Справа № 520/35766/23
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 лютого 2024 року № 520/35766/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту відповідач-1, ГУ ПФУ в Харківській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі по тексту відповідач-2, ГУ ПФУ в Рівненській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про відмову у призначенні пенсії № 66 від 16 листопада 2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області врахувати у ОСОБА_1 страховий стаж за період роботи з 1981 року 2000 рік та призначити йому пенсію з дати звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України - з 13.11.2023 року.

- стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області на його користь судові витрати.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що йому 09 червня 2023 року виповнилося 60 років та у листопаді 2023 року з заявою про призначення пенсії за віком звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

У відповідь на його звернення, Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області, направило Рішення про відмову у призначенні пенсії № 66, яке було прийняте 16 листопада 2023 року заступником начальника управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг-начальником відділу призначення пенсій та головним спеціалістом відділу призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Згідно Рішення № 66 від 16 листопада 2023 року про відмову у призначенні пенсії: Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України - 13 листопада 2023 року.

Пенсійний вік, визначений ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 60 років.

Вік заявника - 60 років 5 місяців 4 дні.

Необхідний страховий стаж відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 30 років.

Страховий стаж особи становить 29 років 4 місяці 8 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: За доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі у 1981-2000 роках згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 05.08.1986 року, оскільки відсутня довідка про періоди роботи на підставі записів про трудову участь з урахуванням виробленого мінімуму.

Позивач з висновком, викладеними у Рішенні про відмову у призначенні пенсії № 66 від 16 листопада 2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, не згоден оскільки цей висновок не відповідає вимогам діючого законодавства та фактичним обставинам, у зв`язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 15.12.2023 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Представником відповідача-1 надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що Рішенням про відмову у призначенні пенсій від 16.11.2023 року №66 відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області позивачу відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 30 років.

Згідно наданих документів ОСОБА_1 , зараховано до страхового стажу період роботи з 01.01.1998 року згідно даних персоніфікованого обліку по 30.09.2023 року - його страховий стаж складає 29 років 04 місяців 08 днів.

До страхового стажу позивачу не зараховано періоди роботи з 1981 року по 31.12.1997 року згідно трудової книжки НОМЕР_1 дата заповнення 05.08.1986 р. у зв`язку з тим, що відсутня довідка про періоди роботи на підставі записів про трудову участь в колгоспі з урахуванням виробленого мінімуму, оскільки не може бути зарахований період роботи в колгоспі імені Тельмана з 26.07.1981 року без уточнюючої довідки про членство в колгоспі (встановлений мінімум а трудову участь в громадському господарстві), реорганізації колгоспу в КСП (СВК тощо).

Також в трудовій книжці позивача зроблені записи про роботу з 1978 року, проте дата заповнення трудової книжці, яка вказана на її титульній сторінці зазначена 05 серпня 1986 року тобто через 7 років після початку роботи з 01.09.1978 року. Для зарахування до стажу роботи періоди роботи в колгоспі позивачу необхідно надати уточнюючу довідку про членство в колгоспі про встановлений мінімум та трудову участі, в громадському господарстві, оскільки в його Трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 є відомості про встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві та його виконання за період з 1981 року по 2000 рік, однак записи не містять підпис керівника та печатки колгоспу.

Представником відповідача-2 надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що за даними поданими документами до страхового не зараховано період роботи в колгоспі у 1981-2000 роках, згідно наданої трудової книжки НОМЕР_1 від 05.08.1986, оскільки відсутня довідка про періоди роботи на підставі записів про трудову участь з урахуванням виробленого мінімуму.

Довідка із зазначенням інформації про встановлений та вироблений мінімум трудової участі в колгоспі відсутня.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся із заявою від 13 листопада 2023 року до пенсійного органу, в якій просив призначити пенсію за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення ГУПФУ в Рівненській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії за віком від 16.11.2023 № 66 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" через відсутність необхідного страхового стажу 30 років.

Відмовляючи у призначенні пенсії відповідач виходив із того, що вік заявника 60 років 5 місяців 4 дні.

Необхідний страховий стаж відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить 30 років.

Страховий стаж особи становить 29 років 4 місяці 8 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

- за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі у 1981 -2000 роках згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 05.08.1986, оскільки відсутня довідка про періоди роботи на підставі записів про трудову участь з урахуванням виробленого мінімуму.

Не погодившись із відмовою у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

За правилами частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788) та від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058).

Статтею 8 Закону №1058 передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

За приписами пункту 1 частини першої статті 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно частини другою статті 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною третьою статті 26 Закону №1058 зазначено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Згідно з статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно записів трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 05 серпня 1986 року, позивач працював в колгоспі ім. Тельмана з 26.07.1981 по 25.04.2000.

У розділі "Відомості про роботу" трудової книжки колгоспника наявні наступні записи про фактично виконаний та встановлений мінімум трудової участі в господарстві, тобто кількість вироблених трудоднів:

- за 1981 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 78, при встановленому мінімумі 70;

- за 1982 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 159, при встановленому мінімумі 150;

- за 1985 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 272, при встановленому мінімумі 250;

- за 1986 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 343, при встановленому мінімумі 280;

- за 1987 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 357, при встановленому мінімумі 280;

- за 1988 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 334, при встановленому мінімумі 280;

-за 1989 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 329, при встановленому мінімумі 280;

- за 1990 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 339, при встановленому мінімумі 0;

- за 1991 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 323, при встановленому мінімумі 280;

- за 1992 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 319, при встановленому мінімумі 280;

-за 1993 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 319, при встановленому мінімумі 280;

-за 1994 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 309, при встановленому мінімумі 280;

- за 1995 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 319, при встановленому мінімумі 280;

- за 1996 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 322, при встановленому мінімумі 280;

- за 1997 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 249, при встановленому мінімумі 280;

- за 1998 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 295, при встановленому мінімумі 280;

- за 1999 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 329, при встановленому мінімумі 280.

При цьому, у трудовій книжці колгоспника містяться записи про суми нарахованих грошових коштів, дати особових рахунків.

На час спірного періоду роботи позивача діяла Інструкція «Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях», що затверджена постановою Держкомпраці СРСР по праці і соціальних питаннях від 20 червня 1974 року № 162 (далі - Інструкція № 162) та Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівник, затверджена наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року.

Відповідно до пункту 2.3 Інструкції № 162 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження і заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільнені - в день звільнень повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Пунктом 4.1 Інструкції № 162 передбачено, що при звільненні робітника чи службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Згідно пункту 1 Інструкції № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників підприємств, установ і організацій (надалі підприємств) усіх форм власності, які пропрацювали на них понад 5 днів, включаючи осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Підпунктом г) пункту 2.17 Інструкції № 162 та підпунктом г) пункту 2.19 Інструкції № 58 передбачено, що До трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів такі записи про роботу як членів колгоспу - у тому разі, коли чинним законодавством передбачене зарахування цієї роботи в загальний трудовий стаж працівників.

Отже, з вищенаведених норм слідує, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період.

Також слід зазначити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27 квітня 1993 року № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, з огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09 серпня 2019 року по справі № 654/890/17.

Крім того статті 56 Закону №1788 визначає, що стаж роботи в колгоспі за період після 1965 року обчислюється за фактичною тривалістю роботи тільки тоді, коли член колгоспу не виконував встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві без поважних причин. Тобто, для неврахування до трудового стажу при його обчисленні часу роботи в колгоспі, або певного його періоду, необхідно встановити невиконання членом колгоспу встановленого у господарстві мінімуму трудової участі, а також те, що невиконання встановленого мінімуму трудової участі відбулось з вини члена колгоспу за відсутності поважних причин.

Однак, у трудовій книжці колгоспника відсутні відомості про невиконання позивачем під час роботи в колгоспах встановленого мінімуму трудової участі без поважних причин.

Таким чином, в частині не зарахування спірних періодів відповідачем допущено надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постановах Верховного Суду від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (адміністративне провадження № К/9901/2310/18), від 30 вересня 2019 року у справі № 63 8/18467/15-а (адміністративне провадження № К/9901/17572/18).

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, про необхідність визнати протиправним та скасувати Рішення про відмову у призначенні пенсії № 66 від 16 листопада 2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області ОСОБА_1 .

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області врахувати у ОСОБА_1 страховий стаж за період роботи з 1981 року 2000 рік та призначити йому пенсію з дати звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України - з 13.11.2023 року, суд зазначає таке.

Процедура прийняття, оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача здійснювалось ГУ ПФУ в Рівненській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області врахувати у ОСОБА_1 страховий стаж за період роботи з 1981 року 2000 рік та призначити йому пенсію з дати звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України - з 13.11.2023 року.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про відмову у призначенні пенсії № 66 від 16 листопада 2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Борисенка Олександра, буд. 7, м. Рівне, 33028, ) врахувати у ОСОБА_1 страховий стаж за період роботи з 1981 року 2000 рік та призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) пенсію з дати звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України - з 13.11.2023 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Борисенка Олександра, буд. 7, м. Рівне, 33028, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 13 лютого 2024 року.

Суддя Бадюков Ю.В.