Справа № 380/30077/23
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 рокусправа № 380/30077/23

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Чаплик І.Д., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в

ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Борисенка, 7; ), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 12.10.2023 № 97 про відмову в призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону 1058;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію за віком відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону 1058 з часу звернення до відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що працював на роботах із шкідливими та важкими умовами праці згідно зі Списком 2, тому має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону 1058. Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, проте рішенням від 12.10.2023 №97 відповідач відмовив у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу. Не погоджуючись із таким рішенням, вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду.

Ухвалою від 27.12.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, подати відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області 11.01.2024 подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Відзив обґрунтований тим, що 03 жовтня 2023 року позивач (11.04.1966 р.н.) звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - Головне управління) із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідно до поданих документів загальний страховий стаж позивача для визначення права на пенсію становить 28 років 08 днів. Вік позивача на дату звернення із заявою про призначення пенсії- 57 років 05 місяців 22 дні. Страховий стаж позивача становить 32 роки 07 місяців 06 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_2 від 26.07.1985, оскільки її заповнено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.07.1993 за № 110 (далі - Інструкція), а саме: не в повному обсязі запис в даті народження. Страховий стаж зараховано згідно даних, які містяться в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування (ОК-5), уточнюючих довідок, військового квитка та диплому. Необхідний пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах становить 12 років 06 місяців. Пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 відсутній. До пільгового стажу роботи за Списком № 2 не зараховано періоди роботи з 16.02.1996 по 19.02.2008, згідно уточнюючої довідки № 33-14-38 від 03.08.2023, оскільки у довідці зазначені посади, що не відповідають результатам атестації робочих місць відповідно до наказів: № 234 від 29.08.2001 та № 557-К від 28.08.2006 (не зазначено відповідного найменування виробництв, цехів згідно атестацій). Для зарахування зазначених періодів роботи до страхового стажу позивачу було рекомендовано надати уточнюючі довідки про періоди роботи, видані на підставі первинних документів.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є громадянином України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_3 .

Згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 має наступний трудовий стаж:

-01.09.1982-25.07.1985 навчання в Меденицькому СПТУ-18;

-26.07.1985 прийнятий на роботу електрогазозварювальником третього розряду до Стрийського автотранспортного підприємства ВПО «Укргазпром»;

-19.11.1985 звільнений із займаної посади у зв`язку з призовом до радянської армії;

-28.11.1985-18.09.1986 служба в радянській армії;

-29.09.1986 зарахований на навчання до Меденицького СПТУ-12;

-26.05.1987 відрахований у зв`язку із закінченням навчання;

-01.12.1987 прийнятий слюсарем на вентиляції другого розряду до дрогобицького заводу «Знамя»;

-08.07.1988 присвоєно третій розряд слюсаря-вентиляторника;

-11.10.1988 звільнений за власним бажанням згідно зі статтею 38 КЗпП УРСР;

-17.10.1988 зарахований електрогазозварювальником четвертого розряду на станцію підземного зберігання газу УМГ «Львівтрансгаз»;

-06.04.1989 переведений слюсарем-ремонтником четвертого розряду;

-12.02.1990 звільнений з роботи у зв`язку з переходом на роботу в сільське господарство за статтею 38 КЗпП УРСР;

-13.02.1990 прийнятий на роботу електрозварювальником 4 розряду до Дрогобицького АПК «Прикарпаття» колгоспу «Маяк»;

-14.06.1990 звільнений з роботи за власним бажанням;

-02.07.1990 прийнятий слюсарем по ремонту рухомого складу третього розряду до вагонного депо Дрогобич Львівської залізниці;

-22.06.1992 переведений оглядачем вагонів 4 розряду;

-24.11.1994 проведено атестацію робочого місця;

-13.02.1996 звільнений у зв`язку з переведенням до нафтопереробного комплексу «Галичина»;

-16.02.1996 зарахований до цеху №6 на дільницю №2 заливником-розливником 3 розряду;

-01.01.1998 переведений в цех №2 товарним оператором 4 розряду на установку зріджених газів;

-19.02.2008 звільнений з роботи на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України за згодою сторін;

-25.02.2008 прийнятий електрозварювальником 3-го розряду в цех №2 до ВАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів»;

-02.02.2009 звільнений за власним бажанням відповідно до статті 38 КЗпП України;

-03.02.2009 прийнятий на роботу до Приватного підприємства «А-З Глобал-Україна» слюсарем;

-04.04.2009 звільнений з роботи у зв`язку із закінченням терміну трудового договору;

-29.05.2013 прийнятий монтером кабельного виробництва до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕОНІ ВАЕРІНГ СИСТЕМС УА ГмБХ»;

-11.02.2020 переведений на посаду траспортувальника;

-09.01.2020 переведений оператором технологічних установок.

Наведені дані підтверджуються також відомостями, зазначеними у архівній довідці про підтвердження трудового стажу від 05 травня 2020 року №ДНАА-18113-185, виданій Виробничим структурним підрозділом «Львівська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»; уточнюючій довідці про особливий характер роботи Виробничого структурного підрозділу «Ремонтне вагонне депо Дрогобич» Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 28.06.2020 №328.

У матеріалах справи наявні довідки Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс-Галичина» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Зокрема, у довідці від 28.06.2023 №33-14-33 вказано, що позивач працював повний робочий день в ПАТ «НПК-Галичина» і за період з 16.02.1996 по 31.12.1997, з 01.01.1998 по 01.08.1999, з 29.08.2001 по 19.02.2008 виконував роботи зливальника-розливальника з проведення зливу, наливу нафти та нафтопродуктів в залізничні цистерни; оператора товарного по перекачуванню зрідженого газу з установки каталітичного риформінгу, підтримання зрідженого газу в трубопроводах під необхідним тиском, ведення обліку зрідженого газу в резервуарах цеху за професією, посадою зливальники-розливальники, як робітники, зайняті на розвантаженні і вивантаженні, дробленні, коленні, затарюванні та транспортуванні сировини, напівфабрикатів, готової продукції, реагентів, абсорбентів, каталізаторів та палива; оператори товарні, що передбачена Списком 2 розділ XII підрозділ 3.11 відповідно до Постанови №162 від 11.03.1994 та Постанови №36 від 16.01.2003. Загальний стаж становить 9 років 11 місяців 9 днів.

Подібні відомості містяться і у довідці №33-14-38 від 03.08.2023.

Також у матеріалах справи наявні накази НПК-Галичина від 01.08.1994 №141/к «Про затвердження пільгових пенсійних Списків №1 і №2», якими затверджено Переліки робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад, працівникам яким підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення по Списках №1 і №2, передбачені законодавством.

Наказом від 29.08.2001 затверджено результати атестації робочих місць за умовами, визначеними атестаційною комісією Товариства.

Наказом від 28.08.2006 №557/к-1 також затверджено результати атестації робочих місць за умовами, визначеними атестаційною комісією Товариства.

Додатком №1 до наказу №557/к-1 від 28.08.2006 затверджено перелік робочих місць працівників АТ «НПК-Галичина», яким на підставі результатів атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списками №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад, показників за шкідливі умови праці.

Висновком №1542 Державної експертизи умов праці затверджено результати проведеної атестації.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою від 03.10.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вказана заява розглядалась за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 12.10.2023 №97 відмовлено у призначенні пенсії за віком.

У рішенні вказано наступне:

Необхідний страховий стаж визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список №2) становить не менше 29 років 06 місяців. Необхідний пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, становить 12 років 6 місяців. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. Страховий стаж особи становить 32 роки 07місяців 06 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: - за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно із записами Трудової книжки серії НОМЕР_2 від 26.07.1985, оскільки її заповнено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, а саме: не в повному обсязі запис в даті народження. Страховий стаж зараховано згідно даних, які містяться в Реєстрі Застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування (ОК-5), уточнюючих довідок, військового квитка та диплому. Пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 відсутній. До пільгового стажу роботи за Списком № 2 не зараховано періоди роботи з 16.02.1996 по 19.02.2008 згідно уточнюючої довідки №33-14-38 від 03.08.2023, оскільки у довідці посади не відповідають результатам атестації робочих місць згідно наказів: №234 від 29.08.2001 та №557-К від 28.08.2006 (не зазначено відповідного найменування виробництв, цехів згідно атестацій).

Додатковий коментар: відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування через відсутність необхідного пільгового стажу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач звернувся до суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 (надалі по тексту - Закон №1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (надалі по тексту - Закон №1058-ІV).

Відповідно до статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи, зокрема, громадянами України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною першою статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 10 Закону №1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною другою статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до абзацу 1 п.1 ч. 1 ст.45 Закону №1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Таким чином, правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком № 2.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок №383). Згідно з пунктом 10 цього Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N637.

Як визначено пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідач обґрунтовує незарахування стажу роботи 16.02.1996-19.02.2008 до пільгового тим, що у довідці посади не відповідають результатам атестації робочих місць згідно наказів: №234 від 29.08.2001 та №557-К від 28.08.2006 (не зазначено відповідного найменування виробництв, цехів згідно атестацій).

Суд вважає такі висновки відповідача помилковими, оскільки професія та посада позивача, яка зазначена у довідках від 28.06.2023 №33-14-33 та №33-14-38 від 03.08.2023 (зливальники-розливальники, як робітники, зайняті на розвантаженні і вивантаженні, дробленні, коленні, затарюванні та транспортуванні сировини, напівфабрикатів, готової продукції, реагентів, абсорбентів, каталізаторів та палива; оператори товарні) зазначена у переліку робочих місць робочих місць працівників АТ «НПК-Галичина», яким на підставі результатів атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списками №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад, показників за шкідливі умови праці відповідно додатку №1 до Наказу від 28.08.2006 №557/к-1. Крім того, належність вказаних посад до Списку №2 підтверджена висновком №1542, виданим Головним управлінням праці та соціального захисту населення Львівської обласної державної адміністрації 18.12.2006 за №14/07-13100.

Окрім того, суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а, за яким роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах.

Отже, із урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а суд зазначає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

З урахуванням вищевикладеного, стаж роботи у АТ «НПЗ-Галичина», який згідно із уточнюючими довідками становить 9 років 11 місяців 9 днів, підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком №2.

Окрім цього, суд зазначає, що згідно із спірним рішенням від 12.10.2023 №97 до страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_2 від 26.07.1985, оскільки її заповнено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, а саме: не в повному обсязі запис в даті народження. Так, у листі від 02.11.2023 №29598-30835/В-52/8-1300/23 вказано, що за наданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи, згідно записів трудової книжки НОМЕР_4 від 26.07.1985, а саме з 26.07.1985-19.11.1985, з 01.12.1987- 11.10.1988, з 17.10.1988-12.02.1990 та з 13.02.1990-14.06.1990, оскільки, трудова заповнена з порушенням вимог Інструкції 58 (не в повному обсязі записано дату народження, зазначено лише рік).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок №22-1).

Пунктом 1.1. Розділу І Порядку №22-1 передбачено, що заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Пунктом 2.1. Розділу ІІ Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема:

документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків;

документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу);

для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення);

відомості про місце проживання особи;

документи, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

У разі наявності сумнівів або необхідності уточнити певні відомості, пенсійний орган мав можливість скористатися правами, передбаченими ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV, та звернутися до страхувальника з відповідним запитом.

При цьому, відповідачами не надано суду доказів, які б підтверджували той факт, що ними вчинялись певні дії щодо здійснення зустрічної перевірки даних щодо сплати страхових внесків щодо позивача для підтвердження спірного періоду.

Відповідачем не надано доказів того, що позивач не виконував трудові обов`язки у спірний період або що вказаний період не відповідає дійсності. Зазначення у трудовій книжці лише року народження позивача не може спростовувати виконання позивачем трудових обов`язків у вказані періоди.

На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Наведене в повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.

За таких обставин, пенсійний орган фактично переклав відповідальність за належне та правильне оформлення документів щодо відомостей про здійснення трудової діяльності на позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження періодів роботи позивача), тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача зарахувати до трудового стажу періоди трудової діяльності згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_2 від 26.07.1985, оскільки дії відповідачів у цій частині є протиправними та не відповідають критеріям законності та обґрунтованості.

Щодо вимоги позивача про призначення пенсії за віком суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Оскільки відповідачем фактично не досліджувались відомості, зазначені у трудовій книжці НОМЕР_2 від 26.07.1985 та не вивчалась можливість зарахування трудового стажу згідно із вказаною трудовою книжкою до пільгового стажу роботи за Списком 2, суд приходить до висновку про передчасність зазначених позовних вимог та про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком з дати звернення до відповідача.

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 19.12.2023 у справі №600/947/23-а.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", №40450/04, пункт 64).

Засіб юридичного захисту має бути "ефективним" у теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення у справі "Аксой проти Туреччини" (Aksoy v. Turkey), №21987/93, пункт 95).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, у якому вони діють, й особисті обставини заявника (рішення у справі "Джорджевич проти Хорватії" (Djordjevic v Croatia), №41526/10, пункт 101; рішення у справі "Ван Остервійк проти Бельгії" (Van Oosterwijck v Belgium), №7654/76 пункти 36-40). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, у якій опинився позивач після порушення.

Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10.09.2019 у справі №818/985/18 та від 26.12.2019 у справі №810/637/18.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до вимог статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати у вигляді судового збору підлягають покладенню на обидві сторони позову пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 242-246, 250, 257-262, пп. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 12.10.2023 № 97 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: 79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV з дати звернення за призначенням пенсії, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 періоди трудової діяльності згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_2 від 26.07.1985 та зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 16.02.1996 по 19.02.2008, згідно уточнюючих довідок №33-14-33 від 28.06.2023 та № 33-14-38 від 03.08.2023.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Борисенка, 7; ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяЧаплик Ірина Дмитрівна