Справа № 645/4134/23
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2024-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 р.Справа № 645/4134/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.11.2023, головуючий суддя І інстанції: Ульяніч І.В., бул. Б.Хмельницького, 32/38, м. Харків, Харківська область, 61099 по справі № 645/4134/23

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) , Головного інспектора з паркування Департаменту транспортної інфраструктури Київської міської ради Казакова Володимира Сергійовича , Головного інспектора з паркування Департаменту транспортної інфраструктури Київської міської ради Єфімова Дмитра Олександровича

про визнання дії протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Головного інспектора з паркування Департаменту транспортної інфраструктури Київської міської ради Казакова Володимира Сергійовича, Головного інспектора з паркування Департаменту транспортної інфраструктури Київської міської ради Єфімова Дмитра Олександровича, в якому просив суд:

- визнати дії інспекторів Казакова Володимира Сергійовича та Єфімова Дмитра Олександровича протиправними;

- скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії 1КІ № від 21.06.2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП;

- скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії 1КІ № від 28.06.2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП;

- закрити провадження у даній справі та стягнути з відповідачів судовий збір на користь позивача.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.06.2023 року о 11:38:34 на вул. Підвисоцького Професора, 16 в м. Києві Головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради Казаковим В.С. в режимі фотозйомки зафіксовано порушення ПДР транспортним засобом Chevrolet Cruze, номерний знак НОМЕР_1 . Транспортний засіб поставлено на стоянку на тротуарі, де нема місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками, чим порушено пункт 15.10.б ПДР та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови 1КІ № було залишено на лобовому склі. Відповідно до залишеного повідомлення на позивача буде винесено постанову про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гр.

Через тиждень, а саме 28.06.2023 р. ситуація повторилась, о 15 год.07 хв. Головний інспектор Єфімов Д.О. з того ж Департаменту транспортної інфраструктури фіксує порушення ПДР за пунктом 15.10.б і залишає повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності згідно постанови 1КІ № з накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гр.

Намагаючись врегулювати ситуацію позивач подзвонив на телефон контакт-центру м.Києва 15 51 і повідомив їх, що інспектори з паркування вчинили на вул. Підвисоцького професора, 16 протиправні дії, виписуючи всім без винятку власникам транспортних засобів повідомлення про порушення правил паркування на тротуарі п.15.10.б. Позивач написав скаргу на ім`я начальника управління з паркування Департаменту транспортної інфраструктури ОСОБА_2 , в якій надав докази, що позивач сам і інші власники транспортних засобів, розташували свої автомобілі дотримуючись п.15.10.в. 26.06.2023 позивач отримав відповідь, формальну відписку, щодо оскарження дій інспектора в суді.

Позивач також зазначив, що з вересня 2022 р. до 10.07.2023р. мешкав з дружиною на АДРЕСА_1 , знаходячись на обліку в обласному онкоцентрі м. Києва, чому туди і переїхали з Харкова. 29.05.2023 р. в інституті урології м. Києва позивачу зробили операцію по видаленню каменя з сечового міхура. З 02.09.2021 року позивач переніс п`ять операцій зв`язаних з онкологією і тому йому важко фізично їздити до юристів, інспекцій щоб довести, що він у вище зазначеній ситуації виконував вимоги ПДР. А саме тому, перед тим як поставити свій автомобіль на тротуар, позивач відкрив ПДР в редакції 2022 року і чітко визначився, що він сумлінно виконує вимоги п.15.10.в, а саме: стоянка забороняється: в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2.0 м. Позивач вважає, що в його випадку це складає 4 м 20 см., на підтвердження надає фото вимірів з 3-метровою рулеткою. Повернувшись з м. Київ до м. Харкова 2 серпня 2023 р. позивач на пошті отримав два поштових відправлення з двома постановами про накладання адміністративного стягнення про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки. Виходячи з вищевикладеного, позивач вважає, що обидві постанови є протиправними та підлягають скасуванню.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.11.2023 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано постанову головного інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Казакова Володимира Сергійовича серії 1КІ № від 21 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП

Скасовано постанову головного інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Казакова Володимира Сергійовича серії 1КІ № від 28 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП

Стягнуто з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (, вул. Леонтовича, 6, м. Київ, 01030) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем, Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що зі змісту матеріалів фотофіксації, які у якості доказу додано до матеріалів справи, вбачається, що 21.06.2023 року об 11 год. 38 хв. та 28.06.2023 року о 15 год. 07 хв. транспортний засіб, який зареєстровано за позивачем ОСОБА_1 , поставлено на стоянку на тротуарі, де немає місць, позначених дорожніми знаками, встановленими з табличками, чим порушено вимоги пункту 15.10 б) ПДР.

Так, згідно з пп. «б» п.15.10 ПДР стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками). Відповідно до пп. «в» п. 15.10 ПДР стоянка забороняється на тротуарах за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри. Водночас стоянка легкового автомобіля на тротуарі можлива у декількох випадках: а) у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39, встановленими з табличками 7.6.1, 7.6.2-7.6.5 тільки у спосіб, позначений на табличці; б) на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри. Отже, пп. «в» є виключенням із загальної заборони, передбаченої підпунктом «б» п.15.10 ПДР, як і при застосуванні табличок 7.6.2, 7.6.3, 7.6.5 у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39. При цьому, п.п. «в» п.15.10 ПДР застосовується лише у разі розташування транспортного засобу на краю тротуару, що примикає до проїзної частини. Тобто, край тротуару, визначений однією з умов пп. «в» п. 15.10 Правил дорожнього руху для стоянки легкових автомобілів та мотоциклів, це зовнішній край тротуару, який примикає до проїзної частини. Натомість, відповідно до фотознімків, транспортний засіб позивача Chevrolet Cruze, державний номерний знак НОМЕР_1 , припаркований на тротуарі, а не на краю тротуару у розумінні ПДР. У зв`язку з відсутністю підстав для застосування пп. «в» п.15.10 ПДР позивача правомірно притягнуто до відповідальності за порушення п.п. «б» 15.10 ПДР.

Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 21.06.2023 року головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) Казаковим В.С. винесено постанову 1КІ№ про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у відповідності до ч.1 ст.122 КупАП за порушення п.15.10 б) ПДР, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Згідно змісту оскаржуваної постанови 1КІ№, при розгляді вказаної справи інспектором встановлено, що 21.06.2023 11:38 на вул. Підвисоцька Професора, 16 в м. Києві, транспортний засіб Chevrolet Cruze, номерний знак НОМЕР_1 , поставлено на стоянку на тротуарі, де нема місць, позначених відповідним дорожніми знаками, встановленим з табличками, чим порушено п.15.10 б) ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

28.06.2023 р. головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) Єфімовим Д.О. винесено постанову 1КІ № про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у відповідності до ч.1 ст.122 КупАП за порушення п.15.10 б) ПДР, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Згідно змісту оскаржуваної постанови 1КІ №, при розгляді вказаної справи інспектором встановлено, що 28.06.2023 15:07 на вул. Підвисоцька Професора, 16 в м.Києві, транспортний засіб Chevrolet Cruze, номерний знак НОМЕР_1 , поставлено на стоянку на тротуарі, де нема місць, позначених відповідним дорожніми знаками, встановленим з табличками, чим порушено п.15.10 б) ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306, та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, в постановах зазначено, що технічним засобом, яким здійснено фото/відеофіксацію правопорушення: АРМ Інспектора. Адреса вебсайту в мережі інтернет з матеріалами фото/відеофіксації правопорушення: kyiv.digital/penalty/chek, ідентифікатор для доступу до інформації на веб сайті - номер постанови.

Вважаючи вказані постанови протиправними, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу, у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В свою чергу, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (тут і далі - ПДР України в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктами 1.3-1.5 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Згідно п.1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до положень частин 1 та 3 статті 219 КУпАП виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, серед іншого, частинами першою і третьою статті 122 КУпАП (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Статтею 279-1 КУпАП визначено процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у ч. 1 ст. 14-2 цього Кодексу.

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) (ч. 3 ст. 279-1 КУпАП).

Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі (ч. 4 ст. 279-1 КУпАП).

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (ч. 5 ст. 279-1 КУпАП).

Інформація про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не пізніше наступного робочого дня з дня встановлення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, вноситься до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху (ч. 6 ст. 279-1 КУпАП).

Згідно ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Як свідчать матеріали справи 21.06.2023 року головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) Казаковим В.С. винесено постанову 1КІ№ про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у відповідності до ч.1 ст.122 КупАП за порушення п.15.10 б) ПДР, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Згідно змісту оскаржуваної постанови 1КІ№, при розгляді вказаної справи інспектором встановлено, що 21.06.2023 11:38 на вул. Підвисоцька Професора, 16 в м.Києві, транспортний засіб Chevrolet Cruze, номерний знак НОМЕР_1 , поставлено на стоянку на тротуарі, де нема місць, позначених відповідним дорожніми знаками, встановленим з табличками, чим порушено п.15.10 б) ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

28.06.2023 р. головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) Єфімовим Д.О. винесено постанову 1КІ № про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 у відповідності до ч.1 ст.122 КупАП за порушення п.15.10 б) ПДР, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Згідно змісту оскаржуваної постанови 1КІ №, при розгляді вказаної справи інспектором встановлено, що 28.06.2023 15:07 на вул. Підвисоцька Професора, 16 в м.Києві, транспортний засіб Chevrolet Cruze, номерний знак НОМЕР_1 , поставлено на стоянку на тротуарі, де нема місць, позначених відповідним дорожніми знаками, встановленим з табличками, чим порушено п.15.10 б) ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306, та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису).

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач не заперечує факт стоянки належного йому транспортного засобу на тротуарі, у зафіксованому за допомогою фотозйомки місці, у визначені дати та час, а також відсутність місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками. Проте, позивач зазначає, що автомобіль було поставлено ним із дотриманням пп. «в» п. 15.10 ПДР України, який є виключенням із загальної заборони, передбаченої пп. «б» п. 15.10 ПДР.

Відповідно до п. 1.10 ПДР тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Так, згідно з пп. «б» п. 15.10 ПДР України стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).

Відповідно до пп. «в» п. 15.10 ПДР України стоянка забороняється на тротуарах за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Отже, зі змісту норми пп. «в» п. 15.10 ПДР України вбачається, що водій наділяється правом на здійснення стоянки автомобіля на тротуарі за умови дотримання певних вимог: стоянка здійснюється легковим автомобілем та мотоциклом; стоянка здійснюється на краю тротуару; стоянка здійснюється таким чином, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Пункт 15.6. ПДР України встановлює, що стоянка всіх транспортних засобів у місцях, позначених дорожніми знаками 5.42.1, 5.42.2, 5.43, встановленими з табличкою 7.6.1, дозволяється на проїзній частині вздовж тротуару, а встановленими з однією з табличок 7.6.2-7.6.6 - легкових автомобілів і мотоциклів тільки так, як показано на табличці.

Аналіз положень пункту 15.10 у взаємодії з пунктом 15.6 ПДР України, дає підстави для висновку, що стоянка легкового автомобілю на тротуарі можлива у декількох випадках:

1) у місцях, позначених дорожніми знаками 5.42.1, 5.42.2, 5.43, встановленими з табличками 7.6.2-7.6.6 тільки у спосіб, позначений на табличці;

2) на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 травня 2018 у справі №750/3679/17.

Тобто, пп. «в» п. 15.10 ПДР України слід вважати виключенням із загальної заборони, передбаченої пп. «б» п. 15.10 ПДР, аналогічно як і при застосуванні табличок 7.6.2-7.6.6 у місцях, позначених дорожніми знаками 5.42.1, 5.42.2, 5.43.

Отже, притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення пп. «б» п. 15.10 ПДР є неправомірним, якщо автомобіль було припарковано із дотриманням умов, передбачених пп. «в» вказаного пункту Правил.

З матеріалів фотофіксації, наданої відповідачем у якості доказів до матеріалів справи, судом встановлено, що автомобіль позивача розташований на краю тротуару, при цьому пішоходи безперешкодно здійснюють рух тротуаром.

Натомість, доказів того, що відповідачем здійснювався замір відстані від місця стоянки автомобіля позивача до краю тротуару, де здійснюють рух пішоходи, за допомогою якого можливо було б встановити, що на тротуарі для руху пішоходів залишилося менше 2 метрів, матеріали справи не містять.

В свою чергу позивач посилається на те, що автомобіль був поставлений таким чином, що для руху пішоходів залишилось більш ніж 4 метри, що практично в два рази перевищує показник, на підтвердження чого надав до суду фото заміру відстані за допомогою рулетки.

Суд зазначає, що положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У свою чергу, відповідно до приписів ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки матеріали, які містяться у справі, не містять належних і допустимих доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність у діях позивача об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що спірні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) від 21.06.2023 року серії 1КІ № та від 28.06.2023 року серії 1КІ № , якими ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП не відповідають вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а отже позовні вимоги про їх скасування є такими, що підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.11.2023 року по справі № 645/4134/23 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.11.2023 по справі № 645/4134/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва