Справа № 380/9692/23
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/9692/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Сидор Н.Т.,

за участю секретаря судового засідання Фінканін М.С.,

представника позивача Соколовського І.О.,

представника відповідача Тістечка Ю.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Левітрейд» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Левітрейд» до Львівської митниці, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці Державної митної служби України №UA209000/2022/900176/2 від 14.11.2022 про коригування митної вартості;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови №UA209170/2022/002080 від 14.11.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем при митному оформленні товарів визначена митна вартість імпортованого товару «чай чорний, в одноразових фільтрах-пакетах, в асортименті в упаковках не більше як 3 кг. Herbata Czarna Exspresowa Chayok Black Tea, арт. 573» за основним першим методом (за ціною договору), яка складає 18 247,68 доларів США. На підтвердження митної вартості надані первинні документи. 14.11.2022 відповідачем складено повідомлення, в якому зобов`язано позивача подати додаткові документи для підтвердження митної вартості товару. На думку позивача, у відповідача відсутні правові підстави для запиту у позивача додаткових документів на підставі ч. 4 ст. 53 МК України. Вважає, що при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900176/2 від 14.11.2022 відповідач діяв необґрунтовано та незаконно.

З огляду на викладене, позивач вважає рішення відповідача про коригування митної вартості і картку відмови протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Вказує, що додані позивачем до митної декларації документи надані не в повному обсязі і містять розбіжності та не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар. У зв`язку із цим відповідач вважає, що спірні рішення прийняті відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Представником позивача в спростування заперечень відповідача, висловлених у відзиві на позовну заяву, подано до суду відповідь на відзив.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд наступне.

Ухвалою судді від 09.05.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою суду від 26.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив такі задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши вступне слово представників сторін, покази свідка, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

14.11.2022 позивач подав до митного органу митну декларацію ІМ 40 ДЕ №UA22UA15U2 з метою ввезення на митну територію України з Республіки Польща товару, а саме: «чай чорний, в одноразових фільтрах-пакетах, в асортименті в упаковках не більше як 3 кг. Herbata Czarna Exspresowa Chayok Black Tea, арт. 573».

Разом із декларацією позивач подав такі документи: сертифікат якості від 07.11.2022 (код 003), пакувальний лист (специфікація) від 07.11.2022 до Фактури FSE-6/11/22/SU (код 0271), рахунок-фактура FSE-6/11/22/SU від 09.11.2022 (код 0380), автотранспортна накладна (CMR) від 09.11.2022 (код 0730), сертифікат Євро-1 PL/MF/AS 0545152 від 04.11.2022 (код 0954), рахунок про надання транспортних послуг №5824 від 09.11.2022 (код 3004), заявка на надання транспортно-експедиційних послуг № 2022-10490 від 08.11.2022, укладена між ПП «Девік» та ТОВ «Левітрейд» (код 3007), контракт №0808/2022 від 08.08.2022 (код 4104), договір про надання послуг митного брокера від 25.10.2019 (код 4207), митна декларація країни відправлення MRN 22PL391010E3016028 від 09.11.2022 (код 9610).

За результатами опрацювання наданих документів, Львівська митниця надіслала повідомлення декларанту про подання додаткових документів.

На вимогу відповідача позивач повідомив митний орган про наступне: «Додаткових документів надати не можу, прошу прийняти рішення на підставі поданих документів».

14.11.2022 відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900176/2. Вказане рішення слугувало підставою для прийняття картки відмови №UA209170/2022/002080.

31.01.2023, керуючись ч. 8 ст. 55 Митного кодексу України, ТОВ «Левітрейд» подав до митного органу письмові пояснення та копії додаткових документів, а саме: платіжного доручення № 1221 від 04.11.2022 (оплата товару), проформи-інвойсу № ZS-213/10/22/S від 17.10.2022, акту здачі-приймання послуг №5824 від 15.11.2022, довідки про транспортні витрати від 09.11.2022, платіжної інструкції №8619 від 01.12.2022 (оплата транспортних послуг), листа компанії «Sunny Glow Sp.z.o.o.» від 30.01.2022, договору транспортного експедирування №1451 від 21.09.2021, договору перевезення вантажів №7882 від 17.06.2020, заявки від 08.11.2022, укладеної між ПП «Девік» та ФОП ОСОБА_1 .

Львівська митниця листом від 09.02.2022 відмовила позивачу у визнанні заявленої митної вартості товару.

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо коригування митної вартості та карткою відмови, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керувався такими нормами законодавства.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів регулюються, серед іншого Митним кодексом України у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі - МК України).

Відповідно до ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч. 2 ст. 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Як встановлено ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, що підтверджують митну вартість, передбачено ч. 2 ст. 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч. 4 ст. 53 МК України).

Згідно з ч. 5 ст. 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Як встановлено ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (ч. 2 ст. 55 МК України).

Відповідно до ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України, основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вказана правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №814/1996/15, від 19.06.2018 у справі №826/6346/16, від 12.11.2021 у справі №815/3976/16, від 14.08.2018 у справі №821/1617/17, від 29.01.2019 у справі №815/6827/17, від 12.11.2021 у справі №804/2256/16, від 17.11.2021 у справі №480/3558/19, що враховується судом у відповідності до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття спірного рішення про коригування митної вартості були висновки про те, що:

у рахунку-фактурі зазначено термін оплати 09.11.2022, проте платіжні документи до митного оформлення не надано;

у фактурі зазначено умови поставки EXW Gniezno, тоді як у гр. 20 МД зазначено FCA Gniezno;

у рахунку на оплату транспортних витрат міститься посилання на договір від 21.09.2021 № 1451, натомість до митного оформлення надано договір на перевезення з реквізитами від 08.11.2022 2022-10490;

у п. 2.5 Контракту зазначено, що вартість тари та упаковки включено до ціни товару, у п. 3.3. зазначено, що продавець може самостійно отримувати ліцензії, дозволи, сертифікати необхідні при оформленні товару на експорт. Проте, відомості щодо перелічених витрат відсутні у товаросупровідних документах.

Встановивши зміст спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Суд відхиляє доводи відповідача про неподання позивачем платіжних документів до митного оформлення, оскільки позивачем у порядку, передбаченому ч. 8 ст. 55 МК України 31.01.2023 подано платіжне доручення №1221 від 04.11.2022.

Як видно із платіжного доручення №1221 від 04.11.2022, а саме із графи за кодом « 70» оплата здійснена на підставі проформи-інвойсу № ZS-213/10/22/S від 17.10.2022, яка також надана позивачем у порядку, передбаченому ч. 8 ст. 55 МК України.

Суд також враховує лист компанії «Sunny Glow Sp.z.o.o.» від 30.01.2023, який містить пояснення щодо допущених технічних помилок у документах, а саме щодо: підтвердження оплати за поставлений товар у повному обсязі шляхом банківського переказу; правильності валюти оплати «долар США»; правильності умов Інкотермс FCA; відсутності додаткової оплати за маркування та упакування; місце завантаження - склад у місті Gniezno (Польща).

Суд констатує, що здійснена оплата вартості товару згідно платіжного доручення №1221 від 04.11.2022 на підставі проформи-інвойсу № ZS-213/10/22/S від 17.10.2022 відповідає умовам визначеним у контракті №0808/2022 від 08.08.2022, що укладений між Sunny Glow Sp.z.o.o. (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Левітрейд» (Покупець), та на підставі якого позивач ввозив на митну територію України товар «чай чорний, в одноразових фільтрах-пакетах, в асортименті в упаковках не більше як 3 кг. Herbata Czarna Exspresowa Chayok Black Tea, арт. 573».

Також суд враховує, що зазначення у рахунку-фактурі FSE-6/11/22/SU від 09.11.2022 поставки товару на умовах EXW Gniezno замість FCA Gniezno є опискою, що підтверджується п.3.1 Контракту № 0808/2022 від 08.08.2022 та листом компанії «Sunny Glow Sp.z.o.o.» від 30.01.2023 про допущену описку.

Щодо доводів Відповідача про те, що у рахунку на оплату транспортних витрат міститься посилання на договір від 21.09.2021 № 1451 натомість до митного оформлення надано договір на перевезення з реквізитами від 08.11.2022 2022-10490, суд вважає такі твердження голослівними, з огляду на наступне.

Договір транспортного експедирування № 1451 від 21.09.2021 був поданий позивачем митному органу 31.01.2023 у порядку, передбаченому ч. 8 ст. 55 МК України. Разом із договором транспортного експедирування №1451 від 21.09.2021 позивачем також було подано митному органу копії акту здачі-приймання послуг №5824 від 15.11.2022, довідки про транспортні витрати від 09.11.2022, платіжної інструкції №8619 від 01.12.2022 (оплата транспортних послуг), листа компанії «Sunny Glow Sp.z.o.o.» від 30.01.2022, договору транспортного експедирування №1451 від 21.09.2021, договору перевезення вантажів №7882 від 17.06.2020, заявки від 08.11.2022, укладеної між ПП «Девік» та ФОП ОСОБА_1 .

Із змісту цих документів висновується, що поданий декларантом до митного оформлення документ за реквізитами від 08.11.2022 2022-10490 є заявкою на надання транспортно-експедиторських послуг, а не договором перевезення.

З урахуванням вказаного, суд висновує про протиправність неврахування відповідачем документів, які підтверджують факт транспортування товару.

Відповідач як підставу прийняття спірного рішення також зазначив, що: «У пункті 2.5 контракту зазначено, що вартість тари та упаковки включено до ціни товару, у пункті 3.3 зазначено, що продавець може самостійно отримувати ліцензії, дозволи, сертифікати, необхідні для оформлення товару на експорт. Проте, відомості щодо перелічених витрат відсутні у товаросупровідних документах.»

У спростування таких тверджень відповідача, суд акцентує увагу на пункті 1.1.2 Контракту № 0808/2022 від 08.08.2022, згідно якого сторони домовилися про таке: Покупець дозволяє Продавцю використовувати Торговельну марку виключно для мети цього Договору, а Продавець зобов`язується виробляти, упаковувати, маркувати і поставляти узгоджений Сторонами Товар під даною Торговельною маркою. Покупець не стягує жодної додаткової плати за маркування Продавцем Товару за даним Контрактом під товарним знаком Покупця. Продавець не нараховує додаткову оплату за маркування продукції для Покупця за даним контрактом.

Аналогічну інформацію підтвердив у своєму листі від 30.01.2023 продавець товару, компанія «Sunny Glow Sp.z.o.o.».

Щодо визначення митної вартості за методом 2 ґ, суд зазначає наступне.

Як передбачено пунктами 1, 2, 4 ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Зазначені висновки випливають, зокрема, з приписів пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, за яким у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, відображеною у постанові від 18.08.2021 у справі № 160/4944/19 та у постанові від 04.11.2021 у справі №120/2634/19-а.

Однак, оскаржуване рішення не містить жодних пояснень щодо зроблених контролюючим органом коригувань на обсяги партій ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов, тощо.

Суд встановив, що імпортований чай за ВМД 22UA31U4 від 08 листопада 2022 придбаний у компанії-посередника, а не у виробника. Так, зі змісту графи 2 митної декларації вбачається, що відправником виступає компанія «Firma Handlowo Uslugowa System Dariusz Krawchyk», аналогічна інформація вбачається з Фактури від 04 листопада 2022 року. У той же час, ТОВ «Левітрейд» придбало чай безпосередньо у виробника «Sunny Glow Sp.z.o.o».

Крім того, вартість чаю суттєво відрізняється від того показника, який зазначений відповідачем у митній декларації. Зі змісту фактури вбачається, що вартість чаю Minutka становить 3,50 польських злотих за упаковку, чаю Posti Rodzinna 2,26 польських злотих за упаковку. Вартість за 1 кілограм продукції у фактурі не визначається. Натомість у оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості відповідач безпідставно визначив вартість 5,00 доларів США за кілограм чаю, ввезеного ТОВ Левітрейд, хоча такий чай імпортовано в упаковках, а розрахунок фактурної вартості також здійснювався за одиницю (упаковку), а не кілограм продукції.

Згідно з ВМД 22UA31U4 від 08 листопада 2022 року ввезено два типи чаю, розрахунок митної вартості відбувався на основі сумарної фактурної вартості обох типів. Відтак, використання сукупної митної вартості двох різних типів чаю різних виробників щодо одного типу чаю, ввезеного ТОВ «Левітрейд», є безпідставним.

Суд враховує, що кількість придбаного чаю за ВМД 22UA31U4 від 08 листопада 2022 року є нижчою у десять разів від кількості, придбаченої ТОВ «Левітрейд», що суттєво впливає на визначення ціни продажу товару. Так, з боку ТОВ «Левітрейд» придбало у виробника «Sunny Glow Sp.z.o.o» 38016 упаковок чаю на загальну вартість 18247,68 доларів США, у той час, коли покупець ТОВ «Девілері торг» придбав у посередника «Firma Handlowo Uslugowa System Dariusz Krawchyk» лише 3120 упаковок чаю Minutka взагалі іншого виробника, та лише 3360 упаковок чаю того ж виробника «Sunny Glow Sp.z.o.o», але іншої торгової марки «Posti Rodzinna».

Відповідно до частини четвертої статті 59 МК України ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Суд зазначає, що умови поставки товару є абсолютно іншими, що суттєво впливає на розрахунок митної вартості товару. Згідно з графою 20 ВМД 22UA31U4 від 08 листопада 2022 року, умови поставки Інкотермс CPT UA Lviv. Тобто, доставка товару Львів вже включена у вартість рахунку. Відповідно до Інкотермс 2020 умови CPT (Carriage Paid To перевезення оплачено до) передбачає, що продавець оплачує перевезення і знімає з себе відповідальність за вантаж після його передачі перевізнику. Продавець доставляє товари за свій рахунок перевізнику або іншій особі, призначеній продавцем. Він сплачує за митне оформлення експорту та несе відповідальність за передачу товару призначеному продавцем перевізнику. У той же час, поставка чаю, ввезеного ТОВ «Левітрейд» здійснювалась на умовах FCA PL Gniezno. Тобто, транспортування товару оплачував позивач, відвантаження відбувалось на складі виробника «Sunny Glow Sp.z.o.o», а транспортні послуги входили до бази розрахунку митної вартості.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 не змогла навести докладних пояснень щодо зроблених контролюючим органом коригувань, ніж ті, що зазначені у спірному рішенні.

Наведені обставини вказують на необґрунтованість спірного рішення при визначенні митної вартості за методом 2ґ.

З урахуванням викладеного, суд висновує про протиправність рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900176/2 від 14.11.2022, а тому позовні вимоги в цій частині позовних вимог є підставними та підлягають до задоволення.

З огляду на те, що картка відмови №UA209170/2022/002080 прийнята на основі рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900176/2 від 14.11.2022 та є похідною від нього, таку теж необхідно визнати протиправною та скасувати.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до положень статті 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 5368,00грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Левітрейд» (81146, Львівська обл., Львівський р-н, с. Підберізці, вул. Галицька, будинок 12; ) до Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка, будинок 1; ) про визнання протиправними та скасування рішень, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900176/2 від 14.11.2022.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Львівської митниці №UA209170/2022/002080.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Левітрейд» судовий збір у розмірі 5368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 12.02.2024.

Суддя Сидор Н.Т.