Справа № 333/749/24
Суддя: Ковальова Ю. В.
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/749/24
Провадження № 2-а/333/46/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання Дондик О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

24.01.2024 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 021821 від 14.01.2024 року, винесену УПП в Запорізькій області інспектором поліції Пановою Вікторією Сергіївною 1 бат. 2 рота.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що постановою інспектора 1 бат. 2 роти Панової Вікторії Сергіївни Управління патрульної поліції в Запорізькій області його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за ч.1 ст. 126 КУпАП за те, що 15.11.2023 року о 22:55 годині в м. Запоріжжя по пр. Соборному, 20 «б», керуючи транспортним засобом PEUGEOT PARTNER номерний знак НОМЕР_1 він нібито не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 та , чим порушив вимоги п.п .11.8. ПДР України. Зазначає, що поліцейським Пановою В.С. було вчинено купу порушень чинного законодавства при розгляді справи, у зв`язку з чим ним була написана скарга на вищезгаданого інспектора. Зазначає, що дійсно 15.11.2021 року приблизно о 23 годині він рухався по вул. Космічний в напрямку зупинки громадського транспорту вул.. Базарна. При виїзді на проспект Соборний в районі центральної автостанції він в останній момент побачив перепону на дорозі у вигляду примусового обмеження швидкості.

Так як була темна пора доби та дорожнє покриття було слизьким, він вчинив об`їзд по трамвайній коліії попутного напрямку. Ця дія була зроблена вимушено, так як дорожні обставини не давали йому змоги зупинитися згідно правил дорожнього руху, а також це завдало б шкоди його транспортному засобу.

Так як примусовий обмежувач швидкості встановлений з порушення вимог чинного законодавства а саме:

По перше. На ділянках доріг, де застосовують елементи примусового зниження швидкості, треба встановлювати дорожній знак 1.11 «Пагорб». Елементи примусового зниження швидкості встановлюють на відстані 5-6 м від небезпечних ділянок. Для обмеження швидкості руху на ділянках довжиною понад 100 м дозволено послідовно встановлювати настили на відстані 20-30 м один від одного за напрямком руху. Для степеневої обмеження швидкості дозволено послідовно встановлювати два або три елементи примусового зниження швидкості у напрямку руху на відстані 10 - 30 м один від одного. У місцях, що передують ділянкам доріг, де застосовують елементи примусового зниження швидкості, необхідно встановлювати дорожні знаки 5.29 «Обмеження максимальної швидкості». Схеми розташування елементів примусового зниження швидкості підлягають обов`язковому погодженню в установленому порядку. Згідно фотоматеріалу, ( додаток) ці вимоги не були виконані, тому він не зміг вчасно призупинити свій транспортний засіб і виїхав на трамвайну колію попутного напрямку, що в даному випадку йому не заборонено, (п. 11,8 ПДР, По трамвайній колії попутного напрямку, розташованій на одному рівні з проїзною частиною для нерейкових транспортних засобів, дозволяється рух за умови, що це не заборонено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою, а також під час випередження, об`їзду, коли ширина проїзної частини недостатня для виконання об`їзду, без виїзду на трамвайну колію.) Так як перепона у вигляді непозначеного примусового обмеження швидкості, знаходилась по всій ширині проїзної частини.

По друге. Інспектор не вірно трактує дію знаку 5,16. В даному випадку не має перехрестя, а є виїзд з прилеглої части автовокзалу, тому дія цього знаку розповсюджується до наступного перехрестя а саме пр. Соборнийз вул. Ак. Амосова. Цей знак встановлений для того, щоб водії на цьому участку руху не здійснювали такий маневр як розворот, до вищевказаного перехрестя.

Якщо все ж вважати, що це перехрестя, то в момент руху по перехрестю, як вважає інспектор, він рухався по прямій лінії і не скоював ніяких маневрів. Так як він об`їжджав перепону у вигляді непозначеного примусового зниження швидкості, який розташований перед пішохідним переходом, але не пішохідний перехід, а тим паче примусовий обмежувач швидкості не є перехрестям.

Поняття перехрестя чітко зазаначенно в правилах дорожнього руху, а саме : перехрестя місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Таким чином, з постановою позивач не згоден та вважає, що вона підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушенням чинного законодавства.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 29.01.2024 відкрито провадження по справі.

Відповідач - Департамент патрульної поліції в Запорізькій області надав до суду відзив, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі. У відзиві зазначив, що під час несення служби було зупинено транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 , який, керуючи транспортним засобом, здійснив рух по трамвайній колії попутного напрямку, розташованій на одному рівні з проїзною частиною, де рух заборонений дорожнім знаком 5.16. «Напрямки руху по смугах», чим порушив вимоги п. 11.8 ПДР України. В наступному, 14.01.2024 року було проведено розгляд справи, у якому було роз`яснено та дотримано права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, згідно статті 63 Конституції У країни та статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Таким чином обставини, на які вказує позивач, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях. На підставі чого відповідач вважає, що постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесено правомірно.

06.02.2024 від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач, будучи належно та завчасно повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, представник Департамента патрульної поліції у відзиві на позов просив розгляд справи провести без його участі, в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступне.

15.11.2023 року о 22:55 годині в м. Запоріжжя по пр. Соборному, 20 «б», ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом PEUGEOT PARTNER номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений у м. Запоріжжі працівниками поліції з підстави того, що позивач не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16, чим порушив вимоги п.п. 11.8. ПДР України.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ №8148215 від 15.11.2023 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 425 (чотириста двадцять п?ять) гривень 00 копійок.

22.11.2023 року позивачем подано скарги на працівника поліції до Управління патрульної поліції м. Запоріжжя.

30.12.2023 року на скаргу він отримав дві відповіді від Управління патрульної поліції у Запорізькій області з яких вбачається, що за результатами розгляду скарги було проведено перевірку, внаслідок чого в діях сержанта поліції ОСОБА_2 було встановлено порушення вимог процедури розгляду справи та прийнято рішення щодо скасування постанови серії ЕАТ №8148215 від 15.11.2023 та справу направлено на новий розгляд.

08.01.2024 року позивач отримав запрошення до підрозділу патрульної поліції 14.01.2024 о 9.00 для розгляду скоєного ним правопорушення

Постановою серії БАД № 021821 від 14.01.2024 року, ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 510 гривень. За змістом вищевказаної постанови, 15.11.2023 року о 22:55 годині в м. Запоріжжя по пр. Соборному, 20 «б», ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом PEUGEOT PARTNER номерний знак НОМЕР_1 , здійснив рух на перехресті по трамвайній колії попутного напрямку, розташованій на одному рівні з проїзною частиною, де рух заборонений дорожнім знаком 5.16 «Напрямки руху по смугах», чим порушив вимоги п.п 11.8. ПДР України.

Спірним питанням у справі є правомірність прийняття вищевказаної постанови та накладення на позивача адміністративного штрафу.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до п.п.11.8 ПДР України, на порушення якого позивачем посилається в оскаржуваній постанові відповідач, по трамвайній колії попутного напрямку, розташованій на одному рівні з проїзною частиною для нерейкових транспортних засобів, дозволяється рух за умови, що це не заборонено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою, а також під час випередження, об`їзду, коли ширина проїзної частини недостатня для виконання об`їзду, без виїзду на трамвайну колію.

На перехресті дозволяється виїжджати на трамвайну колію попутного напрямку в тих самих випадках, але за умови відсутності перед перехрестям дорожніх знаків 5.16 - 5.19.3.

Поворот ліворуч або розворот повинні виконуватися з трамвайної колії попутного напрямку, розташованої на одному рівні з проїзною частиною для нерейкових транспортних засобів, якщо інший порядок руху не передбачено дорожніми знаками 5.16, 5.18 або розміткою 1.18.

В усіх випадках не повинно створюватися перешкод для руху трамвая.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом досліджено диск, який було надано відповідачем як доказ правомірності винесеної постанови.

З даного відео неможливо встановити наявність обставин, на які посилається відповідач, а саме: наявність самого перехрестя, наявність дорожнього знаку 5.16 перед перехрестям. Більш того, з відео неможливо чітко побачити, чи мається взагалі наїзд автомобіля під керуванням ОСОБА_1 на трамвайні колії.

Таким чином, заперечення і доводи позивача,на які він посилався і при розгляді справи поліцейським, відповідачем спростовані не були і докази, передбачені ст.251 КУпАП, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення та вину ОСОБА_1 у його вчиненні, суду не надані. Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності не можуть свідчити про обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи, що суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху та відповідно вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути сплачену суму судового збору, у розмірі 854 гривень 0 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 5, 6-10, 20, 72, 73, 77, 78, 122, 139, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, ст.7, 9, 247, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, постанови серії БАД № 021821 від 14 січня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції ( 03048, м. Київ, вул.. Федора Ернста, буд. 3, ) сплачений судовий збір у розмірі 584 (п`ятсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення. Рішення суду, відповідно до ст. 286 КАС України, може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд міста Запоріжжя.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.В. Ковальова