Справа № 750/15993/23
Суддя: Логвіна Т. В.
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/4/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Логвіної Т.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

у жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00012288 від 21 липня 2023 року.

Обґрунтовано позов тим, що постановою Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА № 00012288 від 21 липня 2023 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 8500 грн. за те, що 30 червня 2023 року о 21 год. 23 хв. за адресою: Н-11, км. 76+702, Дніпропетровська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.480, державний номерний знак НОМЕР_1 . ОСОБА_1 допустила рух ТЗ із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,8% (3, 92 тон), при дозволенній максимальній фактичній масі 40 тон. Як зазначає позивач, оскаржувана постанова винесена без урахування усіх обставин у справі, оскільки фахівцями відповідача невірно визначено вагові параметри транспортного засобу та не враховано, що спеціалізований напівпричеп, н/пр. контейнеровоз KRONE SD 27В, ДНЗ НОМЕР_2 , є спеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз для перевезення контейнерів типу 1А, доопрацьований (обріз по вис. 200 мм) контейнер типу 1А, як кузов власного виготовлення, для перевезення насипних вантажів (зерн. культ.). Крім того, згідно договору найму сідловий тягач та спеціалізований напівпричіп контейнеровоз перебували в орендному користуванні у ТОВ «РЕВАТТ», яке і укладало відповідні договори щодо перевезення зазначеного у товаротранспортній накладній вантажу. Таким чином, оскаржувана постанова є протиправною, винесеною всупереч положенням чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача подала відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні та зазначила про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки у спірних правовідносинах відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.

Представник позивача подав відповідь на відзив та заперечував проти доводів представника відповідача викладених у відзиві.

Представник відповідача подала додаткові пояснення та просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача подав письмові пояснення, позов підтримав та просив задовольнити позов.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА № 00012288 від 21 липня 2023 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 8500 грн. за те, що 30 червня 2023 року о 21 год. 23 хв. за адресою: Н-11, км. 76+702, Дніпропетровська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.480, державний номерний знак НОМЕР_1 . ОСОБА_1 допустила рух ТЗ із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,8% (3, 92 тон), при дозволенній максимальній фактичній масі 40 тон.

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу MAN TGX 26.480, ДНЗ НОМЕР_3 , серія НОМЕР_4 , вбачається, що зазначений транспортний засіб є спеціалізованим трьох вісним вантажним сідловим тягачем.

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу KRONE SD 27В, ДНЗ НОМЕР_2 , серія НОМЕР_5 , вбачається, що зазначений транспортний засіб це спеціалізований трьох вісний напівпричіп п/пр-контейнеровоз для перев. конт. типу 1А, доопр. (обріз по вис. 200 мм) конт. типу 1А, як куз, власн, вигот, для перев, насипн, вант. (зери. культ.).

З нотаріально посвідченого Договору найму (оренди) транспортних засобів від 23.06.2023 року (зі строком дії до 23.06.2024 року) спеціалізований сідловий тягач MAN TGX 26.480, ДНЗ НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричіп контейнеровоз KRONE SD 27В, ДНЗ НОМЕР_2 станом на 30.06.2023 року перебували в орендному користуванні у Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕВАТТ».

Згідно Договору №28/06А перевезення вантажів від 28.06.2023 року, ТОВ «РЕВАТТ (Перевізник) зобов`язувалося по замовленню замовника ТОВ «ДРІМТАУНСЕН» здійснити перевезення та доставку вантажу. Місце призначення вантажу зазначається в товарнотранспортній накладній та замовленні на перевезення вантажу.

Пунктом 1.2. вказаного Договору перевезення вантажу передбачено, то Транспортний засіб яким здійснюється перевезення (Спеціалізований вантажний сідловий MAN TGX 26.480, ДНЗ НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз KRONE SD 278, ДНЗ НОМЕР_2 ) надається Замовнику на підставі замовлення направленого у вигляді факсограми за факсом або електронною поштою.

30.06.2023 року було складено товарно-транспортну накладну №16 та здійснено перевезення вантажу спеціалізованим вантажним сідловим тягачем MAN TGX 26.480, ДНЗ НОМЕР_1 та спеціалізованим напівпричіпом н/пр-контейнеровозом KRONE SD 27B, ДНЗ AB8025XF.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Підпунктом 3 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27.06.2007 р. № 879, передбачено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. При цьому, транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 %.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 установлено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України установлено Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306, відповідно до пункту 22.5 яких за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, 3,75 м), за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

При цьому, матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності у позивача дозволу на рух транспортного засобу автомобільними дорогами України з перевищенням допустимих вагових параметрів або внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів.

Відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами передбачено частиною 2 статті 132-1 КУпАП, санкція якої передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.

Таким чином, оскільки у межах спірних правовідносин контролюючим органом установлено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху транспортного засобу марки MAN TGX 26.480, ДНЗ НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричіпом н/пр-контейнеровоз KRONE SD 278, ДНЗ НОМЕР_2 , що належать позивачу, суд дійшов висновку щодо правомірності та обґрунтованості винесення спірної постанови серії АА № 00012288 від 21.07.2023.

В межах спірних правовідносин спеціалізований напівпричіп, державний номер АВ8025XF, не використовувався як контейнеровоз, оскільки перевезення вантажу не здійснювалось у контейнері.

Саме собою зазначення у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу «спеціалізований напівпричіп спеціалізований н/пр.-контейнеровоз» не є свідченням того, що перевезення вантажу здійснювалось у контейнері.

З наявних матеріалів фотофіксації правопорушення, можна спостерігати, що транспортний засіб на якому зафіксовано перевищення вагових норм, перевозився вантаж в напівпричепах з високими бортами, які зверху вкриті тентом.

Отже, транспортний засіб рухався з порушенням вагових норм, адже в підпункті «б» пункту 22.5 ПДР України вказано, що максимальне значення фактичної маси автомобіля 44 тони передбачене саме для перевезення контейнерів та змінних кузовів.

Конструкція вантажних контейнерів повинна відповідати ряду встановлених вимогам даного стандарту та вимогам Міжнародної Конвенції по безпечним контейнерам, а саме не допускати можливості вилучення вантажу із запертого контейнера або завантаження в нього вантажу без залишення видимих слідів зламу або пошкодження печатей та пломб, також не має передбачати наявність потайних місць для приховування вантажу.

Усі контейнери мають спиратись на свої нижні кутові та проміжні фітинги, а також мати маркування які передбачені Міжнародними договорами та п.17.2-17.5 Правил № 363.

За наведених вище обставин, перевезення позивачем вантажу не є контейнерним перевезенням в розумінні положень чинного законодавства України.

Щодо посилання позивача на товарно-транспортну накладну як доказу фактичної ваги, суд зазначає.

Відповідно до абзацу двадцять сьомого глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568, товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту.

Тому, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 28.02.2019 р. у справі №805/3598/16-а.

Сам факт наявності товарно-транспортної накладної та/або звітами про зважування згідно з якими вантажним спеціалізованим транспортним засобом не спростовує перевезення одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає як на навантаження по осях, так і на загальну вагу транспортного засобу.

Щодо невідповідності оскаржуваної постанови вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року №512, суд вказує про таке.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1174.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (пункт 7 Порядку № 1174).

Відповідно до пункту 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019р. №1174, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

З аналізу положень Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі слідує, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема, шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплекс технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

Відповідно до пункту 3 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року №512, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Отже, вказане свідчить, що Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року №512, передбачено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові в залежності від обставин вчинення порушення.

Між тим, Інструкція з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року №512, не містить імперативної вимоги щодо необхідності зазначення в постанові всього обсягу інформації.

За наслідками дослідження спірної постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00012288 від 21.07.2023, судом установлено, що даний акт індивідуальної дії містить: відомості про найменування органу та посадової особи, який її виніс; дату розгляду відомостей з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічного засобу; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, навантаження на осі).

Отже, наведені у спірному рішенні суб`єкта владних повноважень відомості є цілком достатніми та вказують про обґрунтованість акта індивідуальної дії.

Щодо встановлення факту належного користувача транспортного засобу, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із пунктом 16 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

При цьому, відповідно до пункту 2 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі інформаційний файл - упорядкована сукупність відомостей про транспортний засіб, відповідальну особу, визначену статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Отже, під час розгляду справи посадова особа Укртрансбезпеки використовує, зокрема, відомості з Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Пунктом 3 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2018 року № 1197, підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є: 1) визначення належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній особі транспортного засобу в користування; 2) визначення керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, свого працівника належним користувачем; 3) оформлення на фізичну особу нотаріально посвідченої довіреності на право користування транспортним засобом; 4) користування фізичною особою транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички); 5) користування фізичною або юридичною особою транспортним засобом на підставі договору фінансового або оперативного лізингу; 6) оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона.

Однак, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність відомостей про належного користувача транспортних засобів в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів на момент розгляду справи.

При цьому, тягар відповідальності у разі невнесення належного користувача у реєстр покладається на власника такого транспортного засобу.

Отже, відсутні підстави вважати, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 1321 КУпАП, є інша особа, а не позивач.

За вказаних обставин, суд вважає доводи позивача про те, що він не є особою, яка має нести відповідальність за вказане правопорушення, безпідставними.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За вказаних обставин, суд вважає доводи позивача про те, що він не є особою, яка має нести відповідальність за вказане правопорушення, безпідставними, оскаржувана постанова винесена уповноваженою на те посадовою особою з дотриманням чинного законодавства, а тому, з підстав, заявлених позивачем, позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 72, 77, 90, 241-246, 255, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: вул. Антоновича, 51, м. Київ, ) про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Т.В. Логвіна