Справа № 343/3218/23
Суддя: Керніцький І. І.
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/3218/23
Провадження №: 2-а/343/5/24
РІШЕННЯ

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi Керніцького І. І.,

секретаря Оленюк Т. В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського управління департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про скасування постанови серії БАД № 809285 від 15.12.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення за частиною 2 статті 127-4 КУпАП,

за участю: позивача- ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Воробця Р.М.,

представника відповідача Дишука Т.О.,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 25.12.2023 до Долинського районного суду з позовом Івано-Франківського управління департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про скасування постанови серії БАД № 809285 від 15.12.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення за частиною 2 статті 127-4 КУпАП, в якому просить:

постанову серії БАД № 809285 від 15.12.2023 про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 , по справі адміністративне правопорушення за ст. 127-4 ч.2 КУпАП, винесену оперуповноваженим ВПК ДВБ НПУ Дишуком Т.О. скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 15 грудня 2023 року оперуповноваженим ВПК ДВБ НПУ рядовим поліції Дишком Т.О. винесена постанова серії БАД №809285 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбачених ч.2 ст.127-4 КУпАП

Підставою винесення постанови є : ОСОБА_1 17 жовтня 2023 року о 15.22 годині в м.Калуш по вул.Каракая порушив порядок прийняття іспиту для отримання права керування трранспортними засобами Інструкції затверджженої наказом МВС від 07.12.2009 року №515, у гр. ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопрушення, передбачене частиною 2 ст.127-4 КУпАП.

Дане адміністративні правопорушення оперуповноваженим ВПК ДВБ НПУ, рядовим поліції ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст.127-4 КУпАП, та на нього - ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

Вважають дії, вчинені оперуповноваженим ВПК ДВБ НПУ рядовим поліції Дишуком Т.О. протиправними і незаконними, оскаржувана постанова є протиправною, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з порушенням законодавства, тому просить визнати дії оперуповноваженого ДВБ по складанню вказаної постанови незаконними і скасувати цю постанову, закрити провадження в адміністративній справі, задовольнивши позов в повному обсязі.

Позивач зазначає, що не визнає себе винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. Вказує, що у жовтні 2023 року працював на посаді адміністратора територіального сервісного центру №2642 в м.Калуш Івано-Франківської області. В коло його обов`язків і входило прийняття практичних іспитів з водіння транспортних засобів в учнів.

17 жовтня 2023 року він приймав іспити з водіння в учня ОСОБА_2 . Іспит приймав у вантажному автомобілі марки «Мерседес», який надала автошкола, поскільки сервісний центр транспортних засобів для проведення іспитів не надає. Іспити приймав за участю інструктора-водія автошколи ОСОБА_4 . Автомобіль з допомогою якого приймали іспити на передньому правому сидінні пасажира був обладнаний дублюючими педалями гальмів та зчеплення. При здачі іспитів ОСОБА_2 , останній перебував за кермом автомобіля, він посередині, а інструктор-водій ОСОБА_4 на правоому передньому сидінні біля дублюючих гальмів. При цьому інструктор-водій ОСОБА_4 мав доступ, як до дублюючих педалів гальмів, зчеплення, так і важелю коробки передач. Під час здачі іспитів ним як екзаменатором будь-яких порушень вимог наказу МВС від 07.12.2009 року №515 допущено не було.

15 грудня 2023 року його викликали в Івано-Франківське управління департаменту внутрішньої безпеки, де оперувноважений ДВБ НПУ Дишук Т.О. склав стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст.127-4 ч.2 КК України, мотивуючи тим, що він при прийманні іспитів у ОСОБА_2 допустив порушення вимог наказзу № 515 МВС, яке виразилосьь в тому що при прийманні іспитів, в інструктора-водія ОСОБА_4 не було доступу до важелю коробки передач, з чим він не згідний, поскільки при здачі іспитів ОСОБА_4 мав вільний доступ до важелю коробки передач.

В даному випадку адміністратор екзаменатор територіального сервісного центру, саме він, ОСОБА_1 не порушував встановленого порядку приймання іспитів учня ОСОБА_2 .

В даному випадку екзаменатор ОСОБА_1 під час приймання іспиту розташувався на середньому сидінні пасажира, щоб мати можливість контролювати дії учня ОСОБА_2 , та водія інструктора ОСОБА_4 . При цьому водій-інструктор ОСОБА_4 мав вільний доступ до важелю коробки переддач та дублюючих педалей гальмів і зчеплення.

В даному випадку при винесенні простанови про накладення адміністративного стягнення оперуповноваженим ВПК ДВБ НПУ рядовим поліції Дишуком Т.О., в постанові не було вказано обставин події, яке саме порушення допустив ОСОБА_1 , транспортний засіб (марка, модель, номерний знак), в якому було допущено порушення, а формально вказав, що ОСОБА_1 порушив вимоги Інструкції затверджженої наказом МВС від 07.12.2009 року №515, при цьому не зазначаючи в чому виразилось порушення, і яким пунктом Інструкції це передбачено.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у його позовній заяві.

Представник позивача підтримав позицію свого довірителя, просив позов задовольнити, постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Представник відповідача у судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити, зіславшись на на те, що постанови серії БАД № 809285 від 15.12.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення за частиною 2 статті 127-4 КУпАП є обгрунтованою та законною.

Суд, взявши до уваги пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами, покази свідка, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року наданого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст.276 КУпАП - органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).

Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до положення ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт.

Згідно з ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

За приписами ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.2 ст. 127-4 цього Кодексу. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Тобто, органи національної поліції мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі щодо накладення адміністративного стягнення за порушення правил експлуатації транспортного засобу.

Відповідно до п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Ст.280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Постановою сері серії БАД №809285 по справі про адміністративне правопорушення від 15.12.2023, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127-4 КУпАП, зокрема за те, що він 17 жовтня 2023 року о 15.22 годині в м.Калуш по вул.Каракая порушив порядок прийняття іспиту дл оттримання права керування трранспортними засобами Інструкції затверджженої наказом МВС від 07.12.2009 року №515, у гр. ОСОБА_2 , та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст.127-4 КУпАП КУпАП. Постановою накладено адміністративне стягнення на нього у вигляді штрафу розмірі 17 000 гривень (а.с.5).

Відповідно до положень частина 2 ст.127-4 КУпАП передбачає порушення посадовими особами територіальних сервісних центрів Міністерства внутрішніх справ України встановленого порядку приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами або видачі посвідчення водія, тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.6 рохділу ІІІ Інструкції затверджженої наказом МВС від 07.12.2009 №515: іспит приймається на транспортному засобі ТСЦ МВС або закладу на вибір особи, що складає іспит практичний. Під час проведення практичного іспиту на транспортному засобі ТСЦ МВС екзаменатор перебуває у транспортному засобі поруч з особою, що екзаменується, контролює правильність виконання вправ та фіксує помилки в екзаменаційному листі.

При прийнятті практичного іспиту на транспортному засобі закладу на сидінні, з якого здійснюється доступ до дублюючих механізмів керування гальмовою системою та трансмісією транспортного засобу, перебуває спеціаліст з навчання керуванню транспортними засобами такого закладу (далі - спеціаліст закладу). У цьому випадку екзаменатор розташовується таким чином, щоб мати можливість контролювати дії особи, що екзаменується, та спеціаліста закладу.

Ст.62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 90 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Ч. 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається зі змісту позову, позивач заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127-4 КУпАП, стверджує, що він здійснює контроль за дублюючими педалями. До дублюючих педалей ОСОБА_1 доступу не мав.

Разом з тим, поліцейським при винесені оскаржуваної постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127-4 КУпАП, є недоведеним.

Верховний Суд у постанові №357/10134/17 від 23 жовтня 2019 року роз`яснив, що на підставі статті 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Крім того, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що працює інструктором в Калуській автошколі. Він здійснює контроль за дублюючими педалями. До дублюючих педалей ОСОБА_1 доступу не мав.

Наданий суду диск з аудіозаписом не підтверджує факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127-4 КУпАП, відсутні відомості вказані в протоколі про адімністративне правпорушення.

З наданого диску судом встановлено, що ОСОБА_1 мав доступ дублюючих механізмів. Даних, що було втручання немає.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08.11.2018 по справі №201/12431/16-а, від 23.10.2018 по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 по справі № 524/5536/17.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127-4 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові серії БАД № 809285 від 15.12.2023 та не підтверджується жодними іншими доказами.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Такої думки дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 26.04.2018 по справі №338/1/17.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в

вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова прийнята без всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому суд, відповідно до п. 3 ст. 293 КУпАП, ст. 286 КАС, скасовує вказану постанову і закриває провадження у справі.

Керуючись, ст.ст. 7, 9, 127-4, 251, 278-280, 293 КУпАП, Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 241-246, 250-251, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Івано-Франківського управління департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про скасування постанови серії БАД № 809285 від 15.12.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення за частиною 2 статті 127-4 КУпАП - задоволити.

Скасувати постанову серії БАД № 809285 від 15.12.2023 про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 , по справі адміністративне правопорушення за ст. 127-4 ч.2 КУпАП, винесену оперуповноваженим ВПК ДВБ НПУ Дишуком Тарасом Олеговичем, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.4 ст.286 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Івано-Франківське управління департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, адреса: м.Івано-Франківськ, вул.Богдана Лепкого 28, 76018.

Суддя Долинського районного суду І.І.Керніцький