Справа № 420/35093/23
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2024-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Радчука А.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якій позивач просить суд:

визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії з 11.08.2022 року з урахуванням страхового стажу 32 роки 1 місяць 19 днів протиправними;

зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію з 11.08.2022 року з урахуванням страхового стажу 32 роки 1 місяць 19 днів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у зв`язку з досягненням 60-ти річного віку та наявністю відповідного страхового стажу позивач 11.08.2022 року звернувся до Подільського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком. За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області та прийнято рішення №30 від 18.08.2022 року про відмову у призначенні пенсії.

Позивач оскаржив рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №30 від 18.08.2022 року про відмову у призначенні пенсії до суду. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 року визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та зобов`язано зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи на посаді завідуючого господарством бази відпочинку «Лісова» Котовської школи-інтернат з 01.07.2008 року по 24.08.2008 року та період роботи на посаді механіка з 15.09.2008 року по 10.10.2011 року в Комунальному закладі «Котовська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Як зазначено у позові, на виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області №30 від 07.03.2023 року позивачу була призначена пенсія з розрахунку страхового стажу 27 років 4 місяця.

Натомість позивач не погоджується із розрахованим відповідачем страховим стажем, а стверджує, що його страховий стаж становить 32 роки 1 місяць 19 днів.

Позивач звернувся до відповідача щодо проведення перерахунку розміру пенсії з врахуванням періоду страхового стажу 32 роки 1 місяць 19 днів, однак ГУ ПФ України в Одеській області листом від 01.11.2023 року повідомлено, що пенсію обчислено при страховому стажі 28 років 7 місяців з 26.06.2023 року. Також зазначено, що в рішенні суду від 02.02.2023 року відсутні зобов`язання щодо призначення пенсії з 11.08.2022 року.

Не погоджуючись з діями Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у призначенні пенсії з 11.08.2022 року з урахуванням страхового стажу 32 роки 1 місяць 19 днів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

У своїх доводах позивач посилається на те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а пенсія призначається з дня звернення особи.

Ухвалою суду від 20.12.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

09.01.20247 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує.

У відзиві зазначено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 по справі № 420/16514/22, яке набрало законної сили 07.03.2023, Головним управлінням зараховано позивачу до страхового стажу період роботи на посаді завідуючого господарством бази відпочинку «Лісова» Котовської школи-інтернат з 01.07.2008 по 29.08.2008 та період роботи на посаді механіка з 15.09.2008 по 10.10.2011 в Комунальному закладі «Котовська загальноосвітня школа-інтернат I-II ступенів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Пенсію обчислено при страховому стажі 28 років 7 місяців, для визначення права з урахуванням п. 3.1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - 29 років 4 місяці (враховано по 03.10.2021), середньомісячній заробітній платі 6780,48 грн., обчислений за період з 01.07.2000 по 31.10.2021 за даними персоніфікованого обліку, та її розмір з 26.06.2023 становить 2520,00 грн. До страхового стажу не враховано період навчання згідно атестату від 23.06.1980 № 9, оскільки в документі відсутні данні щодо початку навчання.

З урахуванням викладеного відповідач вважає, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом невірно обрано спосіб захисту шляхом подання позову на дії Головного управління, що були вчинені на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 по справі № 420/16514/22, яке набрало законної сили 07.03.2023. Позивач повинен був звернутись до суду не з новою позовною заявою, а із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), в порядку статті 383 КАС України.

Що стосується позовних вимог щодо зобов`язання призначити ОСОБА_1 пенсію з 11.08.2022 з урахуванням страхового стажу 32 роки 1 місяць 19 днів, відповідач зазначив, що судом не може прийматись відповідне рішення, оскільки це є втручанням в дискреційні повноваження органу ПФУ.

Окрім того, відповідач посилався на недотримання позивачем строку звернення до суду.

19.01.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив із запереченням проти доводів відзиву. Зокрема, позивач зазначив, що строк звернення до суду був дотриманий та обчислюється з дати отримання відповіді ГУ ПФУ в Одеській області листом від 01.11.2023 року, де повідомлено, що пенсію обчислено при страховому стажі 28 років 7 місяців з 26.06.2023 року. Також зазначено, що в рішенні суду від 02.02.2023 року відсутні зобов`язання щодо призначення пенсії з 11.08.2022 року.

Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались.

З урахуванням вищенаведеного, суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з досягненням 60-річного віку звернувся до Подільського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою від 11.08.2022 року про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області, яким прийнято рішення № 30 від 18.08.2022 року про відмову у призначенні пенсії. Підставою для відмови визначено недостатність страхового стажу для призначення пенсії.

Так, згідно рішення № 30 від 18.08.2022 року за наданими документами та відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж позивача склав 26 років 6 місяців 7 днів, при цьому для права враховано 28 років 10 місяців 19 днів (при необхідному 29 років). До страхового стажу не зараховано період навчання згідно атестата №9 від 23.06.1980, оскільки в атестаті не вказано початок навчання (закінчення 23.07.1980), та одночасно повідомлено, що до страхового стажу згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 01.02.1982 враховані всі періоди роботи.

Позивач оскаржив рішення ГУ ПФУ в Херсонській області № 30 від 18.08.2022 року до адміністративного суду (справа №420/16514/22).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 року у справі №420/16514/22, яке набрало законної сили 07.03.2023 року, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи на посаді завідуючого господарством бази відпочинку Лісова Котовської школи-інтернат з 01.07.2008 року по 29.08.2008 року та періоду його роботи на посаді механіка з 15.09.2008 року по 10.10.2011 року в Комунальному закладі Котовська загальноосвітня школа-інтернат I-II ступенів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи на посаді завідуючого господарством бази відпочинку Лісова Котовської школи-інтернат з 01.07.2008 року по 29.08.2008 року та період роботи на посаді механіка з 15.09.2008 року по 10.10.2011 року в Комунальному закладі Котовська загальноосвітня школа-інтернат I-II ступенів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. В решті позовних вимог відмовлено.

26.06.2023 року ОСОБА_1 звернувся до територіального відділу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою, зареєстрована за №1548, про призначення пенсії за віком на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 року у справі № 420/16514/22 (а.с. 38-39).

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 року у справі № 420/16514/22, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №52 від 03.07.2023 року призначено ОСОБА_1 пенсію за віком з 26.06.2023 року, враховуючи страховий стаж 27 років 18 днів. Стаж для розрахунку права: 29 років 5 місяців (а.с. 33-34).

Позивач не погоджується із розрахованим відповідачем страховим стажем та стверджує, що його страховий стаж становить 32 роки 1 місяць 19 днів.

На звернення позивача, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом від 01.11.2023 року вих. № 35272-32647/Л-02/8-1500/23 повідомило, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 по справі № 420/16514/22, яке набрало законної сили з 07.03.2023, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області зараховано до страхового стажу період роботи на посаді завідуючого господарством бази відпочинку Лісова Котовської школи-інтернат з 01.07.2008 року по 29.08.2008 року та період роботи на посаді механіка з 15.09.2008 року по 10.10.2011 року в Комунальному закладі Котовська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Пенсію обчислено при страховому стажі 28 років 7 місяців, для визначення права з урахуванням п. 3.1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - 29 років 4 місяці (враховано по 03.10.2021), середньомісячній заробітній платі 6780,48 грн., обчисленій за період з 01.07.2000 по 31.10.2021 за даними персоніфікованого обліку, та її розмір з 26.06.2023 становить 2520,00 грн. До страхового стажу не враховано період навчання згідно атестату від 23.06.1980 № 9, оскільки в документі відсутні дані щодо дати початку навчання.

Також відповідач в листі зазначив, що в рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 по справі №420/16514/22 відсутні зобов`язання щодо призначення пенсії з 11.08.2022.

Не погоджуючись з діями Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у призначенні пенсії з 11.08.2022 року з урахуванням страхового стажу 32 роки 1 місяць 19 днів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Підставою позову стало те, що оскільки рішенням ГУ ПФУ в Херсонській області №30 від 18.08.2022 року для права враховано страховий стаж 28 років 10 місяців 19 днів, а рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 року зобов`язано зарахувати періоди роботи з 01.07.2008 року по 29.08.2008 року та з 15.09.2008 року по 10.10.2011 року, то тривалість страхового стажу становить 32 роки 1 місяць 19 днів. А датою призначення пенсії має бути 11.08.2022 року, а не 26.06.2023 року, оскільки пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

При цьому, позивач не оскаржує не включення до страхового стажу періоду навчання згідно атестату від 23.06.1980 № 9.

Судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 по справі №420/16514/22 позовні вимоги в частині визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Херсонській області щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду навчання у ВПТУ №74 м. Ленінград з 01.09.1979 року по 23.06.1980 року та, відповідно, зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати вказані періоди, залишено без задоволення.

Таким чином, спірним у даній справі є питання щодо дати призначення позивачу пенсії, а також страхового стажу, врахованого при обчисленні позивачу пенсії.

Суд зазначає, що вказані питання не були предметом розгляду у справі №420/16514/22.

Предметом спору у справі №420/16514/22 були питання щодо зарахування до страхового стажу позивача періоду навчання у ВПТУ №74 м. Ленінград з 01.09.1979 року по 23.06.1980 року та періодів роботи на посаді завідуючого господарством бази відпочинку Лісова Котовської школи-інтернат з 01.07.2008 року по 31.08.2008 року та на посаді механіка з 15.09.2008 року по 10.10.2011 року в Комунальному закладі Котовська загальноосвітня школа-інтернат I-II ступенів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Отже, досліджуючи питання чи існує спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (справи №420/16514/22 та №420/35093/23), суд виходить із того, що позов у цій справі щодо порядку призначення та обчислення позивачу пенсії не є тотожним позову у справі №420/16514/22 щодо неврахування періодів навчання та роботи до страхового стажу. Крім того, змінився склад відповідачів по справі.

Таким чином, суд вважає, що підстави для застосування положень п.4 ч.1 ст.238 КАС України відсутні, а позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають розгляду по суті.

Окрім того, зважаючи на обставини справи, що наведені вище, суд відхиляє доводи відповідача стосовно того, що позивачем невірно обрано спосіб захисту шляхом подання позову на дії, що були вчинені на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 по справі № 420/16514/22.

Суд зазначає, що спірні питання не були предметом розгляду у справі №420/16514/22, отже позивач вірно звернувся з новою позовною заявою, а не із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), відповідно до статті 383 КАС України.

Вирішуючи спірні правовідносини в межах заявлених позовних вимог, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови призначення пенсії за віком визначає стаття 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року №1058-IV.

Статтею 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4).

Згідно умов призначення пенсії, визначених ч. 1 ст. 26 Закону, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Як встановлено судом, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №52 від 03.07.2023 року призначено ОСОБА_1 пенсію за віком з 26.06.2023 року, враховуючи страховий стаж 27 років 18 днів. Стаж для розрахунку права: 29 років 5 місяців (а.с. 33-34).

Підставою позову стало те, що оскільки рішенням ГУ ПФУ в Херсонській області №30 від 18.08.2022 року для права враховано страховий стаж 28 років 10 місяців 19 днів, а рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 року зобов`язано зарахувати періоди роботи з 01.07.2008 року по 29.08.2008 року та з 15.09.2008 року по 10.10.2011 року, то тривалість страхового стажу становить 32 роки 1 місяць 19 днів. А датою призначення пенсії має бути 11.08.2022 року, а не 26.06.2023 року, оскільки пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Щодо страхового стажу.

На підставі даних Форма РС-право, загальний стаж для розрахунку права складає 29 років 5 місяців. При цьому вбачається, що враховані періоди з 01.06.2007 по 30.06.2010 рр., з 01.07.2010 по 31.03.2011 рр., з 01.04.2011 по 10.10.2011 рр.

Отже, періоди роботи з 01.07.2008 року по 29.08.2008 року та з 15.09.2008 року по 10.10.2011 року включені до страхового стажу для розрахунку права.

Проте, як встановлено судом з рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №52 від 03.07.2023 року пенсію позивачу обчислено, враховуючи страховий стаж 27 років 18 днів (а.с. 33).

У відзиві зазначено, що пенсію позивачу обчислено при страховому стажі 28 років 7 місяців.

Тобто, при обчисленні пенсії позивачу відповідачем не повністю враховано страховий стаж, який, з урахуванням рішення суду від 02.02.2023 по справі №420/16514/22, становить 29 років 5 місяців.

Вказане має негативні наслідки для позивача, оскільки занижено коефіцієнт стажу (0,27000).

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

При цьому, суд зазначає, що розрахунок позивача, за яким він вважає, що страховий стаж становить 32 роки 1 місяць 19 днів не підтверджується матеріалами справи.

Позивач вважає, що оскільки рішенням ГУ ПФУ в Херсонській області №30 від 18.08.2022 року для права враховано страховий стаж 28 років 10 місяців 19 днів, а рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 року зобов`язано зарахувати періоди роботи з 01.07.2008 року по 29.08.2008 року та з 15.09.2008 року по 10.10.2011 року, то тривалість страхового стажу сумарно становить 32 роки 1 місяць 19 днів (а саме: 28 років 10 місяців 19 днів + 3 роки 3 місяці 19 днів).

Однак, згідно даних Форма РС-право, до стажу для розрахунку права враховані періоди з 01.06.2007 по 30.06.2010 рр., 01.07.2010 по 31.03.2011 рр., 01.04.2011 по 10.10.2011 рр. Отже, періоди роботи з 01.07.2008 року по 29.08.2008 року та з 15.09.2008 року по 10.10.2011 року вже включені до страхового стажу для розрахунку права, що складає 29 років і 5 місяців у зальному.

На підставі викладеного, позовні вимоги у частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії з урахуванням страхового стажу 32 роки 1 місяць 19 днів підлягають частковому задоволенню, а саме щодо обчислення ОСОБА_1 пенсії з урахуванням страхового стажу 29 років і 5 місяців.

Щодо дати призначення пенсії.

Як вже було зазначено, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №52 від 03.07.2023 року призначено ОСОБА_1 пенсію за віком з 26.06.2023 року.

Дата призначення пенсії 26.06.2023 року застосована відповідачем з огляду на дату звернення позивача із заявою від 26.06.2023 року, зареєстрована за №1548, про призначення пенсії за віком на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 року у справі № 420/16514/22 (а.с. 38-39).

Проте, позивач вважає, що відповідачем протиправно призначено пенсію з 26.06.2023 року, оскільки пенсія призначається з дня звернення особи, у даному випадку 11.08.2022 року. Відповідач зазначив, що в рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 по справі №420/16514/22 відсутні зобов`язання щодо призначення пенсії з 11.08.2022.

Надаючи оцінку наведеним обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 83 Закону України Про пенсійне забезпечення, пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: а) пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (ч. 5 ст. 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Як встановлено судом при вирішенні справи, звернення позивача до органів ПФУ із заявою про призначення пенсії відбулось 11.08.2022 року, а пенсійного віку останній досяг 07.08.2022 року.

Отже, за наведеного законодавчого регулювання, позивач набув право на призначення пенсії з 08.08.2022 року.

Натомість, відповідач, призначивши ОСОБА_1 пенсію за віком з 26.06.2023 року, це право позивача порушив.

Суд зазначає, що звернення позивача із заявою від 26.06.2023 року не впливає у даному випадку на дату призначення пенсії, оскільки перше звернення позивача за призначенням пенсії відбулось 11.08.2022 року, а звернення 26.06.2023 року стосується виконання рішення суду від 02.02.2023 року по справі №420/16514/22, у зв`язку з оскарженням відмови у призначенні пенсії саме за заявою від 11.08.2022 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи, що позивач набув право на призначення пенсії з 08.08.2022 року, суд з метою повного та ефективного захисту прав позивача вважає можливим вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 08.08.2022 року, з урахуванням страхового стажу 29 років і 5 місяців, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Щодо стосується доводів відповідача стосовно порушення позивачем строку звернення до суду з даним позовом, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності з ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом із тим, суд відхиляє посилання відповідача на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду, з таких підстав.

Вирішуючи питання щодо дотримання строку звернення до суду з даним позовом, судом встановлено, що предметом спору став порядок призначення та обчислення позивачу пенсії за віком.

Звернення позивача за призначенням пенсії відбулось 11.08.2022 року, однак у зв`язку з відмовою у призначенні пенсії, пенсію позивачу призначено рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №52 від 03.07.2023 року з урахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 по справі №420/16514/22 щодо зарахування страхового стажу.

Не погоджуючись із розрахованим відповідачем страховим стажем, а також з визначеною датою призначення пенсії, позивач звернувся до відповідача, однак ГУ ПФ України в Одеській області листом від 01.11.2023 року повідомлено, що пенсію обчислено при страховому стажі 28 років 7 місяців з 26.06.2023 року, тобто не задовольнило його вимог, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Отже, шестимісячний строк звернення до суду розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду та вказаний позов поданий до суду з дотриманням встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України строку звернення до суду.

Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 р. у справі № 240/12017/19 відступив від висновків викладених у постановах: від 29.10.2020 р. по справі №816/197/18, від 20.10.2020 р. по справі №640/14865/16-а, від 25.02.2021 р. по справі №822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, у першу чергу, з боку держави, а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період.

Що стосується доводів відповідача про те, що питання призначення пенсії є дискреційними, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2); визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3); визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4); інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями1, 3, частиною 2 статті 6, 8, частиною 2 статті 19, 22, 23 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене або обмежене.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зазначено, що зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісних вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Оскільки в силу частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV передбачено обов`язок органу Пенсійного фонду щодо прийняття відповідного рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунок) пенсії, суд вважає, що територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (перерахунку) пенсії. Отже, зазначене питання віднесено до дискреційних повноважень територіального органу Пенсійного фонду.

Водночас, в силу приписів ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відтак, зважаючи на обставини справи, суд вважає, що встановлення пенсійному органу обов`язку повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 08.08.2022 року, з урахуванням страхового стажу 29 років і 5 місяців не є втручанням у дискреційні повноваження, оскільки відповідач протиправно не призначив ОСОБА_1 пенсію за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 08.08.2022 року, та з урахуванням страхового стажу 29 років і 5 місяців,

Отже, суд, керуючись повноваженням, наданим ч. 4 ст. 245 КАС України, визначає обов`язок пенсійному органу здійснити свої дискреційні повноваження відповідно до Закону № 1058 та Порядку № 22-1, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, з огляду на обставини справи належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком саме з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 08.08.2022 року, з урахуванням страхового стажу 29 років і 5 місяців, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі статтею 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов належить задовольнити частково.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у відповідності до приписів ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат здійснюється на користь позивача у розмірі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яким прийнято оскаржуване рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 132, 139, 162, 242-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які полягають у непризначенні ОСОБА_1 пенсії за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 08.08.2022 року, та з урахуванням страхового стажу 29 років і 5 місяців.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 08.08.2022 року, з урахуванням страхового стажу 29 років і 5 місяців, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук