Справа № 160/32722/23
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 лютого 2024 рокуСправа № 160/32722/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучугурна Н.В. (м. Дніпро, вул. Академіка Чекмарьова, 5), перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Відповідача-3: Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Відповідача-4: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2022 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Відповідача-3: Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Відповідача-4: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, , Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, , та Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, , щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , в кратному розмірі до загального трудового стажу періоду його проходження військової служби в період з 22.05.1983 по 06.09.1983 у віддаленій місцевості в Зейську Амурської області, та в період з 06.09.1983 по 29.03.1988 у віддаленій місцевості Амурської області м. Тинді;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , до загального трудового стажу період проходження військової служби з 22.05.1983 по 06.09.1983 у віддаленій місцевості в Зейську Амурської області, та в період з 06.09.1983 по 29.03.1988 у віддаленій місцевості Амурської області м. Тинді в кратному розмірі з розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців страхового стажу для призначення пенсії.

Справі за цією позовною заявою присвоєно №160/32722/23 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.

Ухвалою суду від 19.12.2023 позовну заяву було залишено без руху і встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду доказів звернення до суду в межах строків, установлених ст.122 КАС України, або подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами на підтвердження поважності причин його пропуску.

05.01.2023 засобами поштового зв`язку від 27.12.2023 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено квитанцію про доплату судового збору та клопотання про поновлення строку звернення до суду. В обгрунтування цього клопотання позивач зазначив, що він 12.10.2022 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком. Розглянувши зазначену заяву Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії від 18.10.2022 № о/р НОМЕР_2 . Позивач зазначає, що не погодившись з цим рішенням, в цілях досудового порядку вирішення спору повторно звертався з заявами до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у зв`язку з цим надалі були прийняті рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії: рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 29.12.2022 № 82 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 23.01.2023 № 82. У клопотанні про поновлення строку позивач указує, що зазначені рішення органів пенсійного фонду позивач отримав лише 25.09.2023 листом від 30.01.2023. Враховуючи викладене, позивач просив суд вважати причини пропуску строку поважними у зв`язку з тим, що він в період з 12.10.2022 по 25.09.2023 намагався вирішити спір шляхом досудового вирішення спору.

Ухвалою суду від 11.01.2024 продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду доказів, які свідчать про дату отримання рішення органів пенсійного фонду від 30.01.2023.

07.02.2023 до суду засобами поштового зв`язку позивачем подано клопотання про поновлення процесуальних строків, в якому ОСОБА_1 зазначив, що 25.09.2023 він отримав через відділення «Укрпошта» рекомендованим листом рішення органу пенсійного фонду від 30.01.2023 № 0400-010214-8/12222, про що особисто розписався, та повідомлення повернуто до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Згідно з ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.122 КАС України).

Відповідно до ч.3 ст.122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як видно з позовної заяви, позивач оскаржує дії відповідачів, які випливають з рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 18.10.2022 № о/р НОМЕР_2 , рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 29.12.2022 № 82 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 23.01.2023 № 82 було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

За цих обставин, суд зазначає, що з вимогами оскарження дій органів пенсійного фонду, які випливають з рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 18.10.2022 № о/р НОМЕР_2 , позивач мав звернутись до суду до 18.04.2023, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 29.12.2022 № 82 - у строк до 29 червня 2023 року, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 23.01.2023 - у строк до 23 липня 2023 року.

Проте, до суду з цією позовною заявою позивач звернувся лише 14.12.2023 (згідно зі штемпелем на поштовому конверті 08.12.2023 позовна заява здана у відділення поштового зв`язку для відправлення до суду), тобто з порушенням, установленого КАС України строку звернення до суду.

Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено законом з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

Чинне законодавство України, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлено досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17рп/2011 визнано, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційний прав на судовий захист і доступ до правосуддя.

Позивач, обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду, посилається на те, що він в період з 12.10.2022 по 25.09.2023 намагався вирішити спір шляхом досудового вирішення спору та зазначає, що рішення органів пенсійного фонду отримав 25.09.2023.

При цьому, доказів, які свідчать про дату отримання рішення органів пенсійного фонду листом від 30.01.2023 позивачем не надано, як і не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що рішення органу пенсійного фонду від 30.01.2023 він отримав 25.09.2023 через відділення пошти рекомендованим листом, про що особисто розписався, а повідомлення повернуто до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, з огляду на те, що під час отримання листа у позивача мав би бути поштовий конверт з поштовим штемпелем, який свідчить хоча б про дату направлення цього листа позивачу, але такого конверта позивач до суду не надав.

Також позивачем не надано доказів того, що він дійсно звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про надання йому підтвердження відправлення та отримання ним листа від 30.01.2023 №0400-010214-8/12222 з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 23.01.2023 №82.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача і таке інше. Нереалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовом у цій справі.

При цьому, суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Відповідача-3: Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Відповідача-4: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії підлягає поверненню.

Керуючись статтями 14, 123, 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву ОСОБА_1 до Відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Відповідача-3: Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Відповідача-4: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали про повернення позовної заяви, разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направити особі, яка її подала.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 цього Кодексу.

Суддя Н.В. Кучугурна