Справа № 380/1858/24
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань продовження процесуального строку

12 лютого 2024 рокусправа № 380/1858/24
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Потабенко В.А., перевіривши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення заробітної плати,

в с т а н о в и л а:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , у якій просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування «щомісячної додаткової грошової винагороди» та «індексації грошового забезпечення» при обрахунку ОСОБА_1 «грошової допомоги на оздоровлення» передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2015, 2016, 2017 роки;

-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування «індексації грошового забезпечення» при обрахунку ОСОБА_1 «грошової допомоги на оздоровлення» передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2018 рік;

-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 «грошової допомоги на оздоровлення» передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2015, 2016, 2017 рік з урахуванням «щомісячної додаткової грошової винагороди» та «індексації грошового забезпечення» в тому числі виплаченої на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 р. та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2023 р. у справі 380/10876/22;

-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 «грошової допомоги на оздоровлення» передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2018 рік з урахуванням «індексації грошового забезпечення» в тому числі виплаченої на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 р. та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2023 р. у справі 380/10876/22.

Ухвалою від 29.01.2024 суддя залишила позовну заяву без руху та роз`яснила позивачу необхідність надати: докази щодо здійснення нарахування та виплат таких складових грошового забезпечення, як індексація грошового забезпечення та щомісячна додаткова грошова винагорода, а також інших виплат, щодо яких невірно здійснено обрахунок грошового забезпечення не надано до суду.

05.02.2024 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх. № 9181). Представник зазначає, що суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документа та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Зазначає, що усі відомості щодо нарахованого та виплаченого грошового забезпечення позивачу знаходяться у безпосередньому володінні-cуб`єкта владних повноважень. У разі невиконання свого обов`язку, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України, додаткові відомості щодо нарахованого та виплаченого грошового забезпечення позивачу слід витребувати у відповідача- суб`єкта владних повноважень, у володінні якого вони знаходяться.

Оцінюючи подане клопотання, суддя зазначає таке.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини 1, 2 статті 76 КАС України).

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 згаданого Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених згаданим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Частиною 4 статті 161 КАС України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При цьому, слід зауважити, що передбачений частиною 2 статті 77 КАС України обов`язок доказування суб`єктом владних повноважень правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності не слід розуміти так, що позивач звільняється від обов`язку надати докази на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує позов.

Суддя зазначає, що доводи представника позивача про неправильне обчислення відповідачем спірних сум грошового забезпечення ґрунтуються виключно на припущеннях, не підтверджених жодними належними та допустимими доказами.

Щодо витребування у відповідача додаткових відомостей щодо розрахунку грошового забезпечення, суддя зазначає таке.

Частиною 1 ст. 80 КАС України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Із матеріалів позовної заяви суддею встановлено, що всупереч вимогам ст. 80 КАС України у клопотанні представник позивача не зазначив про заходи, яких вжито ним для отримання доказів самостійно, не надано суду жодних доказів вжиття таких заходів та (або) причин неможливості самостійного отримання цих доказів. Саме зазначення інформації про відсутність у позивача необхідних доказів не може бути підставою для витребування таких у відповідача.

Таким чином, станом на 12.02.2024 позивач вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху від 29.01.2024 у повному обсязі не виконав, оскільки не надав жодних доказів на підтвердження протиправності бездіяльності відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи наведене, суд з метою забезпечення права позивача на доступ до суду, вважає за можливе продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви на 10 днів з дня отримання позивачем копії цієї ухвали.

Керуючись статтями 118, 121, 160, 169, 248 КАС України, суддя,-

у х в а л и ла:

продовжити процесуальний строк, встановлений ухвалою про залишення позовної заяви без руху від 29.01.2024, для усунення недоліків позовної заяви (надання доказів на підтвердження протиправності бездіяльності відповідача, зокрема, докази в обґрунтування викладеного порушеного права позивача у позовній заяві.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяПотабенко Варвара Анатоліївна