Справа № 380/8561/23
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 380/8561/23 пров. № А/857/25092/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року, ухвалене суддею Мричко Н.І. у м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі № 380/8561/23 за адміністративним позовом приватного підприємства «Агролеон-Захід» до Волинської митниці про скасування рішення про коригування митної вартості товару,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 13 лютого 2023 року № UA205080/2023/000003/2.

20 листопада 2023 року Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким адміністративний позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасував рішення Волинської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості від 13 лютого 2023 року № UA205080/2023/000003/2.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь приватного підприємства «Агролеон-Захід» сплачений за подання позову судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим, оскільки у ньому відповідач не здійснив розрахунок митної вартості і не навів відповідні мотиви. При цьому, сумніви відповідача щодо складових митної вартості товару, що імпортується, ґрунтуються, виключно, на припущеннях відповідача та жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені. Суд вважав, що позивач, під час митного оформлення, надав усі необхідні документи, які не мали розбіжностей, ідентифікували, товар, що оцінювався, та містили об`єктивні та достовірні дані, що піддавалися обчисленню і підтверджували усі складові митної вартості імпортованого товару, натомість, відповідач не довів правомірності коригування митної вартості імпортованого позивачем товару.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.

Таку позицію обґрунтовує тим, що, при проведенні контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митний орган встановив, що подані до митного оформлення документи мають розбіжності. Відповідач запропоновував позивачу надати додаткові документи.

У зв`язку із цим та внаслідок того, що декларант не надав документів, які запитував відповідач, митний орган застосував резервний метод визначення митної вартості товарів.

З цих підстав, відповідач вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів прийняв в порядку, з підстав, у спосіб та в межах повноважень митного органу, які визначені чинним законодавством України.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 10.02.2023 року до митного оформлення позивач подав митну декларацію № 23UA39U2 на товар: добрива мінеральні або хімічні, азотні-нітрат амонію (Azotan amonu) PULAN, масова частка загального азоту (N) -- 34.4% (в амонійній формі - 17,2%, в нітратній формі - 17,2%), що становить 23736 кг. Розфасовано в біг-бегах: по 600 кг, Всього: 115 біг-бегів, 69000 кг. Розрахована декларантом митна вартість товару 206793,00 польських злотих.

Разом із митною декларацією позивач подав:

- сертифікат якості від 05.04.2019;

- пакувальний лист б/н від 09.02.2023;

- рахунок-фактуру № ЕЕ23020005 від 09.02.2023;

- накладну УМВСІ № 01166 від 09.02.2023;

- рахунок-проформу № ZAMEE/23/01/0018 від 31.01.2023;

- рахунок-проформу № ZAMEE/23/02/0001 від 02.02.2023;

- сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.l № PL/MF/AS 0562962.

- банківський платіжний документ (SWIFT) б/н від 03.02.2023;

- банківський платіжний документ (SWIFT) б/н від 09.02.2023;

- контракт № 01/2022 від 25.01.2022;

- договір № БРП/04/22 від 20.06.2022.

Відповідач надіслав позивачу вимогу про надання додаткових документів, а саме:

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

- переклади документів;

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- виписку з бухгалтерської документації.

Відповідач витребував у позивача додаткові документи, у зв`язку з тим, що у поданих до митного оформлення є розбіжності, а саме:

- до митного оформлення надано сертифікат якості, виданий ще 05.04.2019;

- згідно з митною декларацією країни експорту № 23PL402010E0192029 від 09.02.2023 відправником товару єSp.z.o.o., а згідно з накладною УМВС № 01166 від 09.02.2023 відправником товару єCargo Connect Sp. z o.o.;

- у накладній УМВС № 01166 від 09.02.2023 вказано документ відвантажувальна специфікація, який до митного оформлення товару не поданий;

- сума вказана у платіжному дорученні в іноземній валюті не відповідає сумі вказаній у рахунку-проформі. При цьому, згідно з пунктом 3.3 контракту № 01/2022 від 25.01.2022 оплата за товар здійснюється у формі 100% передоплати або оплати на протязі 14 днів, згідно з виставленою фактурою.

Листом від 13.02.2023 № 13/02-1 на вимогу митного органу декларант надав інформацію щодо розмитнення аналогічного товару та повідомив відповідача про те, що більше інформації немає.

17.02.2023 відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA20900/2023/100072/2, відповідно до якого визначено митну вартість імпортованого позивачем товару за допомогою резервного методу у розмірі 244480,80 польських злотих.

Для коригування митної вартості товару відповідач обрав резервний метод визначення митної вартості, скоригувавши митну вартість на основі інформації про товар, що зазначена у митній декларації №UA401030/2023/2273 від 08.02.2023 року на рівні 10,3 PLN/кг.

Вважаючи рішення про коригування митної вартості протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як визначено у частині 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з пунктом 2 частини 6 статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями частин 2 та 3 статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачу. При цьому, митний орган, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Разом з тим, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Під час проведення консультацій з декларантом, митний орган зазначив, що для підтвердження заявленої митної вартості товару, який задекларований, згідно із митною декларацією № 23UA39U2 від 10.02.2023 року, декларант має подати такі документи:

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

- переклади документів;

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- виписку з бухгалтерської документації.

При цьому, як встановив апеляційний суд із рішення про коригування митної вартості товару, витребування відповідачем вказаних вище документів було зумовлено тим, що подані до митного оформлення документи мають розбіжності, а саме:

- до митного оформлення надано сертифікат якості, виданий ще 05.04.2019;

- згідно з митною декларацією країни експорту № 23PL402010E0192029 від 09.02.2023 відправником товару єSp.z.o.o., а згідно з накладною УМВС № 01166 від 09.02.2023 відправником товару єCargo Connect Sp. z o.o.;

- у накладній УМВС № 01166 від 09.02.2023 вказано документ відвантажувальна специфікація, який до митного оформлення товару не поданий;

- сума вказана у платіжному дорученні в іноземній валюті не відповідає сумі вказаній у рахунку-проформі. При цьому, згідно з пунктом 3.3 контракту № 01/2022 від 25.01.2022 оплата за товар здійснюється у формі 100% передоплати або оплати на протязі 14 днів, згідно з виставленою фактурою.

У відповідь на запит відповідача декларант надав:

- декларацію про відповідність товару від виробника DZ-2023/ZA-1 від 05.01.2023 року;

- проформу ZAMEE/23/01/0018 від 31.01.2023 року та платіжне доручення із 100% оплатою від 09.02.2023 року;

- проформу ZAMEE/23/02/0001 від 02.02.2023 року та платіжне доручення з 50% оплатою від 03.02.2023 року;

- виписку з бухгалтерської документації від 10.02.2023 року;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) від 01.02.2023 року.

Щодо виявлених розбіжностей позивач пояснив:

- сертифікат якості не є документом, що підтверджує митну вартість товару;

- РКР CARGO CONNECT SP. Z О.О. є експедитором по залізниці, що діє за дорученнямSP. Z О.О., що є експортером товару;

- відвантажувальна специфікація не є документом, що підтверджує митну вартість товару;

- до митного оформлення уповноваженою особою декларанта надано рахунок-фактуру № ЕЕ23020005 від 09.02.2023, а також рахунок-проформу № ZAMEE/23/01/0018 від 31.01.2023 та рахунок-проформа № ZAMEE/23/02/0001 від 02.02.2023, в яких зазначена вартість за 1 тонну товару, що становить 2997,00 польських злотих. На підтвердження здійснення оплати уповноваженою особою декларанта на вимогу митного органу про витребування доказів листом від 13.02.2023 №13/02-1 надані банківські свіфти від 03.02.2023 та 09.02.2023, виписку з бухгалтерської документації від 10.02.2023;

- умови поставки DAP, тобто до місця призначення транспортні витрати оплачує продавець, а з місця призначення позивач.

Надаючи оцінку доводам сторін, щодо правомірності рішення відповідача про коригування митної вартості, апеляційний суд зазначає наступне.

Апеляційний суд погоджується із позицією позивача, що сертифікат якості та відвантажувальна специфікація не є документами, які підтверджують митну вартість товару, оскільки відсутні у переліку документів, який визначений частиною 1 статті 53 МК України.

Що стосується тих розбіжностей, що, згідно з митною декларацією країни експорту № 23PL402010E0192029 від 09.02.2023 відправником товару є Sp. z o.o., а, згідно з накладною УМВС № 01166 від 09.02.2023 року відправником товару єCargo Connect Sp. z o.o., то позивач пояснив, що РКР CARGO CONNECT SP. Z О.О. є експедитором по залізниці, що діє за дорученнямSP. Z О.О., що є експортером товару, тому у накладній УМВС № 01166 від 09.02.2023 року РКР CARGO CONNECT SP. Z О.О. зазначено є відправник товару.

Апеляційний суд погоджується із цими твердженнями позивача, зважаючи на те, що у декларації країни відправника товару від 09.02.2023 № 23PL402010Е0192029 та сертифікаті з перевезення (походження) товару EUR.l № PL/MF/AS 0562962 від 09.02.2023 відправником зазначено GALVET SP. Z О.О.

З приводу тієї обставини, що сума, вказана у платіжному дорученні в іноземній валюті не відповідає сумі, вказаній у рахунку-проформі, то суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 3.3 контракту № 01/2022 від 25.01.2022, покупець може здійснювати попередню оплату шляхом переказу на банківський рахунок продавця за 100% вартості замовленого товару, згідно із виставленою проформою або на протязі 14 днів після поставки товару покупцю, згідно із виставленою фактурою.

31.01.2023 року продавець виставив позивачу проформу ZAMEE/23/01/0018, на суму 1780218,00 польських злотих, яку позивач оплатив у розмірі 100%, про що надав платіжне доручення від 09.02.2023 року.

02.02.2023 року продавець виставив позивачу проформу ZAMEE/23/02/0001, на суму 2 811186, 00 польських злотих, яку позивач оплатив у розмірі 50%, про що надав платіжне доручення від 03.02.2023 року.

У рахунку-фактурі № ЕЕ23020005 від 09.02.2023, згідно із якою позивачу поставлена партія товару селітра аміачна кількістю 69 тон, на суму 206793,00 польських злотих, зазначено, що була здійснена передоплата за цей товар 03.02.2023 року, на підставі проформи ZAMEE/23/02/0001 від 02.02.2023 року.

Отже, позивач, на думку апеляційного суду, надав належні документи щодо оплати за партію товару, що поставлялася, згідно із рахунком-фактурою № ЕЕ23020005 від 09.02.2023.

З приводу тієї обставини, що у накладній УМВС № 01166 від 09.02.2023 вказано, що плату за транспортування товару українською залізницею здійснює ПП «Агролеон-Захід», у той час, як у поданій митній декларації вказано умови поставки DAP, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з правилами Інкотермс 2010 умоваat Place, скорочено (Постачання в місці призначення) - одна з умов (термінів) Інкотермс, що означає, що Продавець виконав своє зобов`язання з постачання тоді, коли він надав Покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення. Умови постачання DAP покладають на Продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення.

Таким чином, у вартість товару, що зазначена в рахунку-фактурі № ЕЕ23020005 від 09.02.2023 та становить 2997,00 польських злотих за тонну, включені всі витрати Продавця, що підтверджується комерційною пропозицією продавця від 30.01.2023 та прайс-листом від 01.02.2023. Водночас, плату за транспортування товару українською залізницею з місця призначення здійснює АА «Агролеон-Захід», як Покупець, адже на Продавця, за умовами DAP, покладаються всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару лише в місце призначення.

На думку апеляційного суду, сумніви митного органу щодо митної вартості товару, яку задекларував позивач, з підстав виявлених розбіжностей, є необґрунтованими, що позбавляє відповідача права самостійно коригувати митну вартість товару, що вказана у цій митній декларації.

Крім цього, апеляційний суд зазначає, що відповідач обрав резервний метод визначення митної вартості товару.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 93 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Відповідач у рішенні про коригування митної вартості ввезеного позивачем товару зазначив, що визначив митну вартість товару на підставі цінової інформації ЄАІС Держмитслужби та митної декларації № UA205170/2023/11375 від 20.04.2023 року, на основі якої раніше розмитнювався аналогічний товар.

Разом з тим, відповідно до частини 1 та 2 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Однак, апеляційний суд встановив, що рішення про коригування митної вартості товарів не містить обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Такого висновку суд дійшов, зважаючи на те, що у рішенні про коригування митної вартості відсутні порівняльні характеристики товару, який ввозив позивач та того, який за основу коригування обрала митниця.

Тому, враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товару від 13 лютого 2023 року № UA205080/2023/000003/2 є необґрунтованим та прийнятим з порушенням статей 53-55 МК України, а тому його необхідно скасувати.

Цей висновок є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року в справі № 380/8561/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Постанова складена 12.02.2024 року