Справа № 240/32230/23
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 111031101
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної поаткової служби у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення рішення є протиправними та такими, що підлягає скасуванню, оскільки, на її переконання, згідно положень підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України об`єкти нерухомості, які перебувають у її власності, не є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Наголошує, що:
1) основним видом діяльності є виробництво інших виробів з деревини, виготовлення виробів з корки, соломи та рослинних матеріалів для плетіння;
2) будівлі та споруди, що визначені відповідачем як об`єкти оподаткування, використовуються у її діяльності;
3) будівлі аргарного складу та склад-навіс відносяться до класу «Будівлі промисловості та склади» код 125 Державного класифікатора будівель та споруд.
Ухвалою суду від 15 листопада 2023 року позов прийнято до провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з наданням відповідачу строку для подання відзиву на позов.
13 грудня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що оскаржені рішення винесені у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки позивачем не надано доказів, що об`єкти нерухомості використовуються за призначенням у господарській діяльності, шляхом подання форми 20-ОПП. Також позивач не зверталась до податкового органу з метою проведення звірки даних щодо об`єктів нежитлової нерухомості.
Також відповідач подав заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.
За результатами розгляду такої заяви ухвалою суду від 13 грудня 2023 року в її задоволенні відмовлено.
Ухвалою суду від 15 січня 2024 року запропонувати ФОП ОСОБА_1 надати докази подання до ГУ ДПС у Житомирській області відомостей про об`єкти оподаткування у вигляді форми 20-ОПП за 2022 рік і зупинено провадження у справі до дати отримання судом інформації від позивача.
На виконання вимог ухвали позивач подала докази подання відомостей про об`єкти оподаткування у вигляді форми 20-ОПП від 31 липня 2018 року та зауважила, що у період з моменту подання таких відомостей до 19 січня 2024 року жодних змін, що стосується об`єкту оподаткування, котрий зазначений у повідомленні 20-ОПП, не відбулося.
Ухвалою суду від 15 лютого 2024 року поновлено провадження у справі.
На підставі частини 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Суд установив, що ФОП ОСОБА_1 реєстрована виконавчим комітетом Житомирської міської ради Житомирської області 10 квітня 2012 року.
Уважаючи такі рішення протиправними, ФОП ОСОБА_1 звернулася з відповідним позовом до суду.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основним нормативно-правовим актом, що регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства Податковий кодекс України (далі ПК України).
Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16 січня 2020 року № 466-ІХ внесені зміни до підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, відповідно до яких: не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, будівлі промисловості, віднесені до групи «Будівлі промислові та склади» (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.
Відповідно до ДК 009:2010 економічна діяльність процес виробництва продукції (товарів і послуг), який здійснюють з використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устаткування, робочої сили, технологічних процесів тощо. Економічну діяльність характеризують витрати на виробництво, процес виробництва та випуск продукції. Класифікація видів економічної діяльності (КВЕД) є складовою ДК 009:2010, згідно з яким процес промислового виробництва це процес перероблення (механічного, хімічного, ручного тощо), який використовують для виготовлення нової продукції (споживчих товарів, напівфабрикатів чи засобів виробництва), оброблення товарів, які були у використанні, надання промислових послуг і який класифікують у секціях B «Добувна промисловість та розроблення кар`єрів», C «Переробна промисловість», D «Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря», E «Водопостачання; каналізація, поводження з відходами» та F «Будівництво». Промисловість у розумінні економічної теорії це провідна галузь господарства, яка об`єднує підприємства, що виробляють електроенергію, знаряддя праці, предмети побуту, забезпечує потреби в паливі, сировині, матеріалах та різноманітних товарах.
Таким чином, застосування підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України можливе у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).
Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17 серпня 2000 року № 507, до групи 125 «Будівлі промислові та склади» віднесено клас 1251 «Будівлі промисловості», що включає криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства та т. ін. за їх функціональним призначенням (підкласи 1251.1-1251.9); та клас 1252 «Резервуари, силоси та склади», що включає резервуари та ємності, резервуари для нафти та газу, силоси для зерна, цементу та інших сипких мас, холодильники та спеціальні склади. Цей клас включає також складські майданчики (підкласи 1252.1-1252.9). Підклас 1252.9 «Склади та сховища інші».
Фактичне головне призначення кожного конкретного об`єкта нерухомості обчислюється на підставі документів, що підтверджують право власності, у порядку, визначеному вказаним Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, із використанням Методики ідентифікації за головною класифікаційною ознакою будівель багатофункціонального призначення.
Отже, з урахуванням наведених вище положень Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, суд приходить до висновку, що належні позивачу об`єкти нерухомості відносяться до групи «Будівлі промислові та склади».
Як убачається з відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності позивача є виробництво інших виробів з деревини, виготовлення виробів з корки, соломи та рослинних матеріалів для плетіння (16.29).
Зазначений вид економічної діяльності, згідно Національного класифікатора України «Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11 жовтня 2010 року №457, відноситься до секції С «Переробна промисловість».
Надаючи правову оцінку доводам сторін щодо використання об`єктів нерухомості за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду), суд зауважує на таке.
Абзацом 4 підпункту 63.3 статті 63 ПК України закріплено, що платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.
Згідно абзацу 3 цього підпункту об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів.
Приміщення, земля або машина є об`єктами оподаткування, про які потрібно повідомляти контролюючі органи незалежно від того чи вони є власністю підприємства, чи використовуються на умовах оренди. Звітуючи про ці об`єкти, платники податків мають подавати форму 20-ОПП «Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність» (далі Повідомлення за формою № 20-ОПП).
Пунктом 8.5 Порядку №1588 закріплено, що у разі зміни відомостей про об`єкт оподаткування, а саме: зміна типу, найменування, місцезнаходження, виду права або стану об`єкта оподаткування, платник податків надає до контролюючого органу за основним місцем обліку повідомлення за формою №20-ОПП з оновленою інформацією про об`єкт оподаткування, щодо якого відбулися зміни, в такому самому порядку та строки, як і при реєстрації, створенні чи відкритті об`єкта оподаткування.
Графа 9 «Стан об`єкта оподаткування», згідно додатка до повідомлення за формою 20-ОПП «Пам`ятка для заповнення розділу 3 Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність», містить інформацію про стан об`єкта, який відповідає фактичному стану об`єкта оподаткування на момент подання повідомлення за формою №20-ОПП: 1 будується/готується до введення в експлуатацію; 2 експлуатується; 3 тимчасово не експлуатується; 5 непридатний до експлуатації; 6 об`єкт відчужений/повернутий власнику; 7 зміна призначення/перепрофілювання; 8 орендується; 9 здається в оренду.
У графі 10 «Вид права на об`єкт» зазначається: 1 право власності; 2 право володіння; 3 право користування (сервітут, емфітевзис, суперфіцій); 4 право господарського відання; 5 право оперативного управління; 6 право постійного користування; 7 право довгострокового користування або оренди; 8 право короткострокового користування, оренди або найму; 9 іпотека; 10 довірче управління майном.
Як убачається з Повідомлення за формою №20-ОПП від 31 липня 2018 року, яке було подано позивачем до податкового органу щодо об`єктів за адресою АДРЕСА_1 , у графах 9 та 10 зазначено «8», тобто об`єкти орендуються та перебувають на праві короткострокового користування, оренди або найму.
Згідно клопотання позивача від 19 січня 2024 року жодних змін, що стосується об`єкту оподаткування, котрий зазначений у повідомленні 20-ОПП, не відбулося, а тому інших повідомлень форми №20-ОПП по податкового органу подано не було.
З огляду на викладене, суд погоджується з твердженням відповідача про те, що позивач не подавав до податкового органу інформації про використання об`єктів нерухомості у процесі виробництва. Натомість, наявна у контролюючого органу інформація підтверджує використання позивачем таких об`єктів для надання їх в оренду.
Підсумовуючи зазначене, суд приходить до висновку, що правові підстави для застосування пільги, передбаченої підпунктом «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, для об`єктів нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, відсутні, оскільки позивачем не надано доказів того, що такі використовуються за призначенням у господарській діяльності позивача та не здаються їх власником в оренду.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, перевіривши обґрунтованість основних доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач довів, що діяв в межах повноважень та в спосіб, передбачений законом, а тому позов не підлягає задоволенню.
Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.
Керуючись положеннями статей 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні позову Фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене протягом 30 днів з дати його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.О. Окис