Справа № 160/4072/24
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА про забезпечення позову
15 лютого 2024 р.Справа №160/4072/24
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Сидоренко Д.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-
13.02.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в якому просить:
- визнати протиправним нарахування та скасувати повністю Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.02.2023 року №ф-3366-58у на суму 30 154,58 грн. (тридцять тисяч сто п`ятдесят чотири гривні 58 копійки), винесену Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області.
- зобов`язання Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області здійснити дії щодо коригування сум єдиного внеску ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в інтегрованій картці платника податків шляхом виключення суми єдиного внеску у розмірі 30 154,58 грн. (тридцять тисяч сто п`ятдесят чотири гривні 58 копійки).
Позивачем подано до суду заяву про забезпечення адміністративного позову, в якій позивач просить суд: зупинити стягнення за виконавчим провадженням № 74085713 відкритому державним виконавцем Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бардюковою Оленою Федорівною на підставі Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.02.2023 року №ф-3366-58у на суму 30 154,58 грн. (тридцять тисяч сто п`ятдесят чотири гривні 58 копійки), винесену Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що 07.02.2024 року Позивачу було заблоковано банківські карточки та через за стосунок «ДІЯ» позивачу стало відомо, що державним виконавцем Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бардюковою Оленою Федорівною відкрито виконавчого провадження № 74085713 з примусового виконання Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.02.2023 року №ф-3366-58у на суму 30 154,58 грн. (тридцять тисяч сто п`ятдесят чотири гривні 58 копійки). Не погодившись із даною Вимогою про сплату боргу позивач звернувся з адміністративним позовом. Крім того з під час ознайомлення з матеріалами ВП №74085713, Позивачу стало відомо причину заблокування банківських карточек, а саме наявність постанови від 07.02.2024 року про арешт коштів Позивача в рамках ВП №74085713. Позивач вважає, що виконання Органами ВДВ Міністерства юстиції України, винесеної Відповідачем Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.02.2023 року №ф-3366-58у, у разі задоволення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ускладнить відновлення нашого фінансового становища, наших порушених прав та законних інтересів, за захистом яких Позивач звернувся з позовною заявою до суду, а також призведе до неефективності такого захисту у разі передчасного (до розгляду справи по суті) виконання Вимоги, що призведе до негативних наслідків.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 Кодексу адміністративного судочинства України - заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.
За положеннями ч. 1 та ч. 5 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Таким чином, розгляд вищезазначеної заяви позивача за встановленим судом порядком проведено у письмовому провадженні.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, доводи викладені у заяві позивача, суд дійшов наступних висновків.
Порядок розгляду питання про забезпечення адміністративного позову та способи його забезпечення врегульовані статтями 150 та 152 Кодексу адміністративного судочинства України.
При вирішенні клопотання про забезпечення позову суд керується ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до якої завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Положенням п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суб`єкти владних повноважень приймають рішення та діють на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Тобто, забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
В розумінні наведених норм процесуального закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.
За правилами ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено, зокрема, шляхом зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта, а також шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України).
В межах даного судового провадження позивач оспорює правомірність винесеної Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області вимоги відносно позивача про сплату боргу (недоїмки) від 13.02.2023 року №ф-3366-58у на загальну суму 30 154,58 грн.
Так, із поданих заявником матеріалів вбачається, що на виконанні у Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває ВП №74085713, в рамках якого прийнята постанова про арешт коштів боржника від 07.02.2024 року.
Також позивачем надано докази того, що з його банківського рахунку проводить стягнення коштів відповідно до виконавчого провадження.
Отже, матеріалами справи підтверджено, що наразі вимога про сплату боргу (недоїмки) від 13.02.2023 року №ф-3366-58у, правомірність якої є предметом спору за даним позовом в рамках адміністративної справи №160/4072/24, передана для примусового виконання та державний виконавець вчиняє дії щодо примусового виконання зазначеної вимоги.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача у разі вирішення спору на його користь.
Відповідно до ч. 4 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення державних органів, які законом визнані виконавчими документами.
Також, суд бере до уваги те, що ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» не містить таких підстав для зупинення виконавчого провадження, як оскарження позивачем оскаржуваної вимоги про сплату боргу в судовому порядку, а тому, зупинення стягнення за оскаржуваною вимогою (виконавчим документом) можливе лише шляхом вжиття заходів забезпечення позову.
Оскільки оскарження вимоги не зупиняє дії вимоги, існує ризик того, що спірна вимога буде виконана до прийняття судом рішення з приводу її законності та обґрунтованості, при цьому, на позивача будуть покладені також і витрати та обмеження, пов`язані зі здійсненням виконавчого провадження - звернення стягнення на доходи, стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та ін.
За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача та зупинити стягнення на підставі вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) від 13.02.2023 року №ф-3366-58у, на підставі якої Нікопольським відділом державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №74085713 від 07.02.2024р. та про арешт коштів боржника від 07.02.2024, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 160/4072/24.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 166, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, -
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, задовольнити.
Зупинити стягнення на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3366-58У від 13.02.2023p. у виконавчому провадженні №74085713 відкритого Нікопольським відділом державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №160/4072/24.
Ухвала підлягає негайному, обов`язковому виконанню шляхом направлення її державним органам для вжиття відповідних заходів згідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку у спосіб та строки, встановлені ст.ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко