Справа № 297/406/24
Суддя: ІЛЬТЬО І. І.
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 297/406/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ІЛЬТЬО І. І.

за участю секретаря: Гарані О. А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області Молнар Томаша Йосиповича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в Берегівський районний суд Закарпатської області з позовом до поліцейського Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області Молнар Томаша Йосиповича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху №1279755 від 20.01.2024 року.

Позов мотивує тим, що поліцейським Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області Молнар Т. Й. 20.01.2024 р. винесено оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн..

Зазначає, що у оскаржуваній постанові відсутні будь-які докази щодо вчинення ним правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, тобто те, що він не надав перевагу пішоходам, які очікували безпечного переходу не пропустивши їх. Також зазначає, що поліцейський не надав йому можливості скористатися правом на надання допомоги адвоката, відмився прийняти пояснення. Стверджує, що в той момент коли він перетинав пішохідний перехід на авто, то люди стояли біля пішохідного переходу на узбіччі дороги, а не на пішохідному переході.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов до наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до вимог ст.2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії ЕНА №1279755 від 20.01.2024 року, винесеною поліцейським Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області Молнар Т. Й., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн..

Із зазначеної постанови слідує, що ОСОБА_1 , 20.01.2024 р. о 15:40 год. в м. Берегове по вул. Радана Балажа, наближаючись до пішохідного переходу не надав перевагу пішоходу які очікували безпечного переходу не пропустивши їх.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2 ч.1 ст.5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У ст.46 КАС України зазначено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Зі змісту наведених положень процесуального законодавства вбачається, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального право відношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Тобто у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні (Постанова ВС КАС від 21 грудня 2018 року у справі № 803/1252/17, адміністративне провадження № К/9901/50685/18 (ЄДРСРУ № 78808400)).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Верховний Суд підкреслив, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Відповідно до ч.3 ст.48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП, інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач зазначила відповідачем поліцейського Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області Молнар Томаша Йосиповича, однак належним відповідачем у справі являється ГУНП у Закарпатській області.

Крім цього, суд також враховує той факт, що позивач не заявляв клопотання про заміну належного відповідача або залучення співвідповідача.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, а також враховуючи Постанову ВС КАС від 21.12.2018 року у справі №803/1252/17, суд приходить до висновку, що відповідачем у даній справі повинен бути орган, посадова особа якого винесла оскаржуване рішення, а саме ГУНП у Закарпатській області, а отже підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 247, 283-285 КУпАП України, ст. 242-246,250, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області Молнар Томаша Йосиповича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Іван ІЛЬТЬО