Справа № 480/11979/23
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до стажу період роботи позивача з 02.02.1991 по дату подання заяви про призначення пенсії, тобто до 04.10.2023 за даними його трудової книжки та повторно розглянути заяву позивача від 04.10.2023 про призначення пенсії з урахуванням спірного періоду та прийняти рішення по суті заяви.
Ухвалою суду від 13.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідачами не надано відзиви на позов без поважних причин.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 04.10.2023 до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 11.10.2023 № 85 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Також в рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 25 років 02 місяці 01 день. Період роботи настоятелем Воскресенської церкви з 02.02.1991 не зараховано до загального страхового стажу позивача, оскільки відсутній трудовий договір, зареєстрований в установленому порядку, та довідка про підтвердження сплати страхових внесків на конкретну застраховану особу.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 1058-IV виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

За приписами п. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадку коли пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Положеннями пункту 1.8 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) визначено, що днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Підпунктом 2 пункту 2.1. розділу II Порядок № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Згідно з абзацом першим пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.

Відповідно до абзацу першого пункту 3 Порядок № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 з 02.02.1991 прийнято на посаду настоятеля Воскресенської церкви в с. Кошари Конотопського району Сумської єпархії УПЦ, а з 07.05.1991 переведено на посаду настоятеля Іоанно-Богусловського храму смт. Жовтневе Білопільського району Сумської єпархії УПЦ.

Посилаючись на наявність у трудовій книжці таких записів ОСОБА_1 просить суд зобов`язати ГУ ПФУ в Рівненській області зарахувати до його страхового стажу періоди роботи з 02.02.1991, оскільки він не зобов`язаний підтверджувати факту сплати страхових внесків та надавати трудовий договорів, що зареєстрований в установленому порядку.

Суд зазначає, що за приписами п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на трудову пенсію мають особи, зайняті корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема, особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів, - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Статтею 28 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" визначено, що громадяни, які працюють у релігійних організаціях, створених ними підприємствах, закладах на умовах трудового договору, а також священнослужителі, церковнослужителі та особи, які працюють у релігійних організаціях на виборних посадах, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на умовах і в порядку, встановлених законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Релігійні організації, їх підприємства та заклади, а у випадках, передбачених законом, також і працівники цих організацій, підприємств, закладів сплачують страхові внески до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, Фонду соціального страхування України, а також збір на обов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України в порядку і розмірах, установлених законодавством.

Усім громадянам, які працюють у релігійних організаціях, їх підприємствах і закладах, державна пенсія призначається і виплачується на загальних підставах відповідно до законодавства.

Суд звертає увагу, що з наданого відповідачем розрахунку, до страхового стажу ОСОБА_1 були зараховані період роботи після 02.02.1991, а саме: з 01.01.2004 по 31.12.2004, з 01.01.2006 по 31.05.2006, з 01.06.2006 по 31.08.2006, з 01.09.2006 по 30.06.2007, з 09.07.2007 по 31.12.2016, з 01.01.2017 по 31.05.2019, з 01.06.2019 по 31.01.2020, які не зазначені в наданій позивачем трудовій книжці, а також періоди роботи до 02.02.1991, а саме: з 01.08.1981 по 03.11.1981, з 01.03.1984 по 01.05.1985, з 02.05.1985 по 01.02.1991, період навчання з 01.09.1977 по 22.06.1981, період військової служби з 10.11.1981 по 03.12.1983. Всього до страхового стажу позивача зараховано 25 років 02 місяці 01 день.

Відтак, твердження позивача про не зарахування відповідачем всіх періодів його роботи з 02.02.1991 по день звернення до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії від 04.10.2023 є помилковим.

Разом з тим, варто зауважити, що згідно з ч. 2 ст. 44 Закону №1058-IV у разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

Також відповідно до ч. 1 ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі.

Крім того, за приписами абзацу четвертого пункту 1.8 розділу I Порядок № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії.

Тобто, відповідно до ч. 2 ст. 44 Закону №1058-IV, ч. 1 ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пункту 1.8 Порядку № 22-1 відповідач повинен був до прийняття рішення письмово повідомити ОСОБА_1 про те, які документи йому необхідно подати додатково для зарахування до страхового стажу періоду роботи з 02.02.1991, по кожному періоду, що не був зарахований, а у разі неможливості подати такі документи орган Пенсійного фонду зобов`язаний був витребувати такі документи у роботодавця.

Проте, органом Пенсійного фонду не надано суду жодного доказу звернення до роботодавців ОСОБА_1 з вимогою надати відповідні документи, що підтверджують роботу у період, який позивач вважає спірним.

Втім, ГУ ПФУ в Рівненській області не було враховано положень ч. 2 ст. 44 Закону №1058-IV, ч. 1 ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пункту 1.8 Порядку № 22-1 та прийнято рішення від 11.10.2023 № 85 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

З огляду на викладене, таке рішення відповідача є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Тому, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Рівненській області від 11.10.2023 № 85 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1

Суд звертає увагу, що позивачем не було надано підтверджуючі документи щодо сплати страхових внесків за спірний період, який не був зарахований до страхового стажу, а відповідачем не виконаний обов`язок повідомлення позивача про необхідність надання таких документів.

Тому вимога про зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 02.02.1991 по 04.10.2023, є передчасною.

В даному випадку, ефективним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 04.10.2023 та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн, сплачених за квитанцією від 07.11.2023 № 8.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, Сумська область, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Борисенка Олександра, 7, м. Рівне, Рівненська область, ), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 11.10.2023 № 85 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 04.10.2023 та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар