Справа № 380/1794/24
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви в частині позовних вимог

13 лютого 2024 рокусправа № 380/1794/24

Суддя Львівського окружного адміністративного суду О.Желік, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 із вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, - період з 02.02.2019 року по 23.12.2023 року, виходячи з середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення з військової служби відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року №100;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, - період з 02.02.2019 року по 23.12.2023 року, виходячи з середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення з військової служби відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року №100.

Ухвалою судді від 29.01.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 10-денний строк для усунення в ній недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог щодо нарахування та виплату на користь позивача середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні в частині виплачених сум у грудні 2020 року (40 764,97 грн., 37 866,67 грн.), 31.05.2022 (45 759,72 грн.) із зазначенням причин пропуску такого строку, а також подання до суду квитанції про сплату судового збору.

08.02.2024 від представника позивача на адресу суду надійшла заява, до якої ним долучено копію квитанції про сплату судового збору. Окрім цього, на адресу суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, у якій він просить суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду у частині позовних вимог та поновити строк звернення до адміністративного суду у частині позовних вимог.

Вказану заяву обґрунтовано тим, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року у справі № 380/2300/20 відповідачем було здійснено виплату належних позивачу коштів у розмірі 40 764,97 грн. та у розмірі 37 866,67 грн. Проте, проведена виплата не була фактичним розрахунком з позивачем з усіх належних йому при звільненні коштів. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі № 380/8530/21 відповідача повторно зобов`язано здійснити виплату індексації. На виконання зазначеного рішення відповідачем здійснено нарахування та виплату індексації у розмірі 45 759,72 грн. Проте, проведена виплата також не була фактичним розрахунком з позивачем з усіх належних йому при звільненні коштів, оскільки розрахунок індексації був уже вдруге здійснений не в повному обсязі. Тому позивач був змушений втретє звернутися за захистом своїх прав до суду з приводу одного і того самого питання, а саме «індексації грошового забезпечення». Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року у справі № 380/14700/22 відповідача втретє зобов`язано здійснити виплату індексації грошового забезпечення. Таку виплату відповідачем було проведено 23.12.2023 року в розмірі 41 769,47 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Також зазначає, що невиплата належного при звільненні позивачу грошового забезпечення є триваючим правопорушенням та з моменту звільненні позивача до моменту проведення фактичного розрахунку відповідач весь час, безперервно вчиняв правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Розглянувши заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду, суддя зазначає наступне.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, що викладені у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Із врахуванням наведеного за загальним правилом спірні відносини, які виникли між сторонами у цій справі, пов`язані зі звільненням з публічної служби, тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення КАС України, як норм спеціального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Вказана правова позиція суду узгоджується в висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11 лютого 2021 року у справі № 240/532/20.

За усталеною судовою практикою вказаний місячний строк обчислюється з моменту проведення остаточного розрахунку із звільненою особою.

У цій справі позивач просить суд зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити середнє грошове забезпечення за несвоєчасну виплату при звільненні таких сум:

- у грудні 2020 року на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року у справі № 380/2300/20 відповідачем було здійснено виплату належних позивачу сум грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій та індексації грошового забезпечення у розмірі 40 764,97 грн. та у розмірі 37 866,67 грн.

- 31.05.2022 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2021 року у справі № 380/8530/21 відповідачем було виплачено індексацію грошового забезпечення у розмірі 45 759,72 грн.;

- 23.12.2023 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року у справі № 380/14700/22 відповідачем було здійснено доплату індексації грошового забезпечення у розмірі 41769,47 грн.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2022 року № 4-рп/2012 (у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ст. 233 КЗпП у взаємозв`язку з положеннями ст.ст. 117, 237-1 цього Кодексу), серед іншого, зазначив, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним.

Отож, звернення до суду з позовом про стягнення середнього грошового забезпечення за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ст. 117 КЗпП України) обмежене строком, який, з уваги також на постанову Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 240/532/20 у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби визначений у ч. 5 ст. 122 КАС України і становить один місяць (з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів).

Спираючись на наведені міркування, суддя вказує на те, що після фактичного розрахунку за зобов`язаннями з виплати грошового забезпечення, компенсації за невикористану додаткову відпустку, передбачену Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також індексації грошового забезпечення, що виплачувалися декількома частинами, позивач мав право звернутися до суду з вимогами про стягнення середнього грошового забезпечення на підставі ст. 117 КЗпП України, але реалізувати це право він міг протягом одного місяця, відколи відбувся фактичний розрахунок за кожною з означених складових грошового забезпечення.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28 червня 2023 року у справі № 560/11489/22.

Як вже зазначено судом вище, суми індексації грошового забезпечення виплачувались позивачу у грудні 2020 року (40 764,97 грн., 37 866,67 грн.) та 31.05.2022 (45 759,72 грн.).

До Львівського окружного адміністративного суду представник позивача звернувся 24.01.2024.

Отже, позивач пропустив місячний строк звернення до суду з позовними вимогами про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити середнє грошове забезпечення за несвоєчасну виплату при звільненні сум індексації грошового забезпечення, виплаченої у грудні 2020 року (40 764,97 грн., 37 866,67 грн.) та 31.05.2022 (45 759,72 грн.).

Стосовно покликання позивача на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 11 лютого 2021 року у справі № 240/532/20, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, на що звернула увагу Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17.

Отож, суд відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 КАС України враховує саме останню правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28 червня 2023 року у справі № 560/11489/22, яка стосується питання строку звернення з позовом до суду саме про стягнення середнього грошового забезпечення за кілька невиплачених вчасно (при звільненні) складових грошового забезпечення.

Відповідно до частин першої, другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки відповідно до змісту поданої на виконання вимог ухвали судді про залишення позовної заяви без руху заяви позивач уважає, що строк звернення до суду з позовними вимогами про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити середнє грошове забезпечення за несвоєчасну виплату при звільненні сум індексації грошового забезпечення у грудні 2020 року (40 764,97 грн., 37 866,67 грн.) та 31.05.2022 (45 759,72 грн.) не пропущений, то суддя на підставі частини другої статті 123 КАС України повертає позивачу позовну заяву в частині наведених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 122, 123, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії повернути в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку (грошового забезпечення) за несвоєчасну виплату при звільненні сум індексації грошового забезпечення у грудні 2020 року (40 764,97 грн., 37 866,67 грн.) та 31.05.2022 (45 759,72 грн.) повернути позивачу.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду відповідно до ст.ст. 293-297 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Желік О.М.