Справа № 400/11961/23
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/11961/23

Перша інстанція: суддя Ярощук В.Г.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

25 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:

визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 31.05.2023 року № 383;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перевести позивача з 24.05.2023 року на пенсію за віком державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначених у довідках Департаменту соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації від 15.09.2023 року № 1088/07 та від 15.09.2023 року № 1089/07.

ОСОБА_1 позов обґрунтовує тим, що з липня 2007 року отримує пенсію по інвалідності, призначену за Законом України «Про державну службу». У березні 2023 року його переведено на пенсію по інвалідності згідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

24.05.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про переведення його на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Однак у відповідь отримав рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 31.05.2023 № 383 про відмову у переході з пенсії по інвалідності на пенсію згідно із Законом України «Про державну службу» через недоцільність.

Позивач вважає, що наявний у нього на дату звернення вік та спеціальний стаж дозволяв пенсійному органу здійснити переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за Законом України «Про державну службу».

У відзиві на позовну заяву Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області просило суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Відзив умотивовано тим, що позивача було в автоматичному режимі, без звернення, переведено на пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.03.2023 року за документами, що містяться в матеріалах пенсійної справи, розмір пенсії склав 3718,67 грн. В той же час, на день звернення з заявою переведення на пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про державну службу» є недоцільним, оскільки розмір пенсії позивача становив би 2963,77 грн.

У відзиві також зазначено, що позивачу до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII) вже призначалась пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХІІ). За таких обставин права на повторне призначення пенсії відповідно до вказаного Закону позивач не має.

Оскільки органами Пенсійного фонду України рішення про перерахунок пенсії, а саме перехід на пенсію за Законом № 889-VIII, не приймалось, то й вимога позивача про переведення з 24.05.2023 року на пенсію за віком державного службовця з урахуванням довідок Департаменту соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації про складові заробітної плати є передчасною.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Зокрема апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії. Наведене не відповідає дійсним обставинам, оскільки зі змісту відповіді пенсійного органу та відзивів на позовну заяву вбачається, що позивач мав намір здійснити перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно Закону України «Про державну службу» і саме у реалізації такого права йому відмовлено, як особі, яка вже отримувала пенсію відповідно Законом України «Про державну службу».

Апелянт наголошує, що подана ним заява до пенсійного органу направлена не на перерахунок пенсії, а задля переходу з одного виду пенсії на інший, тому оскаржувана відмова пенсійного органу порушує його право на вибір пенсії.

Крім того для реалізації права на перехід на пенсію по віку позивач отримав нові довідки про складові заробітної плати, які, на його переконання, мають бути враховані пенсійним органом при переведенні його на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу».

Головне управління пенсійного фонду в Миколаївській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області своїм правом на подання відзиву не скористалось.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

З 18.07.2007 року ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності згідно із Законом України «Про державну службу» № 3723-ХІІ при наявності 23 років 08 місяців 15 днів стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців згідно із Законом № 3723-ХІІ, у розмірі 2963,77 гривні.

З 01.03.2023 року позивача було в автоматичному режимі, без його звернення, відповідно до пунктів 4-7 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведено на пенсію по інвалідності, та її розмір склав 3718,67 гривні. (а.с.19-20)

24.05.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про перехід на пенсію відповідно до Закону України «Про держану службу», до якої були додані, у тому числі, довідки про заробітну плату від 10.12.2008 року № 03/2055, 11.12.2008 року № 01/796 та від 11.12.2008 року № 01/797. (а.с.15-16)

Зазначена вище заява розглянута за екстериторіальним принципом Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області та 31.05.2023 року прийнято рішення № 383 про відмову позивачу в переході на пенсію згідно із Законом України «Про державну службу» через недоцільність.

Вказана відмова аргументована тим, що на день звернення розмір пенсії по інвалідності позивача складав 3718,67 грн, водночас у разі переведення його на пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про державну службу» її розмір склав би 2963,77 грн. (а.с.17)

15 вересня 2023 року Департамент соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації видав позивачу довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця № 1088/07 та № 1089/07. (а.с.22, 23)

Не погоджуючись з правомірністю відмови у переведені на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що з заявою про перехід на пенсію відповідно до Закону України «Про держану службу», яка за своїм змістом є заявою про перерахунок пенсії, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області 24.05.2023 року, тобто в період дії воєнного стану в Україні.

Відтак, враховуючи пункт 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 23.12.2022 року № 3-р/2022, органи Пенсійного фонду України не мали права приймати рішення про проведення перерахунку пенсії позивача відповідно до Закону № 889-VIII, оскільки право на проведення такого перерахунку позивач матиме лише через три місяці з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022 зі змінами.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII, Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ втратив чинність, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону України «Про державну службу» №889-VIII.

Згідно пункту 10 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до пункту 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України №889-VIII «Про державну службу» стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про державну службу» №3723, на яку є посилання у пунктах 10-12 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень, визначені класифікація посад державних службовців з першої по сьому категорію, інших прирівняних до них посад не перелічених у цій статті та передбачено, що віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Таким чином, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень України «Про державну службу» №889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Дослідивши заяву позивача від 24.05.2023 року, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 просив перевести його з пенсії по інвалідності на пенсію згідно Закону України «Про державну службу».

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №383 від 31.05.2023 року, колегія суддів зауважує, що пенсійним органом відмовлено позивачу у переведенні на пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про державну службу».

У даному випадкувідповідачем фактично не було розглянуто питання про можливість переведення позивача на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» та не встановлювалась відповідність позивача вимогам щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби станом на 01 травня 2016 року та доцільність такого переведення.

За таких обставин рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 31.05.2023 року № 383 є протиправним та підлягає скасування.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, колегія суддів бере до уваги, що частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, питання розрахунку та перевірки стажу роботи, в тому числі і спеціального стажу державної служби, під час переведення особи з одного виду пенсії на інший належать до дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду, тому суд не може підміняти спеціальний суб`єкт та перебирати на себе його повноваження.

Отже, належним та відповідним способом відновлення порушених прав позивача буде зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.05.2023 року з урахуванням висновків суду.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що вимога позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перевести позивача з 24.05.2023 року на пенсію за віком державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначених у довідках департаменту соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації від 15.09.2023 року № 1088/07 та від 15.09.2023 року № 1089/07, є передчасною та не може бути задоволена за даних обставин.

Крім того, колегія суддів зауважує, що положення частини 3 статті 45 Закону України №1058 передбачають переведення на інший вид пенсії на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

В контексті зазначеного, колегія суддів звертає увагу, що довідки Департаменту соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації від 15.09.2023 року № 1088/07 та від 15.09.2023 року № 1089/07 не долучались до заяви позивача від 24.05.2023 року та були додатково одержані органами пенсійного фонду.

З огляду на зазначене суд не вбачає підстав зобов`язувати відповідача враховувати довідки, які не були подані разом з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший.

Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 28 вересня 2023 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. «а»- «г» п.2 ч.5 ст.328 КАС України

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року скасувати та ухвалити постанову про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 31.05.2023 року № 383.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.05.2023 року з урахуванням висновків суду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко