Справа № 160/30708/23
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКТАНТРЕЙД» (50029, м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна, буд. 31, прим. 80, ) до відповідача-1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А, код ЄДРПОУ ВП: 44118658), до відповідача-2: Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 25.05.2023 року №8870314/43336732 про відмову у реєстрації податкової накладної від 24.05.2022 року №1, складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «ОКТАНТРЕЙД».

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 24.05.2022 року №1, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «ОКТАНТРЕЙД», в порядку встановленому законодавством.

Стягнуто з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (адреса: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, код ЄДРПОУ ВП: 44118658) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКТАНТРЕЙД» (50029, м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна, буд. 31, прим. 80, ) сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 гривні (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).

02 лютого 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву про ухвалення додаткового рішення, яка надійшла від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». Заява обґрунтована необхідністю розподілу судових витрат в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року призначено заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №160/30708/23 до розгляду в порядку письмового провадження. Встановлено відповідачам триденний строк з дня отримання цієї ухвали для надання суду письмових пояснень щодо поданої заяви.

09 лютого 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заперечення відповідача-1 щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які надійшли в системі «Електронний Суд». В обґрунтування зазначає, що в даній справі представником позивача вказано, що до витрат на правничу допомогу включено "Правовий аналіз документації щодо спірних правовідносин", "Зустріч , консультація, узгодження правової позиції", "Збір доказів, підготовка адміністративного позову до окружного адміністративного суду Дніпропетровської області". Разом з тим, відповідач-1 вважає, що всі вказані дії є по суті підготовкою позовної заяви та не можуть бути розглянуті окремо. Тобто, позивачем не доведено, що заявлені до відшкодування витрати є фактичними, а їх розмір обґрунтованим. Вказує також, що розмір зазначених витрат на правничу допомогу у даній справі не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, практика розгляду подібних справ, що сформована Верховним Судом та судами апеляційної інстанції та типовість предмету спору надає можливість для значного скорочення часу при складанні/поданні позовних заяв з подібних категорій справ. Окремо зазначає, що ухвалою про відкриття провадження вирішено розглядати справу (у письмовому провадженні. Окрім цього зауважує, що є бюджетною організацією, фінансування якої здійснюється з Державного бюджету, і стягнення з відповідача визначених представником позивача витрат, сума яких є значною та необґрунтованою позивачем, призведе до зменшення відповідних видатків на забезпечення діяльності органу, який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши питання про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 1 статті 247 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено можливість вирішення судом питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Аналогічна норма міститься у статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до пункту 3 частини 1 якої суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 1 та частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1-7 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За клопотанням іншої сторони суд може зменшити витрати на професійну правничу допомогу згідно ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, в той час як критерії, визначені ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судом застосовуються незалежно від наявності такого клопотання чи будь-яких заперечень іншої сторони у справі.

Змістовно аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі №922/1964/21, що є релевантним до обставин цієї справи виходячи з тотожності відповідних положень законодавства.

Також суд зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню незалежно від того чи їх фактично сплачено, чи вони тільки підлягають сплаті, що підтверджується послідовною практикою Касаційного адміністративного суду (наприклад, постанова від 16.02.2023 року по справі №520/562/19).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до суду надано:

1) Договір про надання правової допомоги від 10.10.2023 року №2/10-2023 (далі Договір);

2) Акт наданих послуг від 03.11.2023 року № 1/2/10-2023 (далі Акт);

3) Довідка про отримання гонорару від 06.11.2023 року (далі Довідка).

Відповідно до п. 1.1. Договору його предметом є забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів позивача у спорі з відповідачами щодо заявлених в цій справі позовних вимог.

Пунктом 3.2. Договору передбачено погодинну оплату в розмірі 800 грн/год.

Актом зафіксовано надання послуг на 8200 грн, а саме:

1. правовий аналіз документації щодо спірних правовідносин - 4 год (3200,00 грн);

2. зустріч, консультація, узгодження правової позиції 1,5 год (1200,00 грн);

3. збір доказів, підготовка адміністративного позову до Окружного адміністративного суду Дніпропетровської області 4,75 год (3800,00 грн).

Згідно Довідки адвокатом отримано від позивача гонорар у сумі 8200,00 грн за послуги згідно Акту.

Передусім суд зауважує, що з вимог статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 16.04.2020 року у справі №727/4597/19, від 26.12.2023 року у справі №380/6904/23, а також додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 року у справі №9901/459/21.

Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затверджено постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 року №148 (далі Положення). В цій справі, оплачуючи послуги готівкою, до суду мали б бути надані прибутковий/видатковий касові ордери, квитанції до них і тд, в зв`язку з чим суд не приймає Довідку як належний доказ оплати послуг. Змістовних пояснень підтвердження оплати послуг Довідкою, а не документами затвердженої форми та змісту позивачем не надано.

Водночас, як вже вказав суд, витрати на адвоката відшкодовуються незалежно від того чи сплачені вони фактично, що прямо передбачено п. 1 ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України та неодноразово підтверджено Верховний Судом.

Відповідно, суд переходить до оцінки інших доказів на підтвердження витрат на адвоката.

В Акті зазначено невірне найменування суду, що є очевидною опискою, яка не впливає на юридичну силу та достовірність документа, оскільки в ньому фактично буквально зазначені позовні вимоги.

Щодо наданих послуг суд зазначає, що фактично в цій справі надано одну послугу зі складання позовної заяви до суду, інші послуги виокремлені штучно та є невід`ємними складовими складання позовної заяви. Також суд констатує явну та необґрунтовану надмірність витраченого часу, в т.ч. в аспекті складності справи та обсягу наданих послуг.

Окремо оцінюючи складність цієї справи суд констатує невисокий рівень складності справи, існування сталих правових позиції Верховного Суду, поширеність юридичних спорів цієї категорії та послідовність правозастосування.

Щодо обсягу наданих послуг суд зазначає, що хоча в справі і подано відповідь на відзив, документально підтверджено вартість лише послуги зі складання позовної заяви. Отже, суд виходить з того, що за послугу зі складання позовної заяви загальною тривалістю 10,25 годин заявлено до відшкодування 8200,00 грн. Як вже зазначив суд, заявлена кількість витраченого часу є явно надмірною.

Суд визнає витрати пов`язаними з розглядом цієї справи та наявність значення справи для позивача, оскільки спірне у справі рішення відповідача стосувалося його господарської операції з контрагентом та впливало на право останнього на формування податкового кредиту, що в свою чергу має значення для репутації позивача.

Заперечення відповідача-1 щодо штучного виокремлення послуг судом враховано. Також судом враховано доводи щодо складності справи, обсягу виконаних робіт, сформованості судової практики та поширеності спорів.

Доводи щодо порядку розгляду справи є нерелевантними, оскільки заявлені до відшкодування витрати не стосуються такого порядку (послуга зі складання позовної заяви виконується до подання позову та визначення порядку розгляду справи).

Посилання відповідача на те, що він є бюджетною організацією, порядок його фінансування та інше судом відхиляються, оскільки законодавством не передбачено таких критеріїв для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, такі доводи можуть бути враховані при вирішенні питання про відстрочення виконання рішення суду. В свою чергу суд підкреслює, що саме правова поведінка відповідача-1 зумовила стягнення з нього відповідних витрат, що має значення в т.ч. в аспекті тверджень самого відповідача-1 про поширеність та типовість таких спорів.

За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для зменшення заявленого до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу за критеріями обґрунтованості та пропорційності, враховуючи витрачений час (з урахуванням його завищення), обсяг наданих послуг та їх складність, в зв`язку з чим належним та обґрунтованим є відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн.

Суд констатує відсутність правових підстав для стягнення таких витрат з відповідача-2, оскільки цей спір виник виключно в зв`язку з рішенням відповідача-1, яке і було предметом оскарження. Відповідно, витрати на адвоката підлягають стягненню саме з відповідача-1.

За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення та часткового задоволення заяви позивача щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 132-143, 241-243, 246, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКТАНТРЕЙД» про ухвалення додаткового судового рішення у справі №160/30708/23 - задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А, код ЄДРПОУ ВП: 44118658) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОКТАНТРЕЙД» (50029, м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна, буд. 31, прим. 80, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 гривень (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко