Справа № 600/718/23-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2024-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 р. м. Чернівці Справа №600/718/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (відповідач) з такими позовними вимогами:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо не здійснення перерахунку пенсії за ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 як працюючому пенсіонеру;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок пенсії за ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 як працюючому пенсіонеру.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулась із заявою до Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про перерахунок пенсії з врахуванням періоду коли вона продовжувала працювати, однак листом №515-381/Л-17/8-2400/23 від 06.02.2023 Головним управлінням пенсійного фонду України в Чернівецькій області їй було відмовлено у здійсненні перерахунку. Із вказаною відмову позивач не погоджується, тому звернулась до суду із цією позовною заявою.

Ухвалою суду від 24.02.2023 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач, не погоджуючись із позовними вимогами, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому посилався на те, що ч. 4 ст. 42 Закону №1058 передбачено, що у разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі.

Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу) з якої обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 Закону 1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах.

Вказував, що позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до ст. 42 Закону №1058 з 01.04.2018, 01.04.2020 та 01.04.2022 з урахуванням страхового стажу 46 років 1 місяць 21 день.

Не погоджуючись із відзивом на позовну заяву, позивачем подано до суду відповідь на відзив, згідно якого вказував, що на момент звернення із заявою вона набула достатнього страхового стажу до пенсії відповідно до ч. 1 ст. 28 та ч. 4 ст. 42 Закону №1058. Просила суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та з 29.05.2013 отримує пенсію за віком на пільгових умовах, яка призначена відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с. 4, 34 на звороті, 35).

Згідно відомостей із трудової книжки позивача та довідки ОКНП "Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги" від 19.12.2022 №264, ОСОБА_1 працює при ОКНП "Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги" на посаді молодшої медичної медсестри з огляду за хворими терапевтичного відділення №2 з 15.05.2006 по даний час (а.с. 11-14).

Згідно матеріалів справи, позивач зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою, в якій посилалась на не проведення, з моменту оформлення їй пенсії за віком, перерахунку для працюючого пенсіонера, а тому просила надати повний та достовірний розрахунок розміру її пенсії, надати повну інформацію стосовно індексації, перерахунків за період отримання нею пенсії, враховуючи її загальний трудовий стаж, страховий стаж після призначення пенсії в період з 2012 по теперішній час (а.с. 5).

У відповідь на вказане звернення, листом від 06.02.2023 №515-381/Л-17/8-2400/23 відповідачем повідомлено позивача про те, що з часу призначення пенсії (29.05.2013) її пенсія неодноразово перераховувалася в порядку і на умовах, визначених статтею 42 Закону, зокрема, в автоматизованому режимі, з урахуванням страхового стажу, набутого після призначення пенсії у відповідності до ч.4 ст.42 Закону з 01.04.2018, 01.04.2020 та 01.04.2022. Окрім цього повідомлено позивача про проведення індексації пенсії з 01.03.2019, з 01.05.2020, з 01.03.2021 та з 01.03.2022, відповідно.

Вказано, що для обчислення пенсії враховано заробітну плату за періоди з 01.01.1994 по 31.12.1998 (згідно довідки про заробіток, при цьому з 01.03.1998 по 31.03.1998 без суми заробітку) та з 01.07.2000 по 31.07.2013 (при цьому з 01.07.2000 по 31.08.2000, з 01.11.2000 по 10.01.2001 без суми заробітку), за винятком перерв, за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, відповідно до сплачених страхових внесків, при індивідуальному коефіцієнті - 0,63100. Середньомісячний розмір заробітної плати для обчислення пенсії з урахуванням проведеної індексації з 01.03.2022 становить 3903,57 гри. (6186,32 гри. х 0,63100, де 6186,32 грн. - збільшений на 14% показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії).

Зазначено, що оскільки після проведеного перерахунку з 01.04.2022 сума підвищення пенсії не перевищила суму доплати до 2300,00 грн., розмір Вашої пенсійної виплати з 01.04.2022 не змінився та продовжував становити 2300,00 грн.

Додатково проінформовано, що у зв`язку із зростанням з 01.07.2022 та з 01.12.2022 розміру прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб проведено перерахунок Вашої пенсійної виплати, однак оскільки після такого перерахунку, в складі пенсійної виплати залишилась доплата відповідно до п. 6 Постанови №118 та доплата до мінімальної пенсійної виплати відповідно до п.2 Постанови №265, розмір пенсійної виплати не змінився та продовжує становити 2300,00 грн (а.с. 7-9).

Не погоджуючись з бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо не здійснення перерахунку пенсії за ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 як працюючому пенсіонеру, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи вказаний спір, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні відносини уданій справі виникли з приводу непроведення перерахунку пенсії з урахуванням показників заробітної плати, з яких позивачем сплачено страхові внески.

Згідно із преамбулою Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частинами другою, третьою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (ч. 3 ст. 24 Закону №1058-IV в редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII застосовується з 01.10.2017).

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування (ч.1 ст.21 Закону №1058-IV).

Відповідно до частини першої статті 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

За приписами статті 1 Закону №1058-IV застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1,2,5 - 7,9,10, 12,15,17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (частина друга статті 20 Закону №1058-IV).

Частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою, дванадцятою статті 20 Закону №1058-IV встановлено, що сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону №1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу було призначено пенсію за віком з 29.05.2013.

Після призначення пенсії позивач з 15.05.2006 продовжувала працювати при ОКНП "Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги" на посаді молодшої медичної медсестри з огляду за хворими терапевтичного відділення №2, де і працювала на дату звернення до відповідача з заявою про перерахунок пенсії.

Відповідно до наданої позивачем довідки про доходи від 11.01.2023 за №7, зокрема за 2017 рік, позивачу з січня 2017 року по грудень 2017 року нараховано заробітну плату від ОКНП "Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги" на суму 42674,37 грн, з якої відраховані страхові внески.

Згідно довідки про доходи за 2018 рік від 11.01.2023 за №8, позивачу з січня 2018 року по грудень 2018 року нараховано заробітну плату від ОКНП "Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги" на суму 50165,86 грн, з якої відраховані страхові внески.

Згідно довідки про доходи за 2019 рік від 11.01.2023 за №9, позивачу з січня 2019 року по грудень 2019 року нараховано заробітну плату від ОКНП "Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги" на суму 56120,75 грн, з якої відраховані страхові внески.

Згідно довідки про доходи за 2020 рік від 11.01.2023 за №10, позивачу з січня 2020 року по грудень 2020 року нараховано заробітну плату від ОКНП "Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги" на суму 68878,15 грн, з якої відраховані страхові внески.

Згідно довідки про доходи за 2021 рік від 11.01.2023 за №11, позивачу з січня 2021 року по грудень 2021 року нараховано заробітну плату від ОКНП "Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги" на суму 87004,14 грн, з якої відраховані страхові внески.

Згідно довідки про доходи за 2022 рік від 11.01.2023 за №12, позивачу з січня 2022 року по грудень 2022 року нараховано заробітну плату від ОКНП "Чернівецька лікарня швидкої медичної допомоги" на суму 89557,60 грн, з якої відраховані страхові внески.

З огляду на зазначене, суд зазначає, що ОСОБА_1 після призначення пенсії продовжила працювати, що підтверджується довідкою від 19.12.2022 та довідками про доходи за 2017-2022 роки, тобто позивач отримувала заробітну платню, з якої сплачувала страхові внески.

Суд погоджується із твердженням відповідача, що дійсно, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Із листа Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 06.02.2023 №515-381/Л-17/8-2400/23 судом встановлено, що відповідачем з часу призначення позивачу пенсії (29.05.2013) пенсія неодноразово перераховувалася в порядку і на умовах, визначених статтею 42 Закону, зокрема, в автоматизованому режимі, з урахуванням страхового стажу, набутого після призначення пенсії у відповідності до ч. 4 ст. 42 Закону з 01.04.2018, 01.04.2020 та 01.04.2022.

Тобто, пенсійний орган проводив перерахунок пенсії позивача самостійно, без подання відповідної заяви.

Проте, суд звертає увага відповідача на те, що норма ч. 4 ст. 42 Закону №1058 передбачає, що пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Як зазначалось вище, позивачу призначена пенсія з 29.05.2013. Згідно матеріалів справи, позивач у січні 2023 звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про здійснення перерахунку пенсії у передбачений законом спосіб, що є пізніше ніж через два роки після її призначення.

Водночас, під час судового розгляду справи відповідачем не доведено перед судом здійснення у відповідності до ч. 4 ст. 42 Закону №1058 перерахунку пенсії позивача з урахуванням страхового стажу, набутого після призначення пенсії та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Враховуючи встановлені обставини, дослідивши подані сторонами докази, суд приходить до висновку, що у позивача наявні підстави для здійснення йому перерахунку пенсії за ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області безпідставно не здійснено позивачу перерахунок пенсії за ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 як працюючому пенсіонеру, з підстав, зазначених у листі від 06.02.2023 №515-381/Л-17/8-2400/23.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № К.(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Оскільки в силу частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-ІУ передбачено обов`язок органу Пенсійного фонду щодо прийняття відповідного рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунок) пенсії, суд вважає, що територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (перерахунку) пенсії. Отже, зазначене питання віднесено до дискреційних повноважень територіального органу Пенсійного фонду.

Право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 як працюючому пенсіонеру відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву позивача щодо здійснення перерахунку її пенсії, як працюючому пенсіонеру, відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Стосовно розподілу судових витрат.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Враховуючи задоволення основних позовних вимог щодо яких фактично виник спір, у відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України суд стягує з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , як працюючому пенсіонеру, відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо здійснення перерахунку її пенсії, як працюючому пенсіонеру, відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073,60 грн.

5. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Згідно статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, Чернівецька область, 58002, ).

Суддя В.О. Григораш