Справа № 600/1153/23-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Чернівці Справа № 600/1153/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною відмову та бездіяльністю, зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) провести їй перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2018 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) провести їй перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2018 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) провести їй нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати 08 лютого 2023 poку;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити їй компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати 08 лютого 2023 року.

За вказаною позовною заявою, ухвалою суду від 13.03.2023 відкрито провадження в адміністративній справі № 600/1153/23-а та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2015-2018 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2015-2018 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 01.01.2015 по день фактичної виплати 19.02.2021;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки з 01.01.2015 по день фактичної виплати 19.02.2021.

За вказаною позовною заявою, ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.12.2022 у справі № 600/4194/22-а (головуючий суддя Лелюк О.П.) визнано причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду неповажними та відмовлено у задоволені заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з цим позовом. Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії залишено без руху.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.12.2022 у справі № 600/4194/22-а (головуючий суддя Лелюк О.П.) позовну заяву повернуто позивачу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2023 у справі № 600/4194/22-а, скасовано ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.12.2022 щодо відмови в задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 31 прикордонного загону імені генерал-хорунжого Олександра Пилькевича Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії. Справу направлено до Чернівецького окружного адміністративного суду для вирішення питання про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2023 у справі № 600/4194/22-а, скасовано ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.12.2022 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 31 прикордонного загону імені генерал-хорунжого Олександра Пилькевича Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії. Справу направлено до Чернівецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 17.03.2023 у справі 600/4194/22-а (головуючий суддя Лелюк О.П.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 07.04.2023 у справі 600/4194/22-а (головуючий суддя Лелюк О.П.) об`єднано в одне провадження справу № 600/4194/22-а за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії та справу № 600/1153/23-а за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. Справу № 600/4194/22-а, об`єднану в одне провадження зі справою №600/1153/23-а, передано на розгляд судді Чернівецького окружного адміністративного суду Левицькому В.К.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що під час проходження військової служби військовій частині НОМЕР_1 (далі - відповідач) у 2015 2018 роках їй не нараховувалася та не виплачувала індексація грошового забезпечення. Нарахування та виплата грошового забезпечення на оздоровлення за 2015-2018 роки проведена без урахування у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

Крім того, позивач зазначав, що відповідач у період з у 2015 2018 рік здійснював нарахування та виплату індексації грошового забезпечення із затримкою.

Також зазначає, що на підставі рішення суду у справі № 600/1248/22-а відповідачем виплачено йому індексацію грошового забезпечення у розмірі. Разом з тим, відповідачем не виплачено компенсацію за несвоєчасну виплату сум індексації грошового забезпечення, що на думку позивача, вказує на протиправну бездіяльність.

Військова частина НОМЕР_1 подала до суду відзив, в якому просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень відповідач зазначав, що за відсутності у виплаченому грошовому забезпеченні за грудень 2015, квітень 2016, серпень 2017, лютий 2018 року, як складової нарахованої та виплаченої суми індексації грошового забезпечення, відсутні підстави для обрахування допомоги оздоровлення та додаткової винагороди із врахуванням вказаної суми індексації.

При цьому, на думку відповідача, правомірність нарахування і виплати суми індексації грошового забезпечення за період проходження служби перебуває за межами предмету позову, тому позовні вимоги щодо обрахування суми допомоги для оздоровлення та додаткової винагороди із включенням суми індексації грошового забезпечення є передчасними та не можуть бути задоволені.

Крім того, відповідач зазначав, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення відбулося в одному розрахунковому періоді (без створення та затримки на один і більше місяців), підстави для нарахування та виплати компенсації виплати частину доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відсутні.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Позивач проходив військову службу у НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), де отримував грошове забезпечення.

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 24.02.2020 № 47-ос позивача звільнено з військової служби за пп. а п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 31.03.2020 №85-ос позивача виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Архівними відомостями особових карток грошового забезпечення підтверджується, що під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 позивачу було нараховано і виплачено грошову допомогу на оздоровлення у грудні 2015 року в сумі 3409,50 грн, у квітні 2016 року в сумі 3594,60 грн, у серпні 2017 року в сумі 5185,60 грн, у лютому 2018 року в сумі 5185,60 грн.

Згідно з архівними відомостями особових карток грошового забезпечення, під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 позивачу нараховувалася та виплачувалася щомісячна додаткова грошова допомога у період з січня 2016 року по лютий 2018 року.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.12.2022 у справі № 600/1248/22-а, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії 31 прикордонного загону імені генерал-хорунжого О.Пилькевича (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно з урахуванням липня 2015 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця). Зобов`язано 31 прикордонний загін імені генерал-хорунжого О.Пилькевича (військова частина НОМЕР_1 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно з урахуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), виплату провести з урахуванням виплачених сум.

На виконання вказаного судового рішення, 08.02.2023 відповідач перерахував позивачу кошти в розмірі 62341,31 грн, що підтверджується випискою банку від 08.02.2023 №H3JKCCKRCCSUNC25 та не заперечується відповідачем.

Судом встановлено, що у даному документі у графі деталі операції зазначено (мовою оригіналу): Pererahovano indeksats. NZ za rishenniam sudu po spravi № 600/1248/22-a vid 14.12/2022r.; na korust Kazymyr.

Отже, повний розрахунок з позивач на підставі судового рішення відповідачем зроблено 08.02.2023.

В позовній заяві позивач стверджував, не заперечувалося відповідачем під час розгляду справи по суті та підтверджується матеріалами справи, що військова частина НОМЕР_1 здійснювала нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивача за період з січня 2015 року по лютий 2018 року включно із затримкою, зокрема:

- у листопаді 2015 року виплачено заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з січня 2015 року по червень 2015 року включно у розмірі 1468,90 грн, що підтверджується особистою карткою грошового забезпечення за 2015 рік;

- 15.04.2020 виплачено заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з липня 2015 року по лютий 2018 року включно у розмірі 4392,02 грн, що підтверджується довідкою № 706 від 28.12.2020;

- 27.05.2020 доплачено заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з липня 2015 року по лютий 2018 року включно у розмірі 1679,40 грн, що підтверджується довідкою № 706 від 28.12.2020;

- 19.02.2021 виплачено заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з груддя 2018 року по березень 2020 року включно у розмірі 1246,72 грн, що що підтверджується випискою банку від 25.05.2021 №L51OQVLH7LHEDAR та не заперечується відповідачем.

Отже, повний розрахунок з позивачем заборгованості з індексації грошового забезпечення відповідачем зроблено 19.02.2021.

Позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2018 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення, а також нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки.

За наслідками розгляду заяви, відповідач листом від 20.02.2023 повідомив позивача про відсутність перерахунку вищезазначених виплат та компенсації втрати частини доходів за спірний період.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Згідно з частинами 1-4 ст. 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Згідно з Преамбулою до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII (надалі - Закон № 1282-XII) цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону № 1282-XII передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Підтримка купівельної спроможності соціальних виплат, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму, здійснюється шляхом перегляду їх розміру у зв`язку із зростанням прожиткового мінімуму відповідно до законодавства. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Тобто, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ст. 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно зі ст. 5 Закону № 1282-XII підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Статтею 6 Закону № 1282-XII визначено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі Порядок № 1078). Згідно з пунктом 4 цього Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з п. 1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до п. 4 цього Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Відповідно до даних Державної служби статистики України індекс споживчих цін (без урахування тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим, м. Севастополя та частини зони проведення антитерористичної операції) у 2015 році (грудень до грудня попереднього) становив 143,3 %; у 2016 році (грудень до грудня попереднього) становив 112,4 %; у 2017 році (грудень до грудня попереднього) становив 113,7 %; у 2018 році (грудень до грудня попереднього) становив 109,8 %.

Таким чином, судом встановлено, що у 2015-2018 роках грошове забезпечення позивача підлягало обов`язковій індексації відповідно до норм Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", оскільки величина індексу споживчих цін за цей період перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Розглядом справи по суті встановлено, що у період з 01.01.2015 по 28.02.2018 включно індексація грошового забезпечення позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.

Суд звертає увагу на те, відсутність на рахунках відповідача коштів для виплати індексації грошового забезпечення не є само по собі належним доказом неможливості здійснення вказаних виплат, оскільки відповідачем не доведено, що у бюджеті відповідного рівня, з якого здійснюється відповідне фінансування, кошти на індексацію грошового забезпечення відсутні.

Крім того, відповідачем не надано доказів того, що ним надсилалися до вищестоящого органу потреби на виділення додаткових коштів для виплати військовослужбовцям індексації грошового забезпечення.

Судом враховується, що відповідно до ст. 18 Закону України від 05.10.2000 № 2017-III Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Тобто, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних вище нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

При цьому, суд звертає увагу на те, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно - правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 825/1987/17 та від 05.02.2020 у справі № 825/565/17.

Судом також встановлено, що розрахунок таких виплат, як щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення проводилося відповідачем без включення сум індексації до розрахунку таких виплат.

Таким чином, позовні вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2015 - 2018 роках, та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінетів Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд звертає увагу на те, що спірним питанням в цій справі є дії відповідача щодо розрахунку та виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2015 - 2018 роках, та щомісячної додаткової грошової винагороди за період із січня 2016 року по лютий 2018 року без урахування, зокрема, індексації. Тобто дослідженню підлягають обставини включення сум індексації до розрахунку таких виплат, як щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, а не включення цих виплат до складу грошового забезпечення військовослужбовця та їх індексації.

Така ж правова позиція викладена у рішенні Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі N 820/3423/18 від 21.12.2021.

Враховуючи, що відповідачем розрахунок таких виплат, як щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення було проведено без включення сум індексації до розрахунку таких виплат, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 01.01.2016 по день фактичної виплати 08.02.2023 та з 01.01.2015 по день фактичної виплати 19.02.2021, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 19.10.2000 № 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон № 2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші (ст. 2 Закону № 2050-III).

Тобто, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); 2) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини, так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги і 5) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

З метою реалізації Закону № 2050-III, Кабінет Міністрів України 21.02.2001 прийняв постанову № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

В силу п. 1 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159) його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Пунктом 2 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

Пунктом 3 Порядку № 159 встановлено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема заробітна плата (грошове забезпечення).

Відтак, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нараховані.

Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону № 2050-III та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

При цьому, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст. 1-3 Закону № 2050-III, окремих положень Порядку № 159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми попередньо нараховані, але не виплачені.

Згідно вимог ст. 3 3акону № 2050-III, пунктів 1, 2, 4 Порядку № 159 компенсація за несвоєчасну виплату середньої заробітної плати пов`язана з реальною виплатою чи нарахуванням середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення. Раніше таких виплат право на неї (компенсацію) не виникає.

Зі змісту ст. 1 Закону України № 2050-III випливає, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події) як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

У п. 4 Порядку № 159 прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 14.05.2020 у справі № 816/379/16 та від 30.09.2020 у справі № 280/676/19, від 13.09.2021 у справі № 639/3140/17, від 09.08.2022 у справі № 460/4765/20, від 16.11.2022 у справі № 674/22/17) та в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України і ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" враховується судом під час вирішення спору.

У справі, що розглядається, судом встановлено, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.12.2022 у справі № 600/1248/22-а, яке набрало законної сили, 08.02.2023 відповідач нарахував та виплатив позивачу індексацію грошового забезпечення, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, повний розрахунок з позивачем заборгованості з індексації грошового забезпечення відповідачем за період з 01.01.2015 по день фактичної виплати, зроблено 19.02.2021.

Отже, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позивач у даній категорії справ звільнений від сплати судового збору, суд не вирішує питання щодо стягнення судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 139, 194, 205, 243, 245, 246, 255, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо проведення перерахунку та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2015 - 2018 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

3. Зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2015 - 2018 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

4. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

5. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати, а саме: за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації 08.02.2023 на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.12.2022 у справі № 600/1248/22-а.

6. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати, а саме: за період з 01.01.2015 по день фактичної виплати індексації 19.02.2021.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до вимог ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , ).

Суддя В.К. Левицький