Справа № 440/6047/23
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/6047/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойка С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадженні у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Полтавській області Головне управління ДПС України у Полтавській області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, а саме просить про стягнення податкового боргу, а саме просить стягнути податковий борг з фізичної особи ОСОБА_1 у розмірі 28225,89 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченої фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за відповідачем обліковується податковий борг з фізичної особи ОСОБА_1 у розмірі 28225,89 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченої фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.05.2023 зобов`язано Шишацьку територіальну громаду Полтавської області надати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .

19 червня 2023 року до суду надійшла інформація від виконавчого комітету селищної ради Полтавської області про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 .

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від відповідача надійшов відзив у якому він заперечував проти задоволення позовних вимог, вказуючи на безпідставність нарахованого грошового зобов`язання. Зазначає, що нарахування т стягнення з нього податкового боргу щодо податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки є неправомірними.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 на праві спільної часткової приватної власності належить 1/2 нежитлової будівлі загальною площею 580,4 кв.м. - склад-сарай, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що сторонами не заперечується.

25.06.19 Миргородським управлінням Головного управління ДФС у Полтавській області на підставі підпункту 266.7.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України сформовані податкові повідомлення-рішення:

№0-1630 про визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік у розмірі 1999,48 грн;

№0-1630 про визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 рік у розмірі 4643,20 грн;

№0-1630 про визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік у розмірі 540,21 грн.

Вищевказані податкові повідомлення рішення оскаржені ОСОБА_1 в адміністративному та судовому порядку.

Рішенням Державної податкової служби України від 28.10.2019 №548/8/16 -31 залишено без змін податкові повідомлення рішення від 25.06.2016 №0-1630,

№0-1630, №0-1630, а скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.02.2020 у справі №440/4980/19, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2020, позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання незаконним та скасування податкових повідомлень рішень залишено без задоволення.

Окрім цього, контролюючим органом нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості згідно податкових повідомлень рішень:

- від 23.03.2020 №030, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 6055,02 грн;

- від 14.04.2021 №0-1630, що підлягає сплаті до бюджету , у розмірі 6281,98 грн;

- від 22.02.2022 №0-1630, що підлягаж сплаті до бюджету , у розмірі 8706,00 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення від 23.03.2020 №030, від 14.04.2021 №0-1630, від 22.02.2022 №0-1630 направлені на адресу ОСОБА_1 , та отримано ним / а.с. 13- 17/, в адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалися.

Таким чином, загальна сума заборгованості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 28225,89 грн.

17.12.2020 Головним управлінням ДПС у Полтавській області сформовано податкову вимогу форми «Ф» №26864-13, яка направлена на адресу відповідача та отримана ним 19.12.2020.

Податкова вимога в судовому чи адміністративному порядку відповідачем не оскаржувалася.

Враховуючи вищезазначене, станом на момент подання даної позовної заяви заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, складає 124167,67 грн.

Посилаючись на несплату відповідачем, у строки, визначені Податковим кодексом України, податкового зобов`язання у розмірі 28225,89 грн позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до підпункту 266.1.1. пункту 266.1. статті 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі, коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Вказані положення аналогічні приписам пункту 2 розділу III Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Статтею 67 Конституції України передбачено обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до вимог п.п.129.1.2 п.129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань /п.п. 129.3.1 п.129.3 ст. 129 ПК України/.

Абзацом 2 п.129.4 ст. 129 ПК України передбачено, що пеня, визначена підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день заниження.

Вимогами п.129.5 ПК України визначено, що зазначений розмір пені застосовується щодо всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов`язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно положень статті 59 Податкового кодексу України, у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Згідно пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах закінчився перебіг визначеного Податковим кодексом України строку виконання податкового обов`язку по сплаті грошового зобов`язання, але фактичних даних, які б засвідчували припинення податкового обов`язку внаслідок самостійного та добровільного перерахування платником податків коштів до бюджету, а також з інших підстав, відповідно до положень Податкового кодексу України, матеріали справи не містять.

Оцінюючи доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, суд зазначає, що питання правильності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, визначених податковим повідомленням-рішенням, не охоплюється предметом даного позову.

Правомірність винесення податкового повідомлення-рішення має бути перевірена судом у разі його оскарження відповідачем у судовому порядку.

ОСОБА_1 оскаржив податкові повідомлення рішення від 25.06.2016 №0-1630, №0-1630, №0-1630 у адміністративному та судовому порядку. Проте, йому відмовлено у задоволенні його вимог, податкові повідомлення-рішення визнані правомірними.

Щодо податкових повідомлень рішень від 23.03.2020 №030, від 14.04.2021 №0-1630, від 22.02.2022 №0-1630, то станом на дату розгляду справи відсутні відомості про їх оскарження.

Строк, за межами якого визначено набуття податковим зобов`язанням статусу податкового боргу, минули.

Отже, заявлена позивачем до стягнення сума боргу відповідає визначенню податкового боргу, наведеному у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України: "податковий борг" сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк.

Згідно з пунктами 59.1, 59.3, 59.5 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків (пункт 59.1).

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (пункт 59.3).

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (пункт 59.5).

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Полтавській області сформовано податкову вимогу форми "Ф" №26864-13, яка направлена на адресу відповідача та отримана ним 19.12.2020.

Доказів оскарження вказаної вимоги сторонами не надано.

Існування спірної суми податкового боргу на дату розгляду справи судом підтверджено приєднаними до справи роздруківками інтегрованої картки платника податків, які за правилами статей 73 та 74 Кодексу адміністративного судочинства України та Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за №751/28881, є належними та допустимими доказами невиконання податкового обов`язку з боку відповідача.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, оскільки наявність у відповідача податкового боргу у розмірі 28225,89 грн за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості підтверджено матеріалами справи в їх сукупності, то така заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі. При цьому суд не вбачає потреби фіксувати у резолютивній частині судового рішення реквізити конкретного бюджетного рахунку, на який необхідно стягнути спірний податковий борг - визначення цього рахунку є стадією виконання судового рішення, що набрало законного сили і належить до повноважень податкового органу та органу Державного казначейства України.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивач не поніс судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, код ЄДРПОУ ВП 44057192) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 28225,89 грн (двадцять вісім тисяч двісті двадцять п`ять гривень 89 копійок) з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на розрахунковий рахунок UA0016577, код бюджетної класифікації платежу 18010300, одержувач - ГУК у Полт.обл/тг смт.Шишаки/18010300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко