Справа № 360/1204/23
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

15 лютого 2024 року справа №360/1204/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гайдара А.В., розглянувши у порядку письмового матеріали справи за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року у справі № 360/1204/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Першого апеляційного адміністративного суду перебуває апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року у справі № 360/1204/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою апеляційного суду від 27 грудня 2023 року було відкрито провадження у справі, надано строк для надання учасниками справи відзиву, клопотань, продовжено строк розгляду справи.

Спірним питанням цієї справи є протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови у нарахуванні з 01 жовтня 2022 року щомісячної доплати у розмірі 2000,00 гривень, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713, до призначеної пенсії та, як наслідок, наявність підстав для зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити з 01 грудня 2022 року щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 № 713 у розмірі 2000,00 гривень, з виплатою виниклої заборгованості.

Також спірним є протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 85% до 70% сум грошового забезпечення під час перерахунку пенсії за вислугу років з 01.12.2019.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне витребувати додаткові докази у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною 3 статті 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Слід зазначити, що оскарженим рішенням місцевого суду задоволено позов шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні з 01 грудня 2022 року щомісячної доплати у розмірі 2000,00 гривень, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 до призначеної пенсії та зобов`язання нарахувати та виплатити з 01 жовтня 2022 року таку щомісячну доплату до пенсії.

Також визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років позивачу з 85% відповідних сум грошового забезпечення до 70% відповідних сум грошового забезпечення під час проведення перерахунку з 01.12.2019 на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України про розмір грошового забезпечення від 17 вересня 2021 року №22/6-5634.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачу з 01.12.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України від 17 вересня 2021 року №22/6-5634, виданої станом на листопад 2019 року у розмірі 85% грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі із врахуванням раніше виплачених сум.

В апеляційній скарзі відповідач стверджує про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, щодо незастосування наслідків пропуску строку звернення позивача до суду з цим позовом, хоча про це зазначалось у відзиві на позовну заяву.

При цьому позивачем не подавалось клопотання про поновлення такого строку.

Суд першої інстанції щодо дотримання строку звернення до суду зазначив таке.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами 2 і 3 статті 51 Закону.

Згідно із частинами 2 і 3 статті 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії з 01.12.2019 без обмеження строком, а тому посилання відповідача на пропуск строку є безпідставним.

З таким висновком судова колегія апеляційного суду не погоджується.

Спершу слід зазначити, що стосовно відмови у нарахуванні з 01 грудня 2022 року щомісячної доплати у розмірі 2000,00 гривень, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713, місцевий суд взагалі не висловився щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з такими вимогами, хоча з позовом останній звернувся 01.10.2023 (а.с.31), тобто, за межами шестимісячного строку, встановленого ст. 122 КАС України.

Щодо другої вимоги позивача, пов`язаної з проведенням перерахунку з 01.12.2019.

Апеляційний суд зауважує, що згідно ст. 51 Закону № 2262 перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Однак, позивачеві такий перерахунок проведений.

Предметом позову в цій справі не є непроведення перерахунку пенсії з вини органів, зазначених в ст. 51 Закону № 2262, а застосування при цьому % грошового забезпечення, тобто, на такі вимоги поширюється загальний строк звернення до суду, встановлений ст. 122 КАС України.

В своїй позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що ним не пропущений строк звернення до суду, оскільки спірні правовідносини носять триваючий характер.

Такі посилання суперечать висновкам постанови Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року в справі № 240/12017/19.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у вказаній справі звернула увагу на те, що таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує (п.39).

З урахуванням наведеного, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18) (пункт 43).

Отже, посилання позивача на постанову Верховного Суду від 24.11.2020 у справі № 815/460/18 не заслуговують на увагу.

Також Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17 зазначала, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

Матеріали справи не містять та позивачем не надано доказів, що він звернувся до суду щодо всіх своїх вимог у межах шестимісячного строку звернення до суду після того, як дізнався про порушення своїх прав.

Крім того, на думку Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів (п.21 постанови Верховного Суду від 31 березня 2021 року в справі № 240/12017/19).

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву (пункти 36 та 37 вказаної цієї ж постанови Верховного Суду).

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Разом із тим, матеріали справи не містять заяви позивача про поновлення строку звернення до суду.

Отже, для повного, всебічного та об`єктивного розгляду цієї справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування у позивача, його представника заяву із наведенням поважності причин пропуску строку звернення та докази поважності причин його пропуску до адміністративного суду з вище означеними вимогами.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 223 КАС України, суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною 2 статті 205 цього Кодексу.

Про відкладення розгляду справи або перерву в судовому засіданні, місце, дату і час нового судового засідання або продовження судового засідання суд повідомляє під розписку учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів, які були присутніми в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.80, 122, 123, 237, 292, 309, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Зобов`язати ОСОБА_1 надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з посиланням на поважні підстави пропуску такого строку із наданням відповідних доказів.

Заяву надати до Першого апеляційного адміністративного суду в електронному вигляді на електронну пошту суду () або через особистий кабінет в системі «Електронний суд», а також за адресою: 49005, м. Дніпро, вул. Левка Лук`яненка, буд. 23 до 29 лютого 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання колегією суддів та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

А. В. Гайдар