Справа № 401/4209/23
Суддя: Мельничик Ю. С.
Дата ухвалення: 2024-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія
Справа № 401/4209/23 Провадження № 2-а/401/27/24

14 лютого 2024 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя Мельничик Ю.С.,

з участю: секретаря судових засідань Рудської В.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Олександрійського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника ОСОБА_2 , Олександрійського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Процедура (рух справи):

У листопаді 2023 року позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Охріменко В. Б., звернувся до суду з адміністративним позовом до Олександрійського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та начальника Олександрійського РТЦК та соціальної підтримки ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі №293/С/2023 від 23 серпня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Ухвалою суду від 20 листопада 2023 року позовну заяву залишено без руху.

Відповідно до ч.2 та ч.6 ст.12, ч.ч. 1-3 ст.257, ч.5 ст.262 КАС України ухвалою суду від 29 листопада 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (викликом) сторін.

Позиція позивача, ОСОБА_1 :

Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що 25 травня 2023 року начальник Олександрійського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковник ОСОБА_2 виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення №293/С/2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. за те, що він нібито був оповіщений шляхом вручення повістки і викликаний до першого відділу Олександрійського РТЦК та СП на 23 серпня 2023 року для уточнення даних та проходження медичної комісії, але у визначений строк не з`явився, документів, підтверджуючих поважність неявки не надав, чим порушив ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Однак позивач вважає дану постанову по справі про адміністративне правопорушення такою, що підлягає скасуванню, оскільки він не вчиняв адміністративного правопорушення, а відповідачем всупереч вимогам ст.245, 280 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови були грубо порушені його процесуальні права, а також не було належним чином з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи мав місце склад адміністративного правопорушення у даному випадку. ОСОБА_1 навчається в Полтавському інституті економіки та права, спеціальність 231 «Соціальна робота», наказ про зарахування №590-с від 24.04.2023 року. Відповідно до наказу «Про зміну форми навчання» № 1300-с від 05.07.2023 р. ОСОБА_1 переведений на денну форму навчання. Термін закінчення навчання за освітнім рівнем «магістр» 30 червня 2024 року. В зв`язку зі зміною форми навчання, позивач 21.08.2023 р. отримав студентський квиток, серія НОМЕР_1 . Враховуючи те, що позивач змінив форму навчання, ним було прийнято рішення про звільнення з роботи, з метою невідривного навчального процесу у вищому навчальному закладі. Відповідно ним було написано заяву про звільнення. Так на передодні дня звільнення 25.07.2023 р. на підприємство надійшов наказ щодо ознайомлення з розпорядженням начальника РТЦК та СП про необхідність прибути до першого відділу Олександрійського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для уточнення даних та проходження медичної комісії для встановлення ступеня придатності до військової служби. На що позивач повідомив, що є студентом денної форми навчання, тому відповідно до статті 23 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" на особливий період не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Окрім того ОСОБА_1 не з`явився у визначений строк до першого відділу Олександрійського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у визначений строк, з поважних причин, так як 26.07.2023 року звільнявся з роботи, відповідно займався оформлення необхідних документів. Однак працівники першого відділу Олександрійського РТЦК та СП не врахували зазначені обставини та винесли завідомо законному постанову.Позивач зазначає, що відповідачем порушені норми ст.268 КУпАП, оскільки про розгляд справи про адміністративне правопорушення йому не було відомо, будь-яких викликів та повідомлень з цього приводу він не отримував, що не дало можливості реалізувати свої процесуальні права.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач надав до суду копію оскаржуваної постанови, довідку про навчання, наказ про звільнення працівника.

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі.

Позиція відповідачів:

Начальник Олександрійського РТЦК та СП ОСОБА_2 подав до суду відзив на адміністративний позов в якому зазначив, що позивач ОСОБА_1 з 16.04.2008 року перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в першому відділі Олександрійського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Світловодськ та підлягає призову на військову службу під час загальної мобілізації. В ході проведення оповіщення за призовом на військову службу під час загальної мобілізації ОСОБА_1 за місцем роботи був оповіщений і викликаний до першого відділу Олександрійського РТЦК та СП. ОСОБА_1 відмовився від підпису в наказі від 26.07.2023 року "Про оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 щодо виклику до 1 відділення Олександрійського РТЦК та СП м.Світловодськ". В порушення вимог п.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.1,3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» за викликом до першого відділу Олександрійського РТЦК та СП не з`явився без поважних причин, та не надав підтверджуючих документів про причини неявки тим саме вчинив правопорушення передбачене ч.2 статі 210-1 КУпАП. Документів про навчання не надав.

Також посилається на те, що 14.08.2023 року, після неприбуття без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , начальником першого відділу Олександрійського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки відносно нього було складено адміністративний протокол №293/С/2023 за ч.2 ст.210-1 КУпАП. Того ж дня копію протоколу по справі про адміністративне правопорушення в порядку статті 254 КУпАП направлено гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , і в порядку статті 277-2 КУпАП було повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться о 10 годині 23.08.2023 року в кабінеті №1 Олександрійського РТЦК та СП за адресою: АДРЕСА_2 , а також що явка на розгляд справи обов`язкова. В зв`язку з тим, що кошти на рекомендовану кореспонденцію не виділяються, копія адміністративного протоколу була направлена звичайною кореспонденцією через « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Після того, як 23.08.2023 року ОСОБА_1 не з`явився на розгляд справи, начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_3 було винесено рішення по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладено штраф, після чого позивачу була направлена копія постанови на адресу за місцем проживання. 17.10.2023 року в порядку ст. 3, 24, 26 Закону України «Про виконавче провадження» постанова №293/С/2023 від 23.08.2023 року була направлена для примусового стягнення із ОСОБА_1 штрафу до Світловодського відділу державної виконавчої служби. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відповіді на візив представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 є студентом денної форми навчання, який здобуває освітній рівень магістра він е підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. ОСОБА_1 не було відомо про наявність матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності, а за адресою яку вказує відповідач він ніякої кореспонденції не отримував.

В судове засіданні представники відповідачів не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяв та клопотань не надали.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши матеріали справи та зміст заяв по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем та відповідачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов такого висновку.

Встановлені судом обставини справи:

Судом встановлено та сторонами справи не заперечується, що постановою від 23 серпня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення №293/С/2023 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5100 грн.

Згідно з вказаною постановою, адміністративне правопорушення полягало в тому, що в ході проведення оповіщення за призовом на військову службу під час загальної мобілізації 26.07.2023 року ОСОБА_1 був оповіщений і викликаний до першого відділу Олександрійського РТЦК та СП через ПАТ "Кременчуцька кондитерська фабрика "Рошен" де він працює, про виклик до першого відділу Олександрійського РТЦК та СП, однак відмовився ознайомлюватись за наказом. Про що було складено акт. У визначений строк 26.07.2023 року ОСОБА_1 не з`явився до першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 без поважних причин, та не надав підтверджуючих документів про причини неявки, чим порушив вимоги п.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.1,3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що вважає вказану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків фактичним обставинам справи, порушення норм матеріально і процесуального права.

Представник відповідача заперечуючи проти позову, в підтвердження обґрунтованості та правомірності прийнятої постанови надав суду копію справи №293/С/2023 про адміністративне правопорушення за ознаками ч.2 ст.210-1 КУпАП на ОСОБА_1 .

З матеріалів справи №293/С/2023 про адміністративне правопорушення видно, що 14.08.2023 року т. в.о. начальника першого відділу Олександрійського РТЦК та СП Кобиляцьким С. відносно ОСОБА_1 було складено протокол №293/С/2023 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП.

В матеріалах справи наявний супровідний лист про направлення ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення, у якому також міститься повідомлення про дату, час та місце розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення.

17.10.2023 року копію постанови від 23 серпня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП було направлено на виконання.

Згідно довідки № 34.1/-23-210 від 24.07.2023 року ОСОБА_1 навчається у Полтавському інституті економіки і права на І курсі денної форми навчання спеціальності 231 "Соціальна робота".Термін закінчення навчання за освітнім рівнем "магістр" 30 червня 2024 року..

Оцінка (джерела права) та висновок суду:

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Під час провадження у справах про адміністративні правопорушення, для реалізації даного конституційного принципу, у відповідності до ст. ст. 7, 245 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Разом з тим, вказані норми Закону не були дотримані посадовими особами відповідача під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення, що передував винесенню постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст. 210-1 КУпАП від 23 серпня 2023 року, був складений за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не вручений їй, що суперечить вимогам ст. ст. 255, 256 КУпАП з огляду на таке.

Як зазначено в ч. 1 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Зі змісту статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини другої статті 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом вказаних норм, а також положень ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно ст. ст. 256, 259 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складається в присутності особи, яка підозрюється у вчиненні правопорушення; під час цього особі роз`яснюються її процесуальні права, особа вправі надати пояснення; для складання протоколу особу може бути доставлено до відповідного державного органу.

Разом з тим, вимоги закону в цій частині не були дотримані, і протокол відносно позивача складено посадовою особою першого відділу Олександрійського РТЦК та СП у відсутності ОСОБА_1 , без повідомлення останнього.

Аналогічні порушення були допущені також і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Позивачу ОСОБА_1 не було відомо про наявність матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності і вказана справа була розглянута без його участі. Про наявність даної постанови ОСОБА_1 стало відомо 08 листопада 2023 року.

Зокрема, за результатами розгляду протоколу було винесено постанову у справі №293/С/2023, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП у зв`язку з тим, що в ході проведення оповіщення за призовом на військову службу під час загальної мобілізації ОСОБА_1 був оповіщений і викликаний до першого відділу Олександрійського РТЦК та СП на 14 серпня 2023 року шляхом оголошення наказу. До першого відділу Олександрійського РТЦК та СП у визначений строк 14 серпня 2023 року ОСОБА_1 не з`явився без поважних причин, та не надав підтверджуючих документів про причини неявки, чим порушив вимоги п.10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.1,3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Частиною другою статті 210-2 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинені повторно протягом року, а також вчинення такого порушення в особливий період.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року, оголошено загальну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Указами Президента України № 342/2022, № 574/2022, № 758/2022, 59/2023, № 255/2023, строк загальної мобілізації продовжувався. Указом Президента України №452/2023, затвердженого Законом № 3275-IX від 27.07.2023, строк загальної мобілізації продовжено з 18 серпня 2023 року на 90 діб.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Нормативно-правовим актом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є, зокрема, Закони України "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та "Про оборону".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію",особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, серед іншого, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки; проходити медичний огляд та лікування в лікувально - профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Взяттю на військовий облік військовозобов`язаних державними органами, підприємствами, установами та організаціями підлягають громадяни, придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час, які не досягли граничного віку перебування в запасі Збройних Сил.

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про мобілізаційну підготовку га мобілізацію" посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Також, згідно з п. 22 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 № 921, призовники і військовозобов`язані, а також посадові особи, винні в порушенні вимог Порядку і Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних (додаток 1) несуть відповідальність згідно із законом.

Правилами військового обліку призовників і військовозобов`язаних (далі - Правила) передбачено, що призовники і військовозобов`язані повинні, зокрема: перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ), за місцем роботи (навчання) на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих органах сільських, селищних та міських рад, а також у разі тимчасового вибуття за межі України за місцем консульського обліку в дипломатичних установах України; прибувати за викликом районних (міських) військових комісаріатів (органів СБУ) на збірні пункти, призовні дільниці у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях районних (міських) військових комісаріатів (органів СБУ)) для взяття на військовий облік та визначення призначення на воєнний час, оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово - лікарської комісії районних (міських) військових комісаріатів.

Відповідно до п. 3 Правил, призовники і військовозобов`язані за порушення встановлених пунктами 1 і 2 цього додатка, а також за порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, умисне псування військово-облікових документів чи втрату їх з необережності, неявку за викликом до районних (міських) військових комісаріатів (органів СБУ) без поважних причин, за несвоєчасне повідомлення обліковому органу, де перебувають на військовому обліку, даних про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я (після тривалого лікування хвороби та (або) хвороби, яка спричинила часткову (повну) втрату працездатності), адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади притягуються до адміністративної відповідальності у порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За приписами частини першої статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (стаття 277-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Аналізуючи вищенаведені правові положення, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення слід розпочинати зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу.

Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. У процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

При цьому обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена на розгляд справи про адміністративне правопорушення посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 року у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 року у справі № 308/12552/16-а та у справі № 482/9/17 та від 06.02.2020 року у справі № 205/7145/16-а.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 року у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 року у справі № 05/7145/16-а, від 21.05.2020 року у справі № 286/4145/15-а, від 31.03.2021 року у справі № 676/752/17 та від 25.05.2022 року у справі № 465/5145/16-а.

Судом встановлено, що позивача ОСОБА_1 , всупереч вимогам чинного законодавства, не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, чим позбавлено останнього прав, гарантованих Конституцією України та ст. 268 КУпАП.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист від обвинувачення, тощо.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже, робить це право недієвим.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

З врахуванням викладеного, повідомлення адресоване ОСОБА_1 у якості повідомлення його про складений адміністративний протокол та розгляд справи про адміністративне правопорушення не може розцінюватись судом як належний та достатній доказ на підтвердження належного сповіщення позивача про розгляд відносно нього справи, оскільки в матеріалах справи відсутні як докази отримання даного листа позивачем, так і інші дані, які б свідчили про своєчасне повідомлення (проінформованість) позивача про дату, час та місце розгляду справи. Матеріали справи не містять й доказів ухилення позивача від отримання повідомлення про розгляд справи. Протилежного відповідачем не доведено.

Розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП було проведено у його відсутності, що не тільки суперечить вимогам чинного законодавства, але й позбавило позивача можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі й права на захист.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок розгляду справи про адміністративні правопорушення, встановлений ст. 279 КУпАП, передбачає обов`язок органу чи посадової особи, яка здійснює розгляд справи, дослідити наявні у справі докази.

У відповідності до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

В розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Таким чином, будь-яких доказів того, що позивача належним чином було оповіщено про час та дату прибуття до першого відділу Олександрійського РТЦК та СП про розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять і таких доказів відповідачем суду не надано, що виключає вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Виходячи зі змісту ч.3 ст.286 КАС України, яка є спеціальною нормою до даних правовідносин, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї (п. 1 ст. 32), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п. 45 рішення у справі Бочаров проти України від 17.06.2011; п. 75 рішення у справі Огороднік проти України від 05.05.2015; п. 52 рішення у справі "Єрохіна проти України" від 15.02.2013).

Наявна у справі оскаржувана постанова не дає суду підстав поза сумнівом зробити однозначний висновок про те, що позивач допустив правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Пунктом першим статті 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, всупереч ст. 77 КАС України, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість винесеної постанови та не спростовано доводів позивача, а тому суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Вимога позову про визнання протиправною постанови по справі про адміністративне правопорушення, виходячи зі змісту ч.3 ст. 286 КАС України, яка є спеціальною нормою до даних правовідносин, не підлягає задоволенню, оскільки виходить за межі прав суду при розгляді даної категорії справ.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 122, 245-249, 251, 252, 256, 268, 279, 283, 284, 293 КУпАП, ст.ст. 12, 72-79, 90, 139, 244-246, 250, 262, 271, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Олександрійського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальника Олександрійського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Балабухи Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову начальника Олександрійського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника Балабухи О.С. у справі про адміністративне правопорушення №293/С/2023 від 23 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі закрити.

В частині позовної вимоги про визнання постанови по справі про адміністративне правопорушення протиправною відмовити за безпідставністю вимог.

Апеляційна скарга на рішення Світловодського міськрайонного суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач 1: Олександрійський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, адреса: вул.Шевченка, буд.85. м.Олександрія, Кіровоградська область, .

Відповідач 2 (суб`єкт владних повноважень): начальник Олександрійського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик

Згідно з оригіналом