Справа № 140/32760/23
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року ЛуцькСправа № 140/32760/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» (далі ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ») звернулося з позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі ЗМУ ДПС по роботі з ВПП, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (далі ППР).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що працівниками Головного управління ДПС у Рівненській області (далі ГУ ДПС у Рівненській області) проведено фактичну перевірку АЗК за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Бранів, вул. Корецька, 8, за результатами якої складено акт фактичної перевірки на бланку за № 019182.

Перевіркою встановлено порушення, зокрема, підпунктів 230.1.2 та 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України (далі ПК України).

На підставі вказаного акту фактичної перевірки, ЗМУ ДПС по роботі з ВПП 25.07.2023 прийняло ППР № 554/33000703 та № 555/33000703, якими до позивача застосовано штраф в сумі 11000 грн та 20000 грн відповідно.

Вказані ППР позивач оскаржив в адміністративному порядку, проте Державна податкова служба України (далі ДПС України) прийняла рішення, яким скаргу ТзОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» залишено без задоволення, а ППР без змін.

Позивач не погоджується із вказаними ППР, з огляду на таке.

Зокрема, позивач стверджує, що наказ № 936-п від 13.06.2023 «Про проведення фактичної перевірки діяльності ТзОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» містить лише посилання на норми підпункту 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, що регулюють питання призначення перевірки. Разом з тим, у наказі відсутні будь-які посилання на конкретні підстави призначення перевірки, не зазначено інформацію про порушення товариством вимог податкового законодавства, тоді як підстава проведення фактичної перевірки (підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України) пов`язана виключно з фактом отримання конкретної інформації про хоча можливі, проте конкретні порушення товариством законодавства, контроль за якими покладено на контролюючі органи.

Позивач вважає, що контролюючий орган ініціював проведення фактичної перевірки ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» без жодної визначеної законом умови, за відсутності законодавчо обґрунтованих підстав для проведення перевірки, за результатами якої прийнято оскаржувані ППР. Відповідний наказ на проведення перевірки взагалі не містить обґрунтування жодної з можливих підстав перевірки, визначеної статтею 80 ПК України, та складений з порушенням статті 81 ПК України. Зазначені обставини є самостійними, окремими умовами визнання протиправними та скасування ППР, що прийняті за наслідками такої перевірки.

Позивач також вказує про те, що у відповідності до вимог підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України своєчасно подавав належно оформлені дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального електронними засобами зв`язку до контролюючого органу, зокрема, по акцизному складу № 1007376: довідки за 01.01.2021 (ім`я файлу 3493J20210318.XML) доставлено 02.01.2021; за 02.01.2021 (ім`я файлу 3493J20210318.XML) доставлено 03.01.2021; за 03.01.2021 (ім`я файлу 3493J20213300.XML) доставлено 04.01.2021; за 11.05.2021 (ім`я файлу 3493J20213300.XML) доставлено 12.05.2021, що підтверджується відповідним повідомленням про доставлення звітності в поштову скриньку ДПС України. Однак, незважаючи на своєчасне подання ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» вказаних зведених даних про залишки пального за вказаний день, з незалежних від товариства причин, відповідні довідки зареєстровані в реєстрі із запізненням. За таких обставин позивач вважає, що порушення строків подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби в даному випадку відбулось не з вини платника.

Крім того, позивач не погоджується із висновками акту перевірки про порушення вимог підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України. Вказує на те, що ТзОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» як платник податків на АЗС, що перевірялася, використовує три паливо-роздавальні колонки моделі ТОКНЕІМ, заводські номери D0725352, D0724309 та D0725370, котрі виконують функції витратомірів-лічильників, та які зареєстровано у відповідному реєстрі.

Наданий під час перевірки формуляр ПРК моделі TOKHEIM, заводський №D0725370 містить інформацію про номери вимірювачів об`єму, які повністю співпадають з номерами, які вибиті на вимірювачах, що розміщені на ПРК моделі TOKHEIM, заводським №D0725370, який розташований за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Бранів, вул. Корецька, 8, що дає можливість повністю ідентифікувати витратомір-лічильник (ПРК). Водночас, до моменту прийняття оскаржуваного ППР, на ПРК було нанесено необхідну інформацію про його серійний номер (повністю відповідає номеру ПРК, який зареєстрований позивачем у відповідному реєстрі), що вбачалось з фото, які надавались до заперечень на акт перевірки.

Позивач зазначає, що не заслуговує уваги твердження контролюючого органу про виявлення під час перевірки ПРК, який не вказаний в довідці розпорядника акцизного складу пального, позаяк виявлений під час перевірки ПРК (з відсутньою, на початок перевірки, інформацією щодо серійного (заводського) номеру на ньому), якраз і є тим ПРК, моделі TOKHEIM, заводським №D0725370, який зареєстрований в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуар та належним чином повірений, що підтверджується відповідним формуляром.

Позивач просить визнати протиправними та скасувати ППР від 25.07.2023 № 554/33000703, № 555/33000703.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 32).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 36-41) представник відповідача Гавриляк Р.А. позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваних ППР від 25.07.2023 № 554/33000703, № 555/33000703, прийнятих на підставі акту перевірки від 22.06.2023 № 5827/ж5/17-00-09-01-13/42663493, яким встановлено порушення вимог підпунктів 230.1.2 та 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України. При цьому зазначає, що фактична перевірка проведена правомірно, наказ № 936-п від 13.06.2023 відповідає вимогам ПК України, прийнятий з дотриманням визначеної законодавством процедури та за наявності передбачених ПК України підстав для її проведення.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказу ГУ ДПС у Рівненській області від 13.06.2023 № 936-п «Про проведення фактичної перевірки діяльності ТзОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» (а. с. 10), ГУ ДПС у Рівненській області провело фактичну перевірку АЗС з магазином за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Бранів, вул. Корецька, 8, де здійснює господарську діяльність позивач, про що складено акт про результати фактичної перевірки (від 22.06.2023 реєстраційний номер №5827/ж5/17-00-09-01-13/42663493) (а. с. 10 зворот - 14).

Перевіркою встановлення порушення вимог, зокрема:

- підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України, а саме: відсутня реєстрація 1 (одного) витратоміра-лічильника в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального в резервуарі;

- підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України, а саме: незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального, всього 11 випадків.

25.07.2023, на підставі акту фактичної перевірки ГУ ДПС у Рівненській області від 22.06.2023 реєстраційний номер № 5827/ж5/17-00-09-01-13/42663493, ЗМУ ДПС по роботі з ВПП прийняло такі ППР:

- № 554/33000703, яким за порушення підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України та на підставі підпункту 3 пункту 54.3 статті 54, пункту 3 статті 128-1 ПК України на ТзОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» накладено штраф (платіж «адміністративні штрафи та інші санкції») в розмірі 11000,00 грн (а. с. 16-17);

- № 555/33000703, яким за порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України та на підставі підпункту 3 пункту 54.3 статті 54, пункту 3 статті 128-1 ПК України на ТзОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» накладено штраф (платіж «адміністративні штрафи та інші санкції») в розмірі 20000,00 грн (а. с. 17 зворот 18).

Рішенням ДПС України від 06.10.2023 № 29891/6/99-00-06-03-02-06 про результати розгляду скарги ППР від 25.07.2023 № 554/33000703, № 555/3300070 залишено без змін, а скаргу ТзОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» - без задоволення (а. с. 19-21).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з пунктом 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (пункт 80.5 статті 80 ПК України).

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

За приписами підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18 відступив від висновків про застосування норми права у подібних правовідносинах у частині того, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного здійснення податкового контролю щодо себе; а також що допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні відповідної документальної виїзної або фактичної перевірки, які викладено в постановах Верховного Суду від 13.03.2018 (справа № 804/1113/16), від 24.05.2019 (справа № 826/16221/15), від 03.10.2019 (справа № 820/850/16), від 16.10.2019 (справа № 820/11291/15), від 22.11.2019 (справа № 815/4392/15) тощо. Водночас, судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

З урахуванням наведеного, суд у цій справі надає оцінку доводам позивача щодо неправомірності проведення фактичної перевірки (а саме: контролюючий орган ініціював проведення фактичної перевірки за відсутності законодавчо обґрунтованих підстав для її проведення; наказ про проведення перевірки складений з порушенням статті 81 ПК України).

Так, системний аналіз підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами - лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 10.04.2020 у справі № 815/1978/18, від 12.08.2021 у справі № 140/14625/20, від 06.07.2022 у справі № 420/1242/21.

Стаття 80 ПК України передбачає вичерпні підстави для проведення фактичної перевірки. Втім, застосовуючи конкретну правову підставу для призначення такої перевірки, у наказі на перевірку контролюючий орган зобов`язаний не тільки зазначити відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, але й обґрунтувати (пояснити), які саме фактичні підстави (обставини) зумовлюють необхідність проведення фактичної перевірки (вказані висновки щодо застосування норм права викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 120/5229/20-а).

Верховний Суд у постанові від 21.12.2022 у справі № 500/1331/21 зазначив, що формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу з обов`язковим, однак, дотриманням вимог норм абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК щодо змісту наказу про проведення перевірки. При встановленні однією правовою нормою декількох самостійних підстав для проведення перевірки конкретна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі.

В постанові Верховного Суду від 11.01.2023 у справі № 160/2357/21 сформовано висновок про те, що норма підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача. Відповідні функції контролю передбачені також і підпунктами 19-1.1.1, 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17, 19-1.1.54 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, зокрема контролюючі органи виконують такі функції: проводять відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; здійснюють інші функції, визначені законом. Отже, контролюючий орган має право на проведення фактичної перевірки господарюючого суб`єкта з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

При цьому, необхідно зазначити, що окремою підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки, згідно положень підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є також наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками.

Тобто, саме за вказаною підставою контролюючий орган, окрім посилання на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, у наказі має зазначати конкретну інформацію, яка була наявна у контролюючого органу чи отримана ним в установленому порядку та свідчить про порушення платником податків відповідного законодавства.

Як вбачається з наказу ГУ ДПС у Рівненській області від 13.06.2023 № 936-п (а. с. 10) та відзиву на позовну заяву, контролюючий орган фактично призначив перевірку з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, що відповідає підставі, визначеній у підпункті 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

На думку суду, ГУ ДПС у Рівненській області не повинно було зазначати у вказаному наказі інформацію, яка отримана щодо будь-яких порушень з боку позивача, фактична перевірка контролюючим органом була проведена за встановлених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України підстав.

З урахуванням наведеного, доводи позивача щодо неправомірності проведення фактичної перевірки (а саме: контролюючий орган ініціював проведення фактичної перевірки за відсутності законодавчо обґрунтованих підстав для її проведення; наказ про проведення перевірки складений з порушенням статті 81 ПК України) не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, та судом не встановлено таких порушень вимог податкового законодавства під час проведення фактичної перевірки, що мають наслідком протиправність оскаржуваних ППР.

Отже, суд переходить до перевірки інших підстав позову, зокрема, щодо відсутності в діях платника податків порушень підпунктів 230.1.2 та 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України.

Відповідно до підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України акцизний склад - спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів; приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Розпорядником акцизного складу є суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), крім суб`єктів господарювання, які використовують приміщення, розташовані на митній території України, для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального (підпункт 14.1.224 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Згідно з пунктом 230.1 статті 230 ПК України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Підпунктом 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України передбачено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Згідно з підпунктом 230.1.4. пункту 230.1 статті 230 ПК України порядок ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У такому реєстрі міститься податкова інформація про розпорядників акцизних складів, наявні у них акцизні склади, розташовані на акцизних складах резервуари, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники, їх серійні (ідентифікаційні) номери, а також дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про фактичний обсяг обігу пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД, акцизних складів та розпорядників акцизних складів.

Відповідно до пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Під час фактичної перевірки ТзОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» на акцизному складі (уніфікований № 1007376) виявлено 6 резервуарів для зберігання пального: 3810/01 об`ємом 25,97 м.куб., 3810/02 об`ємом 26 м.куб.; 3810/03 об`ємом 25,97 м.куб., 3810/04 об`ємом 25,94 м.куб., 3810/05 об`ємом 25,79 м.куб., 3810/07 об`ємом 25,94 м.куб., на зазначених резервуарах встановлені рівноміри-лічильники моделі VEEDER-ROOT (серійні (ідентифікаційні) номери: 771500, 765795, 765823, 766559, 766560, 766530). Вказані рівнеміри встановлені на резервуари, повірені та підключені до контролеру.

ТзОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» подано до контролюючого органу «Довідку про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри», в якій зазначено 3 витратоміри, назва та серійні (ідентифікаційні) номера: ТОКНЕІМ D0724309, ТОКНЕІМ D0725352 та ТОКНЕІМ D0725370, які на момент проведення перевірки є повірені, про що свідчить підпис повірника та відтиск повірочного тавра.

В ході фактичної перевірки ТзОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» на акцизному складі (уніфікований №1007376) виявлено 3 паливороздавальних комплекси, що виконують функції витратомірів - лічильників та обладнані паливороздавальними кранами для відпуску пального: ТОКНЕІМ Q 500 T-U (серійний номер D0724309), ТОКНЕІМ Q 500 T-U (серійний номер D0725352) та ще один ПРК, на якому відсутні серійний (заводський) номер, що не унеможливлює ідентифікувати витратомір-лічильник, а витратомір ТОКНЕІМ, який зазначений в «Довідці про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри» за серійним (заводським) номером D0725370 відсутній (а. с. 12).

Водночас, суд погоджується із доводами позивача про те, що не заслуговує на увагу твердження контролюючого органу про виявлення під час перевірки ПРК, який не вказаний в Довідці розпорядника акцизного складу пального, позаяк виявлений під час перевірки ПРК (з відсутньою, на початок перевірки, інформацією щодо серійного (заводського) номеру на ньому) фактично і є тим ПРК, моделі TOKHEIM, заводським №D0725370, який зареєстрований в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуар та належним чином повірений, що підтверджується відповідним формуляром (а. с. 25, 27). Наданий під час перевірки формуляр ПРК моделі TOKHEIM, заводський №D0725370 містить інформацію про номери вимірювачів об`єму, які повністю співпадають з номерами, які вибиті на вимірювачах, що розміщені на ПРК моделі TOKHEIM, заводським №D0725370, який розташований за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Бранів, вул. Корецька, 8, що дає можливість повністю ідентифікувати витратомір-лічильник (ПРК) (а. с. 28-29).

Таким чином, встановлене перевіркою порушення позивачем підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України (позивач не зареєстрував 1 витратомір-лічильник) не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи, а відтак суд дійшов висновку про протиправність прийнятого ППР № 555/33000703 від 25.07.2023, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції згідно з пунктом 128.1-1 статті 128 ПК України в розмірі 20000,00 грн.

Стосовно виявленого перевіркою порушення позивачем підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України та правомірності прийняття ППР № 554/33000703 від 25.07.2023, суд зазначає про таке.

Пунктом 128-1.3 статті 128-1 ПК України передбачено, що незабезпечення з вини розпорядника акцизного складу своєчасного подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000 гривень за кожний неподаний електронний документ.

За приписами підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України розпорядники акцизних складів зобов`язані на кожному акцизному складі щоденно (крім днів, в які акцизний склад не працює) формувати дані про фактичні залишки пального на початок та кінець звітної доби та про добові фактичні обсяги отриманого та реалізованого пального (далі у цьому розділі - обсяг обігу пального) у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТ ЗЕД у літрах, приведених до температури 15° С. Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального формуються після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі, але не пізніше 23 години 59 хвилин цієї доби, до початку здійснення операцій з обігу пального у добу, що настає за звітною добою, та подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою. Дані про залишки пального та про обсяг обігу пального подаються електронними засобами зв`язку у формі електронних документів, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Електронні документи заповнюються автоматично шляхом передачі до них даних з витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників (під час виходу з ладу, проведення повірки або калібрування рівнеміра-лічильника або витратоміра-лічильника - заповнюються відповідальною особою розпорядника акцизного складу). В електронних документах також зазначаються відповідальною особою розпорядника акцизного складу дані про обсяги залишків пального, що знаходяться на акцизному складі в тарі, балонах, упаковці, про добовий обсяг реалізованого пального в тарі, балонах, упаковці, а також інформація про дні, в які акцизний склад не працює.

Згідно із пунктом 1 Порядку ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 891 (далі Порядок № 891), цей Порядок визначає процедуру створення та ведення Єдиного державного реєстру витратомірів-лічильників і рівнемірів - лічильників рівня пального у резервуарі (далі - Реєстр), а також порядок передачі облікових даних (обсягу обігу та залишку пального) з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів.

Відповідно до підпункту 5 пункту 5 Порядку № 891 електронні документи для наповнення Реєстру, які формуються розпорядниками акцизних складів та надсилаються до Реєстру за кожним місцем розташування акцизного складу, містять: зведені за добу підсумкові облікові дані щодо: обсягів фактичних залишків пального на початок та кінець звітної доби та добового обсягу обігу пального за кожним кодом товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД у літрах, приведених до температури 15 °С, у розрізі всіх наявних у розпорядника акцизного складу акцизних складів з уніфікованою нумерацією - для усіх розпорядників акцизних складів, крім зазначених в абзаці третьому цього підпункту; добового фактичного обсягу реалізованого пального у розрізі кодів товарних підкатегорій згідно з УКТЗЕД у літрах, приведених до температури 15 °С, - для розпорядників акцизних складів, на акцизних складах яких провадиться діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову підакцизну продукцію (пальне).

За приписами пункту 6 Порядку № 891 електронні документи для наповнення Реєстру, що містять інформацію, зазначену в підпунктах 5 і 6 пункту 5 цього Порядку, формуються та надсилаються розпорядниками акцизних складів щодня (крім днів, у які акцизний склад не працює). Дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу (обсяг реалізованого та обсяг отриманого) пального, зазначені в підпункті 5 пункту 5 цього Порядку, формуються після проведення останньої операції з обігу пального за звітну добу, але не пізніше 23 години 59 хвилин такої доби, до початку проведення операцій з обігу пального за добу, що настає за звітною добою, та подаються до ДФС не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою.

Пунктом 6 Порядку № 891 також визначено, що підтвердженням розпоряднику акцизного складу прийняття/неприйняття його електронного документа для наповнення Реєстру / коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру є квитанції в електронному вигляді у текстовому форматі, які надсилаються йому держателем Реєстру протягом операційного дня. Датою та часом надсилання електронного документа для наповнення Реєстру / коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру держателю Реєстру є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо протягом операційного дня держателем Реєстру не надіслано квитанції про прийняття/неприйняття електронного документа для наповнення Реєстру / коригуючого електронного документа для наповнення Реєстру, такий електронний документ вважається прийнятим.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване ППР прийняте на підставі акту фактичної перевірки, яким встановлено 11 випадків порушення позивачем підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України, а саме: ТзОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ», як розпорядником акцизного складу (уніфікований номер 1007376), несвоєчасно подано до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику щоденні дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального після проведення останньої операції з обігу пального у звітній добі 16.05.2020, 18.12.2020, 08.01.2021, 03.01.2021, 02.01.2021, 24.01.2021, 11.05.2021, 05.06.2021, 24.06.2021, 20.02.2022 та 01.01.2021 (а. с. 13).

Суд частково не погоджується із доводами контролюючого органу про порушення позивачем підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України та бере до уваги пояснення (та їх документальне підтвердження) позивача про своєчасне подання належно оформлених даних про фактичні залишки пального та про обсяг обігу пального електронними засобами зв`язку до контролюючого органу, в тому числі за 08.01.2021, 03.01.2021, 02.01.2021, 11.05.2021, 05.06.2021, 20.02.2022 та 01.01.2021, що підтверджується відповідними квитанціями.

Так, по акцизному складу №1007376: довідки за 01.01.2021 (файл 3493J20210318.XML) доставлено 02.01.2021 (а. с. 21 зворот); за 02.01.2021 (файл 3493J20210318.XML) доставлено 03.01.2021 (а. с. 22); за 03.01.2021 (файл 3493J20213300.XML) доставлено 04.01.2021 (а. с. 22 зворот); за 11.05.2021 (файл 3493J20213300.XML) доставлено 12.05.2021 (а. с. 23); за 08.01.2021 (файл 3493J20213300.XML, реєстр. № ) доставлено 09.01.2021 (а. с. 24 зворот), за 05.06.2021 (файл 3493J20213300.XML, реєстр. №) доставлено 06.06.2023 (а. с. 23 зворот) та за 20.02.2022 (файл 3493J20223300.XML, реєстр. №) доставлено 21.02.2022 (а. с. 24).

Суд звертає увагу, що згідно із наявними у справі квитанціями дані про фактичні залишки пального та про обсяг обігу були надіслані не пізніше 23 години 59 хвилин доби, що настає за звітною добою, тому суд погоджується із доводами позивача про своєчасне подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, в тому числі за 08.01.2021, 03.01.2021, 02.01.2021, 11.05.2021, 05.06.2021, 20.02.2022 та 01.01.2021, та відсутність в цій частині у діях позивача складу податкового правопорушення, відповідальність за яке передбачена пунктом 128-1.3 статті 128-1 ПК України.

Натомість, суд звертає увагу, що позовна заява не містить заперечень чи спростувань висновків перевірки щодо несвоєчасного направлення позивачем звітів про добові залишки за акцизним складом (уніфікований номер 1000013) за 16.05.2020, 18.12.2020, 24.01.2021 та 24.06.2021, при цьому, жодних доказів на доведення факту вчасного подання звітів за вказані періоди позивач як до перевірки, так і до суду не подав.

Враховуючи, що оскаржуваним ППР від 25.07.2023 № 554/33000703 на позивача накладено штраф в сумі 11000,00 грн (тобто, по 1000,00 грн за 11 випадків подання даних щодо обсягів обігу та залишків пального з простроченням встановлених строків) (а. с. 17), з яких лише 4 випадки порушень знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, тому зазначене ППР в частині застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 4000 грн суд вважає правомірним.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки під час судового розгляду справи відповідач належними та допустимими доказами не довів наявності в діях позивача порушень підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України та 7 з 11 випадків порушень підпункту 230.1.3 пункту 230.1 статті 230 ПК України, тому з наведених вище мотивів та підстав, враховуючи надані суду статтею 245 КАС України повноваження, позовні вимоги належить задовольнити частково у спосіб прийняття судом рішення про визнання протиправними та скасування ППР від 25.07.2023 № 555/33000703 повністю, ППР від 25.07.2023 № 554/33000703 в частині накладення штрафу в розмірі 7000,00 грн та про відмову у задоволенні решти позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивач за подання позову сплатив судовий збір в сумі 2684,00 грн згідно з платіжною інструкцією від 19.10.2023 № (а. с. 8).

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково на суму 27000,00 грн із загальної суми накладеного штрафу 31000,00 грн (що становить 87,1 %), тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 2337,76 грн.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 25 липня 2023 року № 555/33000703.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 25 липня 2023 року № 554/33000703 в частині накладення штрафу в розмірі 7000 гривень (сім тисяч гривень).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (79026, Львівська область, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ідентифікаційний код 44045187) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» (43023, Волинська область, м. Луцьк, вул. Єршова, 1, ідентифікаційний код 42663493) судовий збір в розмірі 2337 гривень 76 копійок (дві тисячі триста тридцять сім гривень сімдесят шість копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх