Справа № 460/25710/23
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2024-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2024 року м. Рівне №460/25710/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді К.М.Недашківської, розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій.

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі відповідач), в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає в обчисленні розміру пенсії без встановлення доплати до пенсії за понаднормовий стаж, встановленої частиною 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, чинній до 11.10.2017; зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.11.2023 з урахуванням доплати до пенсії за понаднормовий стаж в розмірі 1 процент заробітку за кожен рік понад 20 років, встановлений частиною 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, чинній до 11.10.2017.

Виклад позиції позивача.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач вказує, що пенсія призначена відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому має право на перерахунок пенсії за кожний повний рік стажу роботи понад установлений мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії, а саме з 20 років, шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік. Просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Виклад заперечень відповідача.

Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що 11.10.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VІІІ, згідно з яким частину другу статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» доповнено словами і цифрами «у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Частина друга статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає перерахунок пенсії за двоскладовою системою нарахування пенсії. Тому, підстав для перерахунку доплати за понаднормовий стаж немає. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Ухвалою суду від 10.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та з`ясувавши всі обставини, які мають правове значення для вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі Закон №796-ХІІ).

Розмір пенсії визначено на підставі частини першої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV).

Позивач вказує, що йому не здійснюється перерахунок та виплата пенсії з врахуванням вимог частини другої статті 56 Закону №796-ХІІ із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, з урахуванням раніше проведених виплат.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 27 Закону №1058-ІV, за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Відповідно до статті 4 Закону №1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Пунктом 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV встановлено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про прокуратуру» та цього Закону, призначається одна пенсія за вибором особи.

Відповідно до положень статті 49 Закону №796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Отже, законодавцем надано право особі обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом №1058-IV або спеціальним Законом №796-XII.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону №796-XII право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини 2 статті 27 Закону №1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Частиною 2 статті 42 Закону №1058-IV встановлено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Зміни у частину 2 статті 56 Закону № 796-XII внесені згідно із Законом № 2148-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності з 11.10.2017, та пов`язують збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж встановлений частиною 2 статті 56 цього Закону, з призначенням пенсії на умовах визначених частиною 2статті 27 Закону № 1058-IV.

Отже, у зв`язку із набранням чинності Законом №2148-VIII (11.10.2017), по-іншому врегульовано правовідносини, пов`язані з пенсійним забезпеченням осіб, які мають право на пільгову пенсію за нормами Закону №796-XII.

Суд зазначає, що надбавки за понаднормативний стаж відповідно до частини 2 статті 56 Закону №796-XII позивач не мав, питання щодо її призначення повинно було вирішуватися за законодавством, що діяло на час подання заяви, тобто з урахуванням змін, внесених Законом №2148-VIII від 03.10.2017.

Відповідно до цієї правової норми у редакції, що діяла на час її реалізації, умовою призначення надбавки за понаднормативний стаж є призначення пенсії на умовах частини 2 статті 27 Закону №1058-ІV.

Отже особа, щодо якої не дотримано цієї умови, не має права на отримання надбавки за понаднормативний стаж.

Верховний Суд в ухвалі від 31.01.2024 про відмову у відкритті провадження у справі №460/26910/23 за позовом ОСОБИ_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій про розгляд цієї справи, як зразкової справи, звернув увагу на те, що Верховний Суд вже висловлював правову позицію щодо застосування норм права у спорах, пов`язаних з оскарженням дій пенсійного органу стосовно перерахунку розміру пенсії відповідно до положень частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особі, якій пенсія призначена за віком відповідно до вимог статті 55 цього Закону, розмір пенсії визначений за формулою, наведеною у частині першій статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а правовідносини виникли після внесення змін Законом №2148-VIII від 03.10.2017 до частини другої статті 56 Закону №796-XII.

Так, Верховний Суд у постанові від 06.09.2023 у справі №300/2091/21 дійшов таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах: «…умовою призначення надбавки за понаднормативний стаж є призначення пенсії на умовах ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Позивач, щодо якого не дотримано цієї умови, не має права на отримання надбавки за понаднормативний стаж».

Вказана правова позиція полягає у тому, що станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії діяло положення частини другої статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції після внесення змін Законом №2148-VIII від 03.10.2017.

Частина друга статті 56 Закону № 796-ХІІ, в редакції, що діяла до 03.10.2017, не містила застережень щодо збільшення розміру пенсії за умови її призначення за двоскладовою формулою, передбаченою частиною другою статті 27 Закону №1058-IV, а після внесення змін законодавцем встановлена така умова застосування частини другої статті 56 Закону №796-ХІІ.

Оскільки фактичні обставини у справі №300/2091/21 свідчили про те, що розмір пенсії позивача розрахований за формулою, передбаченою частиною першою, а не другою статті 27 Закону №1058-IV і позивач не звертався до пенсійного органу із заявою про обчислення пенсії за частиною другою статті 27 Закону №1058-IV, тому Суд дійшов висновку про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії у відповідності до частини другої статті 56 Закону № 796-ХІІ.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина п`ята статті 242 КАС України).

Оскільки матеріалами справи не підтверджено, що позивач виявив бажання перейти на пенсію за віком на умовах частини 2 статті 27 Закону №1058-IV, суд дійшов висновку, що відповідач, у зв`язку із зміною правового регулювання спірних правовідносин, обґрунтовано відмовив позивачу у проведенні перерахунку пенсії, передбаченого положеннями частини 2 статті 56 Закону №796-XII.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені у цій справі фактичні обставини, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, зважаючи на висловлену Верховним Судом правову позицію у такій категорії справ, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Питання щодо розподілу судових витрат у порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення певних дій залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 14 лютого 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя К.М. Недашківська