Справа № 260/9590/23
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 лютого 2024 рокум. Ужгород№ 260/9590/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Луцович М.М.

при секретарі судового засідання Пішта І.І.

та осіб, що беруть участь у справі:

представник позивача Каверін С.М.,

представник відповідача 1 Опевалова С.С.,

представник відповідача 2 не з`явився,

представник відповідача 3 Рапіта О.В.,

представник відповідача 4 Філіпова Г.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника відповідача 4 про залишення позовної заяви без руху та заміни відповідача в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ), НОМЕР_4 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_5 ), Адміністрації державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ), НОМЕР_4 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_5 ), Адміністрації державної прикордонної служби України , в якому просить:

1) визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) щодо нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із 01.12.2015 по 28.02.2018 року із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

2) зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із 01.12.2015 по 28.02.2018 із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;

3) визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати індексації - різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 у сумі 4418,41 на місяць за період із 01.03.2018 по липень 2019 року та за період березень - квітень 2020 року;

4) зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за період із 01.03.2018 по липень 2019 року та за період березень - квітень 2020 року у розмірі 4418,41 грн. на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;

5) визнати протиправною бездіяльність Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_6 ) у особі правонаступника Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та невиплати індексації - різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 у сумі 4418,41 на місяць за період із серпня 2019 року по лютий 2020 року;

6) зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за період із серпня 2019 року по лютий 2020 року у розмірі 4418,41 грн. на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;

7) визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_7 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та невиплати індексації - різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 у сумі 4418,41 на місяць за період із квітня 2020 року по липень 2020 року та за період із червня 2022 року по грудень 2022 року;

8) зобов`язати НОМЕР_7 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за із квітня 2020 року по липень 2020 року та за період із червня 2022 року по грудень 2022 року у розмірі 4418,41 грн. на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;

9) визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_4 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_5 ) щодо не нарахування та невиплати індексації - різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 у сумі 4418,41 на місяць за із серпня 2020 року по травень 2022 року;

10) зобов`язати НОМЕР_4 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію - різницю грошового забезпечення за із квітня 2020 року по липень 2020 року та за період із серпня 2020 року по травень 2022 року у розмірі 4418,41 грн. на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року відкрито загальне позовне провадження в даній адміністративній справі.

27 листопада 2023 року представником Адміністрації державної прикордонної служби України подано відзив на позов, в якому заявлено клопотання про залишення позову без руху з огляду на те, що індексація грошових доходів населення не є складовою грошового забезпечення військовослужбовців, а тому доводи позивача про те, що дана справа, пов`язана з недотриманням законодавства про оплату праці, є безпідставними. Також звертає увагу суду, що дана справа не є справою про стягнення заробітної плати, а тому відсутні підстави звільнення позивача від сплати судового збору, а також позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ст. 122 КАС України.

Одночасно представником Адміністрації державної прикордонної служби України у відзиві заявлено клопотання про заміну відповідача Адміністрацію державної прикордонної служби України на 9 прикордонний загін імені Січових Стрільців Державної прикордонної служби України. Клопотання мотивоване тим, що Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України, в якому позивач проходив військову службу, як територіальний орган Адміністрації Державної прикордонної служби є ліквідованим. Разом з тим, з 01.01.2020 Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України зараховано на фінансове забезпечення до Житомирського прикордонного загону Державної прикордонної служби України. З огляду на вказане, Адміністрація Держприкордонслужби є неналежним відповідачем 4 у даній справі, а тому просить змінити процесуальний статус такої, залучивши її до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на стороні відповідачів.

В підготовчому засіданні представник відповідача 4 підтримала подані клопотання та просила такі задовольнити.

Представник позивача у підготовчому засіданні щодо задоволення клопотань заперечив з підстав необгрунтованості.

Представник відповідача 1 у підготовчому засіданні підтримала клопотання представника Адміністрації державної прикордонної служби України.

Представник відповідача 2 у підготовче засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Представник відповідача 3 не заперечував щодо задоволення вищенаведених клопотань.

Розглянувши клопотання про залишення позову без руху, суд приходить висновку про відмову у його задоволенні з огляду на таке.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 № 2017-III (далі - Закон № 2017-III) з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Конституційний Суд України у Рішенні від 15.10.2013 № 9-рп/2013 наголосив, що винагорода за виконану працівником роботу є джерелом його існування та має забезпечувати для нього достатній, гідний життєвий рівень. Це визначає обов`язок держави створювати належні умови для реалізації громадянами права на працю, оптимізації балансу інтересів сторін трудових відносин, зокрема, шляхом державного регулювання оплати праці. Держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг. Згідно з положеннями частини шостої статті 95 КЗпП України, статей 33, 34 Закону України «Про оплату праці» такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати.

На підставі аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

З наведених законодавчих норм можна зробити висновок, що індексація грошового забезпечення, як державна гарантія отримання належних грошових доходів, є частиною заробітної плати, а тому доводи представника відповідача 4 про те, що індексація грошових доходів населення не є складовою грошового забезпечення військовослужбовців не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, тому суд не вбачає підстав для залишення позовної заяви без руху у зв`язку з неподанням позивачем доказів сплати судового збору.

Положення статті 122 КАС України не містять норм, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту).

Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, зокрема, частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом № 2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Офіційне тлумачення положення указаної норми надав Конституційний Суд України у рішеннях від 15.10.2013 № 8-рп/2013 та № 9-рп/2013.

Під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Законом № 2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

З матеріалів справи вбачається, що позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення НОМЕР_7 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України 03 серпня 2023 року, що підтверджується витягом з наказу №621-ОС від 03.08.2023.

З огляду на вказане у суду відсутні підстави для залишення позову без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, так як позивачем такий строк не пропущено.

Таким чином, підстави наведені відповідачем 4 у клопотанні про залишення позову без руху є необгрунтованими, тому таке клопотання не підлягає задоволенню.

Розглянувши питання про заміну відповідача у справі, суд виходить з наступного.

Як встановлено судом, згідно позовної заяви позивач просить визнати протиправною бездіяльність Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_6 ) у особі правонаступника Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та невиплати індексації-різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 у сумі 4418,41 на місяць за період із серпня 2019 року по лютий 2020 року та зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити таку індексацію-різницю.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.02.2020 року №43 «Про ліквідацію територіальних органів Адміністрації Державної прикордонної служби України» ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Адміністрації Державної прикордонної служби за переліком, згідно з додатком, серед яких Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України. Пунктом 2 цієї Постанови на Адміністрацію Держприкордонслужби покладено забезпечити здійснення функцій і повноважень територіальних органів, які ліквідовувались.

Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №105 від 11.12.2019 року, встановлено, що з 01.01.2020 зараховано на фінансове забезпечення Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З наведеного вбачається, що правонаступником Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, в якому позивач проходив службу з 01 серпня 2019 року по 21 лютого 2020 року, є Адміністрація державної прикордонної служби України, з огляду на що, суд відхиляє твердження представника відповідача 4 що Адміністрація державної прикордонної служби України не є належним відповідачем у справі.

Натомість з 01.01.2020 згідно наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України №105 від 11.12.2019 року Північне регіональне управління Державної прикордонної служби України зараховано на фінансове забезпечення до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що також підтверджується особистою карткою грошового забезпечення №2019 рік.

Тобто з матеріалів справи судом встановлено, що у період з 01 січня 2020 року по 21 лютого 2020 року обов`язок щодо фінансового забезпечення було покладено на Житомирський прикордонний загін.

Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача 4 про заміну відповідача є частково обгрунтованим, а тому є необхідність у залученні до участі у справі 9 прикордонний загін імені Січових Стрільців Державної прикордонної служби України.

За змістом статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Таким чином, для повного, всебічного та об`єктивного вирішення справи суд вважає за необхідне залучити 9 прикордонний загін імені Січових Стрільців Державної прикордонної служби України до участі у справі як відповідача 5.

Керуючись статтями 48, 122, 123, 171, 240, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Адміністрації державної прикордонної служби України про залишення позовної заяви без руху відмовити.

Клопотання Адміністрації державної прикордонної служби України про заміну відповідача задовольнити частково.

Залучити до участі у справі №260/9590/23 відповідача 5 9 прикордонний загін імені Січових Стрільців Державної прикордонної служби України ().

В задоволенні решти клопотання про заміну відповідача відмовити.

Відкласти підготовче засідання на 28 лютого 2024 року о 15:00 год., яке відбудеться в приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Б.Хмельницького, 21.

Копію ухвали направити (надати) учасникам справи, а відповідачу 5 також надіслати позовну заяву разом з додатками до неї.

Надати 9 прикордонному загону імені Січових Стрільців Державної прикордонної служби України строк для подання відзиву на позов - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, роз`яснивши, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Встановити позивачу 5-денний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив в порядку ст. 163 КАС України.

У зв`язку із залученням відповідача 5 та відповідно до вимог ч. 6 ст. 48 КАС України, розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя М.М. Луцович
Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України ухвалу суду у повному обсязі складено та підписано 14.02.2024 року.