Справа № 740/6647/23
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/6647/23
Провадження № 2-а/740/3/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

за участю:

- позивача ОСОБА_1 ,

- представника позивача Подолянка Валерія Петровича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, поліцейського ВРПП Ніжинського районного відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області Тригубенка Олександра Станіславовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

установив:

У жовтні 2023 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив поновити строк для оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності та скасувати постанову серії БАД № 835292 від 17.09.2023 року, прийняту поліцейським ВРПП Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області Тригубенком О. С., якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн, та закрити провадження у справі.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 17.09.2023 о 02 год. 08 хв. поліцейським ВРПП Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Тригубенком О. С. стосовно нього прийнято постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Відповідно до змісту постанови, 16.09.2023 о 23 год. 50 хв. у с. Безуглівка Ніжинського району позивач здійснював рух по вул. Горького на транспортному засобі «Опель-омега», р. н. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керувати цим транспортним засобом.

Позивач не погоджується з постановою та вважає її незаконною, оскільки того дня він з друзями їздив у с. Безуглівка на його власному автомобілі, але за кермом перебував не він, а ОСОБА_2 , яка запевнила, що має водійське посвідчення. Повернувшись у с. Курилівка, вони перебували у подруги, коли приїхали працівники поліції та повідомили, що на нього надійшла заява про вчинення ДТП за участю його автомобіля. ОСОБА_2 пояснила поліцейським, що це вона була за кермом та ніякого ДТП не вчиняла. Поліцейські оглянули автомобіль, а потім примусово доставили його на огляд та склали стосовно нього протоколи про вчинення ДТП, залишення місця ДТП, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та вказану постанову про керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Працівники поліції не взяли до уваги пояснення ОСОБА_2 про те, що це вона керувала транспортним засобом під час поїздки в с. Безуглівка, пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та притягнули його до адміністративної відповідальності необґрунтовано, упереджено, виключно на припущеннях, а також не надали можливості скористатися правничою допомогою.

У поданій заяві позивач просив поновити строк на оскарження, посилаючись на те, на цей час він проходить військову службу та фізично не мав можливості звернутися за правовою допомогою та своєчасно оскаржити постанову.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 жовтня 2023 року позивачу поновлено строк звернення до суду, відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 02 листопада 2023 року 14-00 год., яке у подальшому неодноразово відкладалося, востаннє на 31 січня 2024 року 10-30 год.

У відзиві на позов поліцейський Тригубенко О. С. просив відмовити в задоволенні позову з підстав необґрунтованості вимог. Пояснив, що 16.09.2023 він перебував на чергуванні в наряді ГРПП № 5, на логістичний пристрій надійшов виклик про те, що 16.09.2023 о 23 год. 55 хв. у с. Безуглівка, біля церкви, військовослужбовець на ім?я ОСОБА_5 на автомобілі «Опель Омега», чорного кольору, збив дівчину віком приблизно 20-22 роки. Автомобіль з місця ДТП зник. При виїзді СОГ на місце події встановлено, що на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 , було здійснено наїзд автомобілем марки «Опель Омега», р. н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У подальшому ОСОБА_6 було доставлено до Ніжинської ЦМЛ та при огляді лікарем установлено тілесні ушкодження, а саме: забій лівого ліктьового суглобу, садна задньої поверхні шкіри лівого ліктьового суглобу; після надання медичної допомоги відпущено додому. Під час розшукових заходів установлено місце стояни транспортного засобу та водія, якого було доставлено до КНП «Ніжинська ЦМЛ ім. М. Галицького» для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, результат 1,27 проміле. На ОСОБА_1 складено відповідні протоколи за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4, ч. 2 ст. 126 КУпАП. При розгляді та оформленні адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 усі вимоги закону дотримані. Постанова складена за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці його вчинення, за участю водія транспортного засобу, в порядку та на підставі чинного законодавства. Доказом учинення правопорушення є копія пояснення поліцейського Тригубенка О. С., копія заяви та пояснення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також сд-диск з відеозаписом з місця події.

У відзиві на позов представник ГУ НП в Чернігівській області просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, оскільки при розгляді та оформленні адміністративних матеріалів відносно позивача всі вимоги чинного законодавства поліцейським дотримані.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та закрити справу у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення. Пояснив, що того дня ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у с. Безуглівка, а за кермом перебувала ОСОБА_2 . Поліцейські не зібравши доказів, не дослідивши обставин справи, безпідставно склали на позивача протокол. Крім того, на відеозаписі, долученому до відзиву, не зафіксовано факту керування позивачем транспортним засобом.

У судовому засідання позивач повідомив, що йому відомо про складення щодо нього й інших протоколів про адміністративні правопорушення та про притягнення його до адміністративної відповідальності постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, яку він на цей час оскаржує в апеляційному суді. При цьому зазначив, що відкладав розгляд справ у зв`язку із зайнятістю на військовій службі, жодних клопотань про виклик свідків у інших провадженнях не заявляв.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Суд установив, що згідно з оскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 17 вересня 2023 року серії БАД № 835292, 16.09.2023 о 23 год. 50 хв. у с. Безуглівка по вул. Горького, 39, водій ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі «Опель Омега», р. н. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, а тому на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Також установлено, що постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Указаною постановою суду встановлено, що 16.09.2023 о 23 год. 50 хв. у с. Безуглівка Ніжинського району по вул. Горького, 39, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Omega, р. н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Огляд на стан сп`яніння проводився в медичному закладі зі згоди водія у встановленому законом порядку. Крім того, 16.09.2023 о 23 год. 50 хв. в с. Безуглівка Ніжинського району по вул. Горького, 39, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Omega, р. н. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , унаслідок ДТП потерпіла отримала тілесні ушкодження, та залишив місце скоєння ДТП. Від ОСОБА_1 на адресу суду неодноразово надходили заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на військовій службі. При цьому доказів, що унеможливлюють станом на 14.12.2023 явку в судове засідання, останнім не надано, у зв`язку з чим було прийнято рішення проводити розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Як слідує зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За ч. 2 ст. 126 КУпАП настає відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачі керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП є, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У розумінні ст. 72 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 73 КАС України встановлено, що н алежними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події, який міститься на сд-диску, наданого поліцейським до відзиву на позов, убачається, що позивач підтвердив факт керування транспортним засобом, розповів, що не чіпав дівчину, їхав по трасі. На відео зафіксовано, що на вимогу поліцейського показати посвідчення водія ОСОБА_1 повідомив, що не має документа, відновлює його.

Оскільки судом безпосередньо досліджено відеозапис з місця події, на якому зафіксовано всі обставини, то суд не вбачав підстав для допиту в судовому засіданні за клопотанням позивача свідків, які були присутні на місці події.

Крім цього, у доданих до відзиву на позов копіях пояснень і протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_6 вказувала на те, що 16.09.2023 у с. Безуглівка на неї скоїв наїзд автомобіль марки «Опель», у результаті чого вона впала, отримала тілесні ушкодження.

Також у наданій копії пояснень ОСОБА_7 зазначив про те, що 16.09.2023 у с. Безуглівка автомобіль «Опель Омега» під керуванням ОСОБА_8 рухався на великій швидкості і зачепив ОСОБА_9 , вона впала.

Оцінюючи вищевказані докази в сукупності, суд вважає, що відповідач довів правомірність прийнятої постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу.

При цьому враховується практика Європейського суду з прав людини, згідно з якою будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Крім цього, слід зазначити таке.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України відповідач це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно з положеннями ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності. Указана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 742/2298/17. Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідачем у справах з приводу оскарження постанов інспектора патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Національної поліції - суб`єкт владних повноважень, а не підрозділ Національної поліції або ж особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення. Правову позицію з цього питання висловлено Верховним Судом у постанові від 26 грудня 2019 року в справі № 724/716/16-а (провадження № К/9901/12750/18).

З урахуванням вищевказаного суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову до відповідача ГУ НП в Чернігівській області у зв`язку з недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог, та відмову в задоволенні позову до поліцейського ВРПП Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області Тригубенка О. С., який є неналежним відповідачем за вказаними вимогами.

У такому разі понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 5, 77, 244, 245, 286 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, поліцейського ВРПП Ніжинського районного відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області Тригубенка Олександра Станіславовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко