Справа № 160/3694/24
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 лютого 2024 р.Справа № 160/3694/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турова О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до державного реєстратора Виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Кравця Романа Анатолійовича (відповідач-1), Виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області (відповідач-2) про визнання протиправними дій та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

09.02.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до державного реєстратора Виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Кравця Романа Анатолійовича (відповідач-1), Виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області (відповідач-2), в якій позивач просить:

- визнати дії державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Кравця Романа Анатолійовича, що стосуються реєстрації заяви про державну реєстрацію іншого речового права, а саме: реєстрації права оренди земельної ділянки кадастровий номер :0101:025:0222, площею 4,3306 га, від 25.01.2024р. за реєстровим номером: 59110972 - протиправними;

- скасувати заяву державного державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Кравця Романа Анатолійовича про державну реєстрацію іншого речового права, а саме: реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :0101:025:0222, площею 4,3306 га, від 25.01.2024р. за реєстровим номером: 59110972.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі встановлено, що позовну заяву ОСОБА_1 не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, з огляду на таке.

З матеріалів позовної заяви слідує, що вищевказані позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що він є власником земельної ділянки кадастровий номер :0101:025:0222, площею 4,3306 га, і як власник цієї земельної ділянки позивач уклав договір її оренди з орендарем ТОВ «Агроленд Інвест-1», після чого звернувся до державного реєстратора з заявою про державну реєстрацію цього права оренди, однак отримав відмову у вчиненні таких реєстраційних дій, з посиланням на те, що 25.01.2024 року державним реєстратором виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Кравцем Романом Анатолійовичем була зареєстрована заява за реєстровим номером №59110972 про реєстрацію іншого речового права права оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:025:0222, площею 4,3306 га з іншим Орендарем - Приватним акціонерним товариством «Оріль-Лідер» на підставі Договору оренди землі, датованого 2016 роком та підписаного від імені позивача, водночас, жодних договорів оренди, в тому числі і Договору оренди землі від 2016 року позивач з ПрАТ «Оріль-Лідер» як з Орендарем особисто не підписував і у передбачений законом спосіб нікого на це не уповноважував, отже, підпис зроблений від його імені у Договорі оренди землі від 2016 року, де ПрАТ «Орідь-Лідер» виступає як Орендар, є підробленим, а сам Договір від 2016 року використаний з метою незаконного привласнення належного позивачеві права володіння, користування та розпорядження належною йому земельною ділянкою. Відтак, оскаржуваними діями та рішенням державного реєстратора виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Кравця Р.А. позивача фактично позбавлено права користування і розпорядження належною позивачеві на праві приватної власності земельною ділянкою.

Вирішуючи питання щодо визначення юрисдикції, в межах якої має розглядатись ця справа, суд виходить із таких міркувань.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів ».

З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Вимогами у цій справі є визнання протиправними дій і скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію за третьою особою права оренди земельної ділянки, що належить позивачеві, без надання останнім, за його твердженням, згоди на те, що порушує права позивача на цю земельну ділянку.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом приписів п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з п.2 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом приписів п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг;

Водночас, помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Натомість приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Так, відповідно до ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, а також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Визнання протиправним і скасування рішення щодо державної реєстрації права оренди на земельну ділянку за ПрАТ «Оріль-Лідер» є захистом прав позивача на земельну ділянку від їх порушення вказаною третьою особою, за якою було зареєстровано таке право оренди, оскільки, за твердженням позивача, він як власник цієї земельної ділянки договору її оренди з ПрАТ «Оріль-Лідер» не укладав та не підписував, а проставлений на цьому договорі підпис від його імені є підробленим. Тобто позивач фактично стверджує про те, що правочин, на підставі якого державним реєстратором вчинено оскаржувані реєстраційні дії, є недійсним.

Відтак, у розглядуваному випадку спір стосується й дійсності правочину, на підставі якого прийнято оспорюване рішення, й права оренди ПрАТ «Оріль-Лідер» спірної земельної ділянки, тобто цивільного права, а отже, такий спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Так, у постанові від 15 січня 2020 року у справі №821/412/17 (провадження №11-689апп19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спір про скасування рішення щодо державної реєстрації права оренди земельних ділянок має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на земельні ділянки третьою особою. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Отже, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються окрім вимог про скасування оспорюваного рішення також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення.

Таким чином, спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо земельної ділянки з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора з реєстрації за нею права оренди цієї земельної ділянки. Такий спір має приватноправовий характер. З огляду на суб`єктний склад сторін спору він має вирішуватися за правилами цивільного чи господарського судочинства.

Зазначена вище правова позиція також відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному, зокрема, у постановах від 4 вересня та 28 листопада 2018 року (№ 823/2042/16, 823/1508/16 відповідно), за якими спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи характер спірних правовідносин, який є цивільно-правовим, суд доходить висновку, що цей спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства і має бути розглянутий в порядку цивільного судочинства, тому у відкритті провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись статтями 4, 19, 170, 248, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до державного реєстратора Виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Кравця Романа Анатолійовича (відповідач-1), Виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області (відповідач-2) про визнання протиправними дій та скасування рішення.

На виконання вимог частини 6 статті 170 КАС України роз`яснити позивачеві, що розгляд такої справи віднесено до цивільної юрисдикції, тому він може звернутися з даною позовною заявою до місцевого загального суду в порядку цивільно-процесуального законодавства.

Також роз`яснити позивачеві, що відповідно до частини 5 статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295-297 КАС України.

Суддя: О.М. Турова