Справа № 500/4341/22
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 500/4341/22 пров. № А/857/4222/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Кузьмича С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській областіна рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року (суддя Подлісна І.М., м. Тернопіль) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у грудні 2022 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року позов задоволено частково.Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 02.06.2022 №10, викладене у листі Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 16.06.2022 №1900-0208-8/16599.Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та до п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 04 квітня 2022 року, зарахувавши до спеціального стажу за Списком №2 період роботи з 22 серпня 1995р. (наказ №62) на посаді газорізчика ТЕЦ в подальшому 01.05.1996р. (наказ №20-о) присвоєний 3 розряд електрозварювальника, 30.01.1997р. Державне підприємство «Козівський цукровий завод» перетворено на ВАТ «Козівський цукровий завод» і 01.09.1997р. (наказ №82-о) присвоєний 4 розряд електрозварювальника і був звільнений у зв`язку з переведенням в ДП «Козова» ЗАТ «Тернопільський агропромисловий комплекс» 01 червня 1999р. (наказ №27), що становить разом 3 роки 9 місяців 23 дня, роботи на посаді електрозварювальника, що підтверджується записами в трудовій книжці серія НОМЕР_1 , та протягом серпня 2002- 2008р.р. на посаді «електрозварника» в ТОВ «Козова-Цукор», роботи позивача на посаді машиніста парової турбіни, в ТОВ «Козова-цукор» що становить 01 рік 03 місяць, та - період проходження військової служби (з 16 червня 1986р. до 05 травня 1988р.), що становить 2 роки, а також - період навчання Позивача на денній формі навчання в Підгаєцькому СПТУ-24 за професією "електрогазозварщик" (з 01.09.1982р. по 01.09.1985р.), що становить 2 роки 09 місяців, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, щопозивачу слід відмовити у задоволені позову та у призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки в нього відсутній необхідний стаж роботи за Списком №2.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 24 травня 2022 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду. України в Тернопільській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно п.2.4.2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 02.06.2022 №10 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи за Списком №2.

Листом від 16.06.2022Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області за №1900-0208-8/16599 повідомило позивача про відмову у призначенні пенсії.

До пільгового стажу позивача за Списком № 2 не зараховано періоди роботи:

-з 22.08.1995 по 31.05.1999 на посаді газорізчика у ВАТ Козівський цукровий завод згідно з довідкою архівної установи від 11.05.2022 № 182/03- 05;

-протягом серпня 2002 року - грудня 2008 року на посаді електрозварника в ТОВ Козова-Цукор згідно з довідками архівної установи від 11.05.2022 № 183/03-05, № 184/03-05, № 186/03-05, № 187/03-05,№ 188/03- 05, № 189/03-05.

Позивач вважає рішення про відмову у призначені пенсії протиправним, а тому звернувся до суду.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV).

Частиною 1 ст. 24 Закону №1058-ІV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Згідно до ч.2 ст. 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно частини 4 ст. 24 Закону №1058-ІV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004р. застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Відповідно до п.2 ст. 114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Підставами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є: досягнення певного віку, наявність загального і пільгового (спеціального) стажу роботи, наявність професій (посад) і виробництв у відповідному Списку, зайнятість працівника на цих роботах протягом повного робочого дня, а також підтвердження шкідливих умов роботи працівника безпосередньо на робочому місці за результатами атестації робочих місць за умовами праці.

Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 розділом XXXII "Загальні професії" передбачені посади: газозварники та їх підручні; зварники аргонної і атомно-вуглецевої зварки та електрозварники та їх підручні.

Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою КМ України від 11.03.1994 №162 розділом XXXIII "Загальні професії" передбачені посади: газозварники; електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки; електрозварювальники на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайняті зваркою в середовищі вуглекислого газу, на роботах з застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах; електрозварники ручного зварювання.

Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою КМ України від 16.01.2003 №36 розділом XXXIII "Загальні професії" передбачена посада електрогазозварники, зайняті на різанням та і ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки.

Розділом XIII "Електростанції, Паросилове господарство" позиція 13а передбачена посада машиніста парової турбіни

Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. ПКМ України від 24.06.2016 №461, розд. XXXIII "Загальні професії (у всіх галузях господарства) передбачені посади - електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки; електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах; електрозварники ручного зварювання.

Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992

Згідно пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Пунктом 4.3 Порядку №383 передбачено, що у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку №383 врегульовано, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку №637.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до ст. 62 Закону №1788-ХІІ постановою КМ України від 12.08.1993р. №637 затв. Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки і? наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відтак, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція відображена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17, від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, від 25.04.2019 №159/4178/16-а.

Як вбачається з трудової книжки позивач працював в Козівському цукровому заводі, підприємство ліквідоване, в період з 22 серпня 1995р. (наказ №62) на посаді газорізчика ТЕЦ в подальшому 01.05.1996р. (наказ №20-о) присвоєний 3 розряд електрозварювальника , 30.01.1997р. Державне підприємство «Козівський цукровий завод» перетворено на ВАТ «Козівський цукровий завод» і 01.09.1997р. (наказ №82-о) присвоєний 4 розряд електрозварювальника і був звільнений у зв`язку з переведенням в ДП «Козова» ЗАТ «Тернопільський агропромисловий комплекс» 01 червня 1999р. ( наказ №27), що становить разом 3 роки 9 місяців 23 дня, роботи на посаді електрозварювальника, що підтверджується записами в трудовій книжці серія НОМЕР_1 , та протягом серпня 2002- 2008р..и на посаді «електрозварника» в ТОВ Козова-Цукор, який не зарахований Відповідачем оскільки, як вважає Відповідач у листі за №1900-0208-8/16599 від 16.06.2022р., відсутня довідка що підтверджує пільговий характер роботи за Списком №2 яку Позивач не надав.

Разом з тим,відповідач у відмові в призначенні пенсії вказує, що навчання з 01.09.1987 по 26.06.1990 згідно з дипломом НТ №997104 від 30.06.1990р. перетинаються з періодом проходження військової служби Позивачем.

Вказані твердження відповідача є безпідставними та спростовуються записом №3 в трудовій книжці серія НОМЕР_1 (з 16 червня 1986р. до 05 травня 1988р) та підтверджується записами у військовому квитку серія НОМЕР_2 (з 16 червня 1986р. до 05 травня 1988р), що спростовує обґрунтування не зарахування даного періоду навчання та проходження військової служби Позивачем.

Частиною 1 ст. 101 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовано, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії.

Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затв. Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1) органом, що приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії є відповідні управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі.

Порядком №22-1 установлено, що орган, який призначає пенсію, надає допомогу особам, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії шляхом: доведення до відому заявника переліку відсутніх документів які йому слід подати; або шляхом витребування від підприємств, установ та організацій в тому рахунку і від (архівних установ, контролюючих органів) подання додаткових документів, яких не вистачає.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах, відтак суд не погоджується із діями відповідача щодо не зарахування до страхового стажу з підстав неналежного оформлення довідок про підтвердження наявного трудового стажу позивача.

Аналогічна правова позиція відображена Верховним Судом у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки, підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Апеляційний суд звертає увагу, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію відображено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018р. у справі №754/14898/15-а. звернув увагу, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання всіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. ПФУ не врахував, що визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці

Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 (справа №687/975/17) дійшов висновку, що відповідно до яких на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише у випадку якщо записи у трудовій книжці не відповідають вимогам чинного на момент їх внесення законодавства, то орган пенсійного фонду повинен вживати заходи з метою перевірки відповідних відомостей, а не покладати тягар негативних наслідків із необґрунтованих підстав на позивача.

Верховний Суд у постановах від 23.12.2019 у справі №535/103/17, від 27.03.2020 у справі №607/1266/17, від 04.02.2021 у справі №127/16643/17 зазначив, що відповідно до єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і ВЦРПС 16.01.1985 №17/2-54 професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах. Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для ствердження, що професія зварника, електрозварника та газоелектрозварника є тотожною професією.

Таким чином, дії відповідача щодо не зарахування вищевказаного періоду роботи Позивача до пільгового стажу протиправними та зобов`язання відповідача зарахувати до стажу позивача період роботи з 22 серпня 1995р. (наказ №62) на посаді газорізчика ТЕЦ в подальшому 01.05.1996р. (наказ №20-о) присвоєний 3 розряд електрозварювальника, 30.01.1997р. Державне підприємство «Козівський цукровий завод» перетворено на ВАТ «Козівський цукровий завод» і 01.09.1997р. (наказ №82-о) присвоєний 4 розряд електрозварювальника і був звільнений у зв`язку з переведенням в ДП «Козова» ЗАТ «Тернопільський агропромисловий комплекс» 01 червня 1999р. (наказ №27), що становить разом 3 роки 9 місяців 23 дня, роботи на посаді електрозварювальника, що підтверджується записами в трудовій книжці серія НОМЕР_1 , та протягом серпня 2002-2008р.р. на посаді «електрозварника» в ТОВ «Козова-Цукор», роботи Позивача на посаді машиніста парової турбіни, в ТОВ «Козова-цукор» що становить 01 рік 03 місяць, та - період проходження військової служби (з 16 червня 1986р. до 05 травня 1988р.), що становить 2 роки, а також_- період навчання Позивача на денній формі навчання в Підгаєцькому СПТУ-24 за професією "електрогазозваршик" (з 01.09.1982р. по 01.09.1985р.), що становить 2 роки 09 міс., відповідно до записів у його трудовій книжці, військовому квитку, дипломі про навчання та інших документів, що долучених до справи.

Апеляційний суд вважає протиправним рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову у призначенні пенсії від 02.06.2022 №10.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що станом на 24 травня 2022 року (дату подання заяви до пенсійного органу про призначення пенсії)позивач досягнув 55 річного віку, має 35 років 03 місяці 20 днів загального страхового стажу та спеціального стажу за Списком №2 понад 19 років і 01 місяць, що є достатнім для прийняття призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону №1058-ІV.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року в справі №500/4341/22- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді Л. Я. Гудим
С. М. Кузьмич