Справа № 161/963/24
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/963/24
Провадження № 2-а/161/56/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Швед Н.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

18.01.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 05.01.2024 року він керував транспортним засобом Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , рухавшись у м. Рожище по вул. Гагаріна в сторону с. Кременець Волинської області та, проїжджаючи залізничний переїзд, увімкнув правий покажчик повороту, адже змінював напрямок руху, та був зупинений працівником поліції. Останній повідомив його, що він порушив ПДР, а саме: не увімкнув правий покажчик пвороту при здійсненні повороту праворуч. На підставі цього працівниками поліції складено відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 813639 від 05.01.2024 року (далі-оскаржувана постанова), якою йому було інкриміновано вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП у зв`язку із порушенням п. 9.2 Правил дорожнього руху України. Вказує, що притягнення його до відповідальності є незаконним та необгрунтованим, оскільки покажчик повороту був увімкнений, жодних доказів, які підтверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення надано не було. Разом з тим, в оскаржуваній постанові в графі «Реєстраційний номер» зазначено номерний знак, який ніби належить транспортному засобу, яким він керував « НОМЕР_2 », у той час коли правильним є « НОМЕР_1 ». Крім того, зазначає, що під час здійснення провадження за ч. 2 ст. 122 КУпАП поліцейським не було роз`яснено процесуальних прав, зокрема не надано можливості скористатись правовою допомогою. Враховуючи наведене, просить суд скасувати оскаржувану постанову та стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по справі.

07.02.2024 року представником відповідача було подано відзив на вищевказану позовну заяву. В обгрунтування своїх заперечень щодо позову зазначає, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП відбулось з повним дотриманням матеріальних норм та чинних норм процесуального законодавства. У задоволенні позову просить відмовити.

Представник позивача до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи здійснювати у його відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові та електронні докази, надані сторонами у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 05.01.2024 року інспектором сектору реагування патрульної поліції ВПД № 1 (м. Рожище) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поіції у Волинській області лейтенантом поліції Павловською Анастасією Валеріївною було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії БАБ № 813639, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 05.01.2024 року об 11:56 год., у м.Рожище по вул. Гагаріна, здійснюючи маневр повороту праворуч не ввімкнув покажчик повороту, чим порушив вимоги п. 9.2 ПДР України.

Пунктом 9.2 ПДР визначено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинком; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

За порушення вищевказаних вимог ПДР наступає адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В обгрунтування своїх заперечень щодо законності постанови та відсутності в своїх діях складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, ОСОБА_1 посилається на ту обставину, що жодних порушень вимог ПДР він не допустив, а при розгляді справи щодо нього працівником поліції було порушено чинні норми процесуального права.

Однак, з такими доводами позивача погодитися неможливо з огляду на наступне.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП в повній мірі підтверджується наданим стороною відповідача відеозаписом, з якого вбачається, що 05.01.2024 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , рухавшись у м. Рожище по вул. Гагаріна в сторону с. Кременець Волинської області та, проїжджаючи залізничний переїзд, при зміні напрямку руху не увімкнув правий покажчик повороту на керованому ним транспортному засобі.

Разом з тим, суд не приймає доводи сторони позивача, що в оскаржуваній постанові неправильно зазначено реєстраційний номер транспортного засобу, яким він керував, а саме вказано « НОМЕР_2 », у той час коли правильним є « НОМЕР_1 », оскільки, на переконання суду, прописана в постанові буква «Н» є особливістю почерку працівника поліції.

У свою чергу, постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 813639 від 05.01.2024 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

На переконання суду, дії інспектора сектору реагування патрульної поліції ВПД № 1 (м. Рожище) Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поіції у Волинській області лейтенанта поліції Павловською А.В. при винесенні щодо позивача оскаржуваної постанови у повній мірі відповідали вимогам процесуального та матеріального права, правопорушення вчиненене ОСОБА_1 підтверджене належними, допустимими та достатніми доказами.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про безпідставність доводів ОСОБА_1 , які викладені в його адміністративному позові.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальниий суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови.

У зв`язку з відмовою у позові, суд, виходячи із положень ст. 139 КАС України, вважає за необхідне понесені позивачем судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на нього.

Керуючись ст. 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук