валюта розрахунків сторонами визначена польські злоті. Товар постачається на умовах FCA (Stalowa Wola, Польща) згідно з правилами Інкотермс-2010 або на інших, визначених сторонами у рахунку-фактурі умовах. Витрати по транспортуванню товару несе покупець.

Згідно з доповненням до Контакту від 18 жовтня 2022 року дана конкретна поставка товару здійснюється без передоплати.

Компанія HALMAR Sp. z o.o. 25 листопада 2022 року відвантажила замовлений позивачем товар на суму 45137,49 польських злотих у наданий позивачем транспортний засіб та передала перевізнику фактуру (інвойс) №(S)FSE-300/22/EX від 25 листопада 2022 року, специфікацію на товар, автомобільну товарно-транспортну накладну (CMR) №б/н від 25 листопада 2022 року.

Перевізник здійснив транспортування товару в Україну тим же транспортним засобом, що й попередня поставка та 28 листопада 2022 року доставив товар до відділу митного оформлення митного поста Львів -північний Львівської митниці.

Виконувати дії, пов`язані з декларуванням та митним оформленням імпорту товару, позивач уповноважив митного брокера, який 28 листопада 2022 року подав електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ №22UA31U0.

Відповідно до МД задекларовано ввезення в Україну на адресу ФОП ОСОБА_1 в митному режимі імпорт товару Меблі. по 21 товарній позиції загальною фактурною вартість 45137,49 польських злотих, що складає 365275,15 грн згідно з курсом НБУ на дату декларування.

Митна вартість декларантом визначена за основним методом (за ціною контракту) в сумі 374035,15 грн.

До складових митної вартості (окрім фактурної ціни) декларантом додано вартість транспортування товару до місця ввезення в Україну (пункт пропуску Рава-Руська) в сумі 8760,00 грн.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення декларант надав митному органу разом з декларацією наступні документи: Контракт №2/7/2022 від 21 липня 2022 року; фактура (інвойс) №(S)FSE-300/22/EX від 25 листопада 2022 року; автомобільна товаро-транспортна накладна (CMR) №б/н від 25 листопада 2022 року; договір міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом №221121 від 22 листопада 2021 року; рахунок-фактура перевізника №СФ-1100065 від 28 листопада 2022 року на оплату транспортних послуг.

Згідно з вимогами ч.3 ст.53 МК України декларанту було надіслано повідомлення про надання додаткових документів, а саме: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи; - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; - довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; - розрахунок ціни (калькуляцію).

У відповідь на запит декларант проінформував митний орган про те, що до митного оформлення для підтвердження митної вартості подані усі наявні документи, інших запитуваних документів немає.

Відповідач 28 листопада 2022 року прийняв рішення про коригування митної вартості №UA209000/2022/000182/2 та відмовив у митному оформленні товару згідно картки відмови №UA209160/2022/000220 у зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості.

Відповідно до п.33 вищевказаного рішення обставинами прийняття рішення та джерелами інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості товару, зазначено подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена; - відповідно до умов наданого до митного оформлення зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу від 21.07.2022 № 2/7/2022 пункту 1.3. Ціна вважається узгодженою Сторонами, якщо вона підтверджена в рахунку - проформі підписами уповноважених представників Постачальника та Покупця, однак у наданому рахунку фактурі Проформі підписи Покупця відсутні, що є порушенням умов даного контракту; - в наданій до митного оформлення автотранспортній накладній від 25 листопада 2022 року № б/н перевізником зазначено ФОП ОСОБА_2 , а рахунок на перевезення та договір про перевезення укладений із ФОП ОСОБА_3 .

Згідно з оскаржуваним рішенням №UA209000/2022/000182/2 від 28 листопада 2022 року відповідач відмовив у визнанні заявленої декларантом митної вартості товарів у відношенні 10 товарних позицій (товар №№ 8, 9, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 21) згідно з нумерацією в МД та митну вартість товару щодо цих товарних позицій визначено (скориговано) за передбаченим пунктом 2-ґ ч.1 ст.57, ст.64 МК України резервним методом.

Щодо товарів по інших 11 товарних позиціях заявлена декларантом митна вартість була визнана митним органом і відповідно не коригувалась.

Не погоджуючись із коригуванням митної вартості товару, позивач звернувся у суд з метою захисту свого порушеного права, шляхом скасування оскаржуваних рішень.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач подав до митного органу повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості імпортованих товарів за основним методом, при цьому, відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар; правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідач не спростував, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідач не довів, а тому, прийнявши рішення про коригування митної вартості, відповідач діяв неправомірно, оскільки митна вартість є базою для визначення розміру належних до сплати позивачем митних платежів: мита та податку на додану вартість, наслідком коригування митної вартості товарів є збільшення розміру цих платежів, а відтак оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів є протиправними та підлягають скасуванню.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Положеннями статті 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом ч.1,2 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Положення статті 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст.53 МК України).

Згідно з ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Ч.3 ст.53 МК України передбачає, що обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом ч.4 ст.53 МК України у разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За приписами ч.2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За змістом ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положеннями ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм згаданого Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 згаданого Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 згаданого Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 згаданого Кодексу.

Частини 1, 2 ст.55 МК України передбачають, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі неправильно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).

Згідно з ч.1-3 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Крім того, ч.1 ст.58 МК України визначено умови, за яких застосовується метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. У частині другій цієї статті передбачено, коли такий метод не застосовується, а саме: метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, в силу правового регулювання частини 4 і 5 статті 58 МК України, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Порядок визначення митної вартості за резервним методом регламентований положеннями статті 64 МК України.

За змістом ст.64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з тим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Як зазначено вище, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

За результатами аналізу вищезазначених положень Митного кодексу України вбачається, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст.58 Митного кодексу України.

З метою усунення розбіжностей у документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч.2 ст.53 Митного кодексу України.

Разом з тим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Як вбачається з матеріалів справи, для обґрунтування вартісного значення складових митної вартості товару декларантом подано ряд документів, а саме: пакувальний лист від 21 листопада 2022 року, рахунок-фактуру (інвойс) №F/КЕХ/22/110037 від 24 листопада 2022 року, автотранспортну накладну б/н від 24 листопада 2022 року, Сертифікат про походження товару PL/MF/AL 0507573 від 24 листопада 2022 року, Сертифікат про походження товару (Certificate of oriain) PL/MF/AL 0507574 від 24 листопада 2022 року, рахунок-фактуру про надання транспортно- експедиційних послуг від виконавця Договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №СФ-1100065 від 28 листопада 2022 року, Специфікація виробника товару № F/КЕХ/22/110037 від 28 листопада 2022 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі- продажу, стороною якого є виробник товарів, шо декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №1/6/2022 від 08 червня 2022 року, Договір (контракт) про перевезення №221121 від 22 листопада 2021 року, Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №9271954 від 26 листопада 2022 року, копію митної декларації країни відправлення MRN 22РL341010Е0342262 від 24 листопада 2022 року (а.с.29 зворот). А також: рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №(S)FSE-300/22/EX від 25 листопада 2022 року, автотранспортну накладну б/н від 25 листопада 2022 року, декларацію про проходження товару Специфікація №(S) FSE-300/22/EX від 25 листопада 2022 року, Сертифікат з перевезення (походження) товару Форми EUR.l (Movement certificate EUR.1) №PL/MF/AS 0561659 від 25 листопада 2022 року, Специфікація виробника товару №(S)/FSЕ-300/22/EX від 25 листопада 2022 року, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару б/н від 19 квітня 2022 року та від 20 червня 2022 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 18 жовтня 2022 року, Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі - продажу, стороною якого є виробник товарів, шо декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №2/7/2022 від 21 липня 2022 року, Інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №9271953 від 26 листопада 2022 року, копію митної декларації країни відправлення MRN22РL402010Е1989014 від 25 листопада 2022 року (а.с.63).

Разом з тим, рішеннями про коригування митної вартості товарів від 28 листопада 2022 року №UA209000/2022/000181/2 та №UA209000/2022/000182/2 митну вартість товарів визначено за резервним методом.

Матеріалами справи стверджується, що під час проведення консультацій з декларантом, митний орган зазначив, що для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант має подати такі документи: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи; - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; - довідкову інформацію щодо вартості у країні- експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; - розрахунок ціни (калькуляцію) (а.с.24 зворот).

Витребування відповідачем вказаних вище документів було зумовлено тим, що відповідно до умов наданих до митного оформлення зовнішньоекономічних договорів купівлі-продажу від 08 червня 2022 року №1/6/2022 та 21 липня 2022 року № 2/7/2022 ціна вважається узгодженою сторонами, якщо вона підтверджена підписами уповноважених представників постачальника та покупця в рахунку-фактурі, однак у наданих рахунках-фактурах підписи покупця відсутні. Крім того, виявлено розбіжності в копії митної декларації країни відправлення від 24 листопада 2022 року №MRN22PL341010E0342262 (на суму 33737,00 злотих) вартість товару не відповідає вартості у рахунку-фактурі від 24 листопада 2022 року № F /KEX/22/110037(на суму 33 255,04 злотих), а також у наданій до митного оформлення автотранспортній накладній від 25 листопада 2022 року №б/н перевізником зазначено ФОП ОСОБА_2 , а рахунок на перевезення та договір про перевезення укладений із ФОП ОСОБА_3 . Таким чином, згідно з умовами контракту на момент митного оформлення повинна бути здійснена оплата за товар, але платіжні доручення до митного оформлення не надано. Документи подані до митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості.

Колегія суддів зазначає, що митний орган має повноваження вимагати додаткові документи лише у разі, коли подані декларантом для митного оформлення документи містять розбіжності, ознаки підробки або відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Щодо доводів апелянта про те, що відповідно до умов наданих до митного оформлення зовнішньоекономічних договорів купівлі-продажу від 08 червня 2022 року №1/6/2022 та 21 липня 2022 року № 2/7/2022 ціна вважається узгодженою сторонами, якщо вона підтверджена підписами уповноважених представників постачальника та покупця в рахунку-фактурі, однак у наданих рахунках-фактурах підписи покупця відсутні, то колегія суддів зазначає наступне.

Рахунок-фактура є документом, що підтверджує вартість перевезення при проходженні митних формальностей та документом первинного бухгалтерського обліку.

Цей документ не може містити інших реквізитів, крім тих, які передбачені у статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні і мають бути зазначені у всіх первинних документах бухгалтерського обліку в Україні.

Колегія суддів зазначає, що рахунок-фактура (інвойс) №F/KEX/22/110037 від 24 листопада 2022 року (а.с.14-15) та рахунок-фактура (інвойсі) №(S)FSE-300/22/EX від 25 листопада 2022 року (а.с. 37-38) відповідають вимогам, які ставляться до первинних документів і відтворюють зміст та обсяг господарських операцій, мають одиницю виміру господарської операції.

Матеріалами справи стверджується, що обмін документами між продавцем і покупцем (позивачем) здійснюється шляхом надіслання їх електронних копій компанією «HALMAR Sp. z.o.o.», при цьому, сторони господарських відносин вільні у обранні способів обміну документами (паперові, електронні), а також у обранні способів досягнення згоди щодо умов договору, а тому колегія суддів вважає, що відсутність підписів покупця у наданих рахунках-фактурах не можуть бути підставою для сумнівів у виконанні контрактних зобов`язань між сторонами.

Щодо доводів апелянта про те, що останнім виявлено розбіжності в копії митної декларації країни відправлення від 24 листопада 2022 року №MRN22PL341010E0342262 (на суму 33737,00 злотих) вартість товару не відповідає вартості у рахунку-фактурі від 24 листопада 2022 року № F /KEX/22/110037(на суму 33255,04 злотих), то колегія суддів такі до уваги не приймає, оскільки з аналізу наданих документів, які містяться у матеріалах справи, не вбачається непідтвердження визначення вартості товару за ціною договору, до митного контролю позивачем було надано весь пакет товаросупровідних документів, які підтверджують вартість товару, при цьому, будь-яких належних доказів на підтвердження позиції митного органу щодо невідповідності вартості заявленого для декларування товару відповідачем не подано.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставними покликання апелянта на те, що у наданій до митного оформлення автотранспортній накладній від 25 листопада 2022 року №б/н перевізником зазначено ФОП ОСОБА_2 , а рахунок на перевезення та договір про перевезення укладений із ФОП ОСОБА_3 , оскільки факт надання послуг транспортування задекларованих товарів підтверджено належними доказами, які містяться у матеріалах справи, а розбіжності в ініціалах у вищевказаних документах не свідчать про недійсність виконаних послуг.

Таким чином, матеріалами справи стверджується, що позивач під час митного оформлення надав відповідачу усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару за ціною договору, разом з тим, Львівською митницею не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товарів у митних деклараціях, як і не доведено наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом.

Інші обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, не встановлено, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості.

Інформація про вищу митну вартість ідентичних товарів не є перешкодою для визначення митної вартості товару на підставі укладеного між сторонами договору, оскільки сторони вільні в формуванні цін на товари за взаємним погодженням, виходячи з кон`юнктури ринку, якості і споживчих властивостей продукції, ступеня новизни товару і його корисності, співвідношення попиту та пропозиції, враховуючи необхідність отримати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Щодо доводів апелянта про ненадання декларантом на вимогу митного органу додаткових документів, колегія суддів зазначає, що у повідомленні про необхідність подачі додаткових підтверджуючих документів вказано, що такі мають бути надані за наявності, тобто їх неподання у зв`язку з відсутністю, не може розцінюватися як відмова. Колегія суддів вважає, що у відповідача були у наявності усі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товару «Меблі», який імпортується, та не встановлено жодних інших обставин, визначених положеннями ч.1 ст.58 МК України, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за першим методом.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач під час митного оформлення надав відповідачу усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, не встановлено, а тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів і картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 195, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року у справі №380/11909/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 16 лютого 2024 року.