Справа № 160/17573/23
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кадникової Г. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису,
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис серії АА №322457 від 19.01.2023 року, винесений інспектором СПДН ВП Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Щудром Андрієм Євгенійовичем.
В обґрунтування позову зазначив, що інспектором СПДН ВП Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Щудром Андрієм Євгенійовичем застосовано заходи термінового заборонного припису у вигляді заборони в будь-якій спосіб контактувати з постраждалою особою (колишньою дружиною - ОСОБА_2 ) строком на 5 діб з 18год. 30хв. 19.01.2023 року до 18год. 30хв. 24.01.2023 року протиправно та без урахування усіх фактичних обставин. Вказує, що навпаки, заявниця застосувала до нього фізичний вплив, що підтверджується відеозаписом, який додано до позову. Отже, оспрюваний припис протирічить засадам п.16 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству", а тому, відповідно до ст.25 цього Закону, підлягає скасуванню.
Ухвалою суду позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 КАС України зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків.
Позивачем усунуто виявлені недоліки позову.
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного провадження. Запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву, а третій особі - письмові пояснення щодо позову.
Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином та своїм правом на подання відзиву не скористався, жодних пояснень, заяв або клопотань не подав.
Від третьої особи надійшли письмові пояснення, за змістом яких заперечує проти позовних вимог, вважає їх безпідставними, посилаючись на приписи ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст.6, 24, 25 Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству" та розділ ІІ Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затвердженого наказом МВС України від 01.08.2018 № 654, стверджуючи, що оспорюваний терміновий заборонний припис від 19.01.2023 серії АА №322457 законний та складений з урахуванням норм діючого законодавства. Разом з тим, вказує, що відповідач є суб`єктом владних повноважень та самостійно представляє свої інтереси.
У відповідності до ч.6 ст.162 та ч.2 ст.175 КАС України, суд розглядає справу за наявними у ній доказами.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив наступне.
19.01.2023 року інспектором СПДН ВП Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Щудром Андрієм Євгенійовичем відносно ОСОБА_1 винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 322457, в якому зазначено, що позивачем скоєно фізичне домашнє насильство стосовно колишньої дружини ОСОБА_2 , у зв`язку із чим, до позивача застосовано заходи термінового заборонного припису у вигляді заборони в будь-якій спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 5 діб з 18 год. 30 хв. 19.01.2023 року до 18 год. 30 хв. 24.01.2023 року.
Зазначений терміновий заборонний припис позивач ОСОБА_1 вважає протиправним з огляду на наступні обставини.
17.09.2010 року позивач ОСОБА_1 уклав офіційно оформлений шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - «постраждалою особою».
24.06.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд ухвалив рішення, яким шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний (справа № 199/2778/19).
Від спільного життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Місце проживання як ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , так і їх малолітніх дітей зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначена квартира АДРЕСА_2 у 2012 році придбана в період офіційно оформленого шлюбу та спільного проживання, та належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних частках на праві спільної сумісної власності подружжя.
Сімейно-шлюбні стосунки підтримували до вересня 2018 року.
Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України в нашій державі був введений воєнний стан.
З 20.05.2022 року позивач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 (розташованій за межами міста Дніпра), що підтверджується довідкою (форма 5) Військової частини НОМЕР_1 від 20.05.2022 року за №442.
Позивач ОСОБА_1 , зазначає, що як член суспільства, є цілком врівноваженою людиною.
У січні 2023 року позивач ОСОБА_1 перебував у десятиденній відпустці у місті Дніпрі, термін якої збігав 20.01.2023 року. Протягом всієї відпустки позивач спілкувався зі своїми дітьми.
Однак 19.01.2023 року ОСОБА_2 відмовила позивачу ОСОБА_1 у зустрічі з дітьми, мотивуючи замалим (на її думку) розміром матеріального утримання, який надає позивач ОСОБА_1 .
При цьому, позивач вказує, що 19.01.2023 року ОСОБА_2 безпідставно, керуючись лише власним негативним ставленням до нього, за відсутності будь-яких протиправних дій з боку позивача, викликала працівників поліції та повідомила про вчинення позивачем ОСОБА_1 щодо неї домашнього насильства.
Позивач зазначає, що положення Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству" у випадках звернення до органів поліції із заявами щодо домашнього насильства зобов`язують відповідні органи для підтвердження факту домашнього насильства чи його спростування щонайменше здійснити перевірку відповідної інформації.
Позивач вказує, що інспектором СПДН ВП ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Щудром А.Є. зазначені вимоги Закону виконані не були, оскільки не були вжиті заходи з боку уповноважених органів Національної поліції України щодо здійснення перевірки інформації щодо наявності підстав для винесення заборонного припису, зокрема не був встановлений факт вчинення позивачем ОСОБА_1 насильства, не було здійснено заповнення Форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, не здійснено перевірку інформації щодо наявності підстав для винесення заборонного припису.
Позивач стверджує, що питання визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису серії АА № 322457 від 19.01.2023 року є значущим для нього, оскільки негативно впливає на вирішення питання визначення часу зустрічей ОСОБА_1 з його малолітніми дітьми та спільного з ними проживання.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
За приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень
Згідно з частиною другою цієї ж статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначає Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229-VIII від 07.12.2017 (далі - Закон №2229).
Положеннями ч.1ст.1 Закону №2229-VIII надано наступні визначення понять:
- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п.3);
- кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6);
- особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі (п.8);
- терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства (п.16).
За змістом ч.3 ст.3 Закону №2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.
Згідно з п.4 ч.1ст.10 Закону №2229-VIII до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать, зокрема винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників.
Статтею 24 Закону №2229-VIII передбачено, що до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4)направлення кривдника на проходження програми для кривдників.
Частинами 1, 2, 4-6 ст.25 Закону №2229-VIII визначено, що терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.
Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.
Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.
Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб.
Терміновий заборонний припис вручається кривднику, а його копія - постраждалій особі або її представнику.
Особа, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, може оскаржити його до суду в загальному порядку, передбаченому для оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України (ч.9 ст.25 Закону №2229-VIII).
Терміновий заборонний припис виноситься в порядку, затвердженому Міністерством внутрішніх справ України (ч.11 ст.25 Закону №2229-VIII).
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.08.2018року №654 затверджено Порядок винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника (далі - Порядок №654).
Відповідно до п.2, п.3 розділу ІІ Порядку № 654, припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.
Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення.
Пунктом 5 Поряду № 654 передбачено, що при винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).
Так, відповідно до п.6,7 розділу ІІ Порядку №654 терміновий заборонний припис стосовно кривдника (додаток 1) складається на бланку, виготовленому друкарським способом згідно з технічним описом бланка термінового заборонного припису стосовно кривдника (додаток 2), на якому проставлено відповідні серію та номер.
Усі реквізити припису заповнюються державною мовою, розбірливим почерком, чорнилом чорного або синього кольору.
Припис підписується працівником уповноваженого підрозділу поліції, який його виніс, постраждалою особою (її представником) і кривдником власноруч на оригіналі та кожній з копій.
Відповідно до розділу II Порядку №654 терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.
Оцінка ризиків проводиться шляхом спілкування/бесіди з постраждалою від такого насильства особою або її представником, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи.
За результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який враховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам.
Форма оцінки вчинення домашнього насильства складається із 27 питань, на які поліцейський має відповісти «так», «ні», «без відповіді»/«невідомо». Питання стосуються безпосередньо безпеки постраждалої особи: чи кривдник погрожував її вбити, чи застосовував фізичне насильство, чи перебував кривдник у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння (має алкогольну чи наркотичну залежність) та ін.
Відбираючи від постраждалої особи відповіді на такі запитання, поліцейський визначає таким чином рівень небезпеки: високий, середній або низький. І, що важливо, відмова або небажання постраждалої особи спілкуватися із правоохоронними органами може розцінюватися представниками поліції як високий рівень небезпеки. Тобто, якщо на всі запитання отримано відповіді «Без відповіді/Невідомо», поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.
Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні - терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції. У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.
Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлові приміщення. При винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).
Відповідно до п.6 розділу ІІ Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України, Міністерства внутрішніх справ України 13.03.2019року №369/180 (далі - Порядок №369/180) дві відповіді «так» на запитання №1-6 та на будь-яку кількість запитань з №7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, а також якщо поліцейський уповноваженого підрозділу поліції вважає, що постраждала особа перебуває у ситуації, яка може спричинити її смерть або інші тяжкі наслідки, оцінюється як високий рівень небезпеки.
Відповідь «так» на одне запитання з №1-6 та на щонайменше сім і більше запитань з №7-27 або жодної відповіді на запитання з №1-6, але не менше чотирнадцяти позитивних відповідей на запитання з №7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як середній рівень небезпеки.
Відповідь «так» на одне запитання з №1-6 та на не більше ніж шість запитань з №7-27 або не більше тринадцяти позитивних відповідей на запитання з №7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як низький рівень небезпеки.
Якщо на всі питання отримано відповіді «без відповіді/невідомо» поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.
Згідно п.7 Порядку №369/180 залежно від визначеного рівня небезпеки, яка загрожує постраждалій особі, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції приймає рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та застосування заходів, передбачених частиною другою статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції.
У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.
В оспорюваному терміновому заборонному приписі серії АА №322457 від 19.01.2023 року зазначено, що до нього додається форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.
Проте, відповідачем Форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства не надано.
Позивач заперечує її складання.
Третя особа, як адміністративний орган поліції, вищий територіальний орган поліції, самоусунувся від участі у справі та надання доказів щодо предмету спору.
Дніпровське районне управління поліції є структурним підрозділом та безпосередньо підпорядковане Головному управлінню Національної поліції в Дніпропетровській області - третій особі по справі.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Позивачем при зверненні до суду надано відеозапис проміжку події 19.01.2023, з якого вбачається, що саме заявниця - колишня дружина позивача ( ОСОБА_2 ) - агресивно поводиться та застосовує до позивача фізичну силу і викликає поліцію.
Однак, відповідачем не надано належної оцінки наведеному факту як окремо, так і у сукупності звернення заявниці, а також не враховано при винесенні оспорюваного термінового заборонного припису.
Суд доходить висновку, що наявний в матеріалах справи відеозапис у сукупності з відсутністю Форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, спростовує обставини події між позивачем та його колишньою дружиною 19.01.2023 та доводить протиправність термінового заборонного припису серії АА №322457 від 19.01.2023 року.
Відповідач не надав жодних доказів на підтвердження вжиття заходів щодо здійснення перевірки інформації про наявність підстав для винесення заборонного припису.
Зважаючи на зазначене, суд дійшов висновку, що інспектор СПДН ВП Дніпровського районного управління поліції при прийнятті термінового заборонного припису стосовно кривдника діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, визначений Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тому вказаний припис порушує права та законні інтереси позивача, а отже є протиправним і підлягає скасуванню.
Як зазначено у рішенні вище, ч.9 ст.25 Закону №2229-VIII встановлено, що особа, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, може оскаржити його до суду в загальному порядку, передбаченому для оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України.
Відтак, до правовідносин застосовується загальний шестимісячний строк звернення до суду, визначений ст.122 КАС України.
Незважаючи на те, що на момент розгляду даної справи строк дії оспорюваного термінового заборонного припису серії АА №322457 від 19.01.2023 року сплинув, зазначена обставина не може позбавити позивача права його оскарження.
Суд також враховує обмежені можливості позивача у зв`язку з несенням військової служби, що підтверджується довідкою №442 від 20.05.2022.
При цьому, суд приймає обґрунтування позивача про те, що існування такого тимчасового заборонного припису негативно впливає на його репутацію, в тому числі, при вирішенні питання визначення часу зустрічей ОСОБА_1 з його малолітніми дітьми та спільного з ними проживання.
Частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст.2, 9, 90, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис серії АА №322457 від 19 січня 2023 року, винесений інспектором СПДН ВП Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Щудром Андрієм Євгенійовичем.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова