Справа № 461/92/24
Суддя: Кітов О. В.
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/92/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді Кітова О.В.,

з участю:

секретаря судового засідання Согор А.Н.,

представника позивача Хром`як У.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в інтересах якої діє адвокат Хром`як Уляна Вікторівна (адреса: м. Львів, вул. Пасічна, 127, РНОКПП НОМЕР_2 ) до Департаменту патрульної поліції України (адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) про скасування постанов по справах про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Хром`як Уляна Вікторівна, звернулася в суд із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції України, в якому просить:

- скасувати постанову про адміністративне правопорушення № 2АB 00271923 від 16.06.2022 року;

- скасувати постанову про адміністративне правопорушення № 2АB 00408017 від 28.06.2022 року;

- скасувати постанову про адміністративне правопорушення № 2АB 00408680 від 28.06.2022 року;

- скасувати постанову про адміністративне правопорушення № 3АB 03154293 від 16.08.2023 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 16.06.2022 року о 14 год. 49 хв. камерою автоматичної фіксації правопорушення було зафіксовано перевищення встановлених обмежень швидкості руху, за наслідком чого була винесена постанова про адміністративне правопорушення 2АB 00271923 від 16.06.2022 року через порушення п.12.9 (б) Правил дорожнього руху України, що містить ознаки ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрано міру покарання у вигляді штрафу 340 грн. 00 коп. 28.06.2022 року о 20 год. 15 хв. камерою автоматичної фіксації правопорушення було зафіксовано перевищення встановлених обмежень швидкості руху за наслідком чого була винесена постанова про адміністративне правопорушення 2АB 00408017 від 28.06.2022 року через порушення п.12.9 (б) Правил дорожнього руху України, що містить ознаки ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрано міру покарання у вигляді штрафу 340 грн. 00 коп. 28.06.2022 року о 21 год. 21 хв. камерою автоматичної фіксації правопорушення було зафіксовано перевищення встановлених обмежень швидкості руху за наслідком чого була винесена постанова про адміністративне правопорушення 2АB 00408680 від 28.06.2022 року через порушення п.12.9 (б) Правил дорожнього руху України, що містить ознаки ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрано міру покарання у вигляді штрафу 340 грн. 00 коп. 16.08.2023 року о 15 год. 11 хв. камерою автоматичної фіксації правопорушення було зафіксовано перевищення встановлених обмежень швидкості руху за наслідком чого була винесена постанова про адміністративне правопорушення 3АB 03154293 від 16.08.2023 року через порушення п.12.9 (б) Правил дорожнього руху України, що містить ознаки ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрано міру покарання у вигляді штрафу 340 грн. 00 коп. Позивач зазначає, що вона, 16.06.2022 року, 28.06.2022 року, 28.06.2022 року, 16.08.2023 року не керувала самостійно транспортним засобом марки MERCEDES-BENZ, модель GLE, реєстраційний номер НОМЕР_3 , а тому не може нести адміністративну відповідальність за зазначені правопорушення та не є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення, а такі постанови підлягають скасуванню. Зазначає, що незважаючи що вона є титульним власником транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, модель GLE, реєстраційний номер НОМЕР_3 , таким користується виключно її батько, вона не керувала транспортним засобом. Також до цього часу вона самостійно не використовує зазначене авто як водій, а з батьком вони проживають окремо, і їй абсолютно нічого не було відомо з приводу порушення правил дорожнього руху та винесення оскаржуваних постанов.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.01.2024 року відкрито провадження у справі.

19 січня 2024 року від представника відповідача Департаменту патрульної поліції на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву у якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з їх безпідставністю.

Представник позивача адвокат Хром`як У.В. в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у ньому.

Представник відповідача, згідно відзиву, просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Під час судового засідання було допитано свідка ОСОБА_2 , який підтвердив, що перебував за кермом транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, модель GLE, реєстраційний номер НОМЕР_3 , власницею якого є ОСОБА_1 , 16.06.2023 року, 28.06.2023 року, 28.06.2023 року та 16.08.2023 року, коли було вчинено відповідні адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, а також те, що ним були сплачені штрафи згідно вищевказаних постанов, а також те, що він звертався з відповідним зверненням до Відповідача з приводу того, що саме він керував автомобілем та вчинив правопорушення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено наступне.

Відповідно до постанови № 2АB 00271923 від 16.06.2022 року, 16.06.2022 року, о 14:49 год автомобільна дорога Н09 Мукачево-Львів 244 к.м+199 м., зафіксовано транспортний засіб MERCEDES-BENZ GLE 400 д.н.з. НОМЕР_3 . Відповідно до даної постанови, особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 24 км/год, чим порушив п. 12.9.(б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР). ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді, штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до постанови № 2АB 00408017 від 28.06.2022 року, 26.06.2022 року, о 20:15 год автомобільна дорога за адресою м. Івано-Франківськ вул. Галицька, 144 зафіксовано транспортний засіб MERCEDES-BENZ GLE 400 д.н.з. НОМЕР_3 . Відповідно до даної постанови, особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 28 км/год, чим порушила п. 12.9.(б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до постанови № 2АB 00408680 від 28.06.2022 року, 28.06.2022 року, о 21:21 год автомобільна дорога Н09 Мукачево-Львів 244 км+199 зафіксовано транспортний засіб MERCEDES-BENZ GLE 400 д.н.з. НОМЕР_3 . Відповідно до даної постанови, особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 37 км/год, чим порушив п.12.9.(б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до постанови № 3АB 03154293 від 16.08.2023 року, 16.08.2023 року, о 15:11 год автомобільна дорога М11 Львів-Шегині 16 км + 153 зафіксовано транспортний засіб MERCEDES- BENZ GLE 400 д.н.з. НОМЕР_3 . Відповідно до даної постанови, особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 25 км/год, чим порушила п. 12.9.(б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Вищенаведені правопорушення є тотожними.

Вказані постанови винесено поліцейськими Департаменту патрульної поліції на підставі інформаційних файлів та метаданих до них за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Із змісту реєстраційної картки транспортного засобу встановлено, що власником транспортного засобу MERCEDES-BENZ GLE д.н.з. НОМЕР_3 яким були вчинені адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху 16.06.2022, 28.06,2022, 28.06.2022,16.08.2023 року, є позивач - ОСОБА_1 .

Як слідує зі змісту положень підпунктів 3, 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Так, згідно частин 1, 2 статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена, зокрема, частиною 6 статті 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як передбачено приписами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як видно зі змісту статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з частиною 4 статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 283 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (ПІБ, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (ПІБ (за наявності) дата народження, місце проживання чи перебування); опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 53 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» регулюються Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Згідно з пунктом 12.9. б ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил

Знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» забороняє рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові. Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Знак 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» забороняє в зоні (населений пункт, мікрорайон, зона відпочинку тощо) рух із швидкістю, яка перевищує зазначену на знакові.

Відповідно до частини першої статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно частини першої статті 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Частинами першою, другою та п`ятою статті 279-1 КУпАП визначено, що у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

-ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

-особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Частиною 2 статті 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. У рішенні Конституційного суду від 22.12.2010 року №23-рп / 2010 зазначено, що притягнення до адміністративної відповідальності власника транспортного засобу через те, що він є власником незаконно. Відповідальність в даному випадку повинен нести не власник транспортного засобу, а безпосередньо особа, яка керувала таким автомобілем на момент фіксації такого правопорушення спеціальними фото або відео засобами.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 дійсно перебував перебував за кермом транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, модель GLE, реєстраційний номер НОМЕР_3 , власницею якого є ОСОБА_1 , 16.06.2023 року, 28.06.2023 року, 28.06.2023 року та 16.08.2023 року, коли було вчинено відповідні адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, а також те що він звертався до ДПП НП України та повідомляв, що він вчинив дані адміністративні правопорушення та сплатив відповідні штрафи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен бути наявним склад адміністративного правопорушення, тобто дія особи повинна бути протиправною, винною і відповідальність за правопорушення повинна бути передбачена КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, суд виходить з того, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України от 22.10.2010 року № 23-рп/2010).

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст. 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки, крім постанови у справі про адміністративне правопорушення, додаткових доказів, свідчень або інших відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення Правил дорожнього руху України саме ОСОБА_1 відповідачем суду не надано, постанова таких доказів не містить, суд вважає недоведеним з боку відповідача факту наявності в діях позивача будь-якого адміністративного правопорушення.

Отже враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що постанови № 2АB 00271923 від 16.06.2023 року, № 2АB 00408017 від 28.06.2023 року, № 2АB 00408680 від 28.06.2023 року, № 3АB 03154293 від 16.08.2023 року по справі про адміністративне правопорушення за таких обставин підлягають скасуванню, оскільки суб`єктом вчинення даних правопорушень є не позивач, а її батько ОСОБА_2 .

Положенням частини 1 статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сума судових витрат зі сплати судового збору розміром 1717 гривень 76 копійок, сплачена позивачем, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, тобто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно із ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення..

Як вбачається із матеріалів справи, позивач не отримувала копії оскаржуваних постанов.

За наведених обставин, суд вважає, що строк на оскарження позивачем пропущено із поважних причин, а тому такий слід поновити.

Керуючись ст.ст. 241-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Постанови Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про накладення адміністративного стягнення № 2АB 00271923 від 16.06.2022 року, № 2АB 00408017 від 28.06.2022 року; № 2АB 00408680 від 28.06.2022 року, № 3АB 03154293 від 16.08.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати, а провадження у справах про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в розмірі 1717 гривень 76 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 06.02.2024 року.

Суддя Олександр КІТОВ