Справа № 200/4401/23
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року справа №200/4401/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року у справі № 200/4401/23 (головуючий І інстанції Галатіна О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

В серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 з 01 червня 2022 року щомісячної доплати у розмірі 2000,00 гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713, до існуючої пенсії; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01 червня 2022 року щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб від 14.07.2021 № 713, у розмірі 2000,00 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України від 09 квітн 1992 року №2262-ХІІ.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач перебуває на обліку в установі відповідача як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до вимог Закону України № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року. До пенсії Позивача установлено щомісячну доплату в сумі 2000, 00 грн. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13.12.2021 по справі 200/15920/21 відповідачем здійснено перерахунок його пенсії. Зазначає, що при цьому після перерахунку пенсії на виконання рішення суду ГУ ПФУ в Донецькій області незаконно та протиправно припинило виплату позивачу гарантованої Державою та Урядом України щомісячну доплату, згідно Постанови КМУ № 713 в сумі 2000 гривень. На письмове звернення позивача з вимогою відновити вказану доплату, ГУ ПФУ відмовили. Вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його конституційні права у зв`язку з чим звернувся до суду із вказаним позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року у справі № 200/4401/23 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 з 01 червня 2022 року щомісячної доплати у розмірі 2000,00 гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713, до існуючої пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01 червня 2022 року щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб від 14.07.2021 № 713, у розмірі 2000,00 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України від 09 квітн 1992 року №2262-ХІІ.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскільки після проведеного перерахунку пенсії Позивача її розмір збільшився більше ніж на 2000 грн підстави для встановлення щомісячної доплати до пенсії відповідно до Постанови № 713 відсутні.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 , є одержувачем пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262 від 09 квітня 1992 року (далі - Закон № 2262) та перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з 2015 року, що сторонами не оспорюється.

На виконання приписів постанови Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб № 713, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області позивачу нараховано щомісячну доплату в сумі 2000 грн. з липня 2021 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13.12.2021 року по справі №200/15920/21 адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010, місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка полягає у не проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії за вислугу років з 01 грудня 2019 року на підставі довідки державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області від 30 червня 2021 року № 33/25-1391 про розмір грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01 грудня 2019 року на підставі довідки державної установи Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області від 30 червня 2021 року № 33/25-1391 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.07.2023 року №13483-12255/К-02/8-0500/23, на запит позивача, повідомлено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13.12.2021 по справі 200/15920/21, яке набрало законної сили 15.06.2022, в липні 2022 року проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 30.06.2021 № 33/25-1391. Після виконання судового рішення розмір пенсійної виплати Позивача збільшився більш ніж на 2000,00 грн. Враховуючи зазначене, виплату щомісячної доплати по Постанові № 713 припинено з 01.08.2022. Таким чином, оскільки після проведеного перерахунку пенсії Позивача її розмір збільшився більше ніж на 2000 грн підстави для встановлення щомісячної доплати до пенсії відповідно до Постанови № 713 відсутні.

Не погоджуючись із цим, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб, визначаються Законом № 2262-ХІІ.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в установлених законодавством розмірах, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Питання щодо перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано положеннями ст. 63 Закону № 2262-ХІІ.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, Кабінету Міністрів України надано право встановлювати умови, порядок перерахунку пенсій та розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

13.02.2008 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393"

Згідно з п. 1 вказаного Порядку (далі - Порядок № 45) пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

21.02.2018 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова КМУ № 103), яка набрала чинності 24.02.2018 року.

Положеннями п. 1 Постанови КМУ № 103 передбачалося перерахувати пенсії, які були призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 01.03.2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням і відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування чи до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 року за постановою Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року № 704.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, визнано протиправним та нечинним п. 1 Постанови КМУ № 103.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року та постановою Верховного Суду від 12.11.2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45.

Отже, з 05.03.2019 року - дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18 діє попередня редакція пункту 5 та додатку 2 до Порядку, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45, тобто така, яка діяла до змін, які в судовому порядку визнані протиправними та нечинними.

Разом з тим, був чинним пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103, який безпосередньо стосувався перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та містив вказівку здійснити перерахунок пенсій з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи основні та щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії в розмірах, установлених законодавством, премії за січень 2016 року відповідно до Постанови №988, а також пункт 6 Постанови №103, яким внесено зміни до Порядку №45, зокрема, доповнено цей Порядок додатком 3.

У подальшому рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 року у справі №826/12704/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 року, визнано протиправним та скасовано пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103.

11.11.2015 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №988, пунктом 1 якої встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 7 цієї постанови постановлено Міністерству внутрішніх справ за погодженням з Міністерством соціальної політики та Міністерством фінансів затвердити у двотижневий строк порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання.

Зокрема, цим Порядком установлено такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (пункт 4 Порядку №260); надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (пункт 5 Порядку №260); надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць (пункт 6 Порядку №260); надбавка за службу в умовах режимних обмежень (пункт 7 Порядку №260); надбавка за почесне звання заслужений (пункт 8 Порядку №260); доплата за науковий ступінь з відповідної спеціальності (пункт 9 Порядку №260); доплата за вчене звання (пункт 10 Порядку №260); доплата за службу в нічний час (пункт 11 Порядку №260).

Скасовуючи пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 у адміністративній справі № 826/12704/18 суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про те, що вказаний пункт Постанови у відсотковому співставленні встановлює зменшення виплати пенсії особам у порівнянні з тими умовами, які вони мали до його прийняття, та фактично звужують складові грошового забезпечення, які підлягають врахуванню при обрахунку пенсії вказаним особам.

Таким чином, у зв`язку з набранням чинності судовим рішенням у справі №826/12704/18 виникли підстави для перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення.

З 01.12.2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) виникли підстави для перерахунку пенсії позивача, що призначені за Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 відповідно до ст. ст. 43, 63 Закону № 2262-ХІІ та ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ.

Саме такий перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 року (з огляду на приписи ч. 2 та ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ) мав бути здійснений відповідачем.

Разом із цим, зазначений перерахунок відповідачем своєчасно проведено не було, що мало наслідком звернення позивача до суду з позовом (справа № 200/15920/21).

Фактично даний перерахунок пенсії проведено відповідачем лише на підставі рішення суду від 13 грудня 2021 року у справі № 200/15920/21.

Спірним питанням даної справи є право позивача на щомісячну доплату до пенсії за вислугу років у розмірі 2000,00 грн. на підставі Постанови КМУ № 713.

Відповідно до абз. 1 п. 1 Постанови КМУ № 713 установлено з 01.07.2021 року особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 року згідно із Законом № 2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ станом на 01.03.2018 року, щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ.

Як видно з матеріалів електронної пенсійної справи та пенсійного посвідчення, пенсія була призначена позивачу з 2015 року, що сторонами не оспорюється.

Отже на позивача розповсюджується дія абз. 1 п. 1 Постанови КМУ № 713.

Згідно з абз. 3 п. 1 Постанови КМУ № 713 передбачено, що у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018 року, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000,00 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000,00 грн, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Відповідно до абз. 3 п. 1 Постанови КМУ № 713 щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, який визначено за Законом № 2262-ХІІ, починаючи з 01.07.2021 року.

Отже, внаслідок прийняття Постанови КМУ № 713 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону № 2262-ХІІ до 01.03.2018 року, було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн., виплата якої не здійснюється у разі, коли пенсія особам, зазначеним, зокрема, в абз. 1 п. 1 Постанови КМУ № 713, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018 року.

Водночас, аналіз наведених вище норм права, а також мети прийняття Постанови КМУ № 713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого за абз. 3 п. 1 Постанови КМУ № 713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. до розмірів пенсій, визначених відповідно до ст. ст. 13, 21 та 36 Закону № 2262-ХІІ, повинен бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на пенсію відповідно до Закону№ 2262-ХІІ, на підставі нормативно-правового акта компетентного органу, оскільки у такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення Постанови КМУ № 713 (зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, визначених на законних підставах).

Натомість перерахунок пенсії, який проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018 року, не є перерахунком пенсії внаслідок зміни певних складових грошового забезпечення або інших показників основного розміру пенсії.

Судом установлено, що позивачу здійснений перерахунок пенсії саме на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року у справі № 200/5196/22 на підставі оновленої довідки від 30.06.2021 № 33/25-1391, станом на 19.11.2019 року.

Таким чином, оскільки перерахунок пенсії позивача, який проведений відповідачем на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн. відповідно до приписів Постанови КМУ № 713.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08.11.2022 року у справі № 420/2473/22.

Стосовно пропуску строку звернення позивача з даним позовом, суд зазначає, що частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Дійсно, цим кодексом, зокрема частиною 2 статті 122 встановлено загальний строк звернення до суду особою за захистом своїх порушених прав, у шість місяців.

В той час, частиною 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Суд враховує, що позивач, вимоги якого, за своєю суттю, виникли у зв`язку із тим, що попередньо призначені йому суми пенсії, не отримані ним з вини відповідача, який призначає і виплачує пенсію, і ці вимоги безпосередньо спрямовані на виплату йому призначеної пенсії, тобто за минулий час. Та такі вимоги не обмежуються будь-яким строком.

Тому суд вважає, що у даному випадку, позивач строків звернення до суду із позовом не пропустив, оскільки, на підставі вказаного вище закону, він має право захистити своє право на отримання виплати нарахованої йому пенсії, без обмеження будь-яким строком.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем законність оскаржуваних дій не доведена, а його доводи суд відхиляє з вищенаведених мотивів.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року у справі № 200/4401/23 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року у справі № 200/4401/23 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 15 лютого 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв