Справа № 300/69/22
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" лютого 2024 р. справа № 300/69/22
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Романишин Дмитро Михайлович звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про:
зобов`язання відповідача провести виплату позивачу грошового забезпечення за період з 12 серпня 2014 року по 17 вересня 2015 року;
зобов`язання відповідача провести виплату позивачу: щомісячної премії за особливий внесок у загальні результати служби в розмірі 125% місячного грошового забезпечення; надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням; щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60% від місячного грошового забезпечення за період з "01" по "17" вересня 2015 року; одноразової грошової допомоги по звільненню з військової служби у розмірі 4% від місячного грошового забезпечення за 13 (тринадцять) повних прослужених місяців.
Позовні вимоги мотивовані тим, що спірні виплати грошового забезпечення були установлені позивачу наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині), виданому 17.09.2015 № 277. Однак, протягом строку служби за контрактом в період з 12.08.2014 по 17.09.2015, ні щомісячного грошового забезпечення як військовослужбовця, ні виплат зазначених в наказі виданому 17.09.2015 № 277 позивач не отримував. Зазначено, що позивач в червні 2021 року звернуся із заявою про виплату йому зазначених сум, а також з проханням видати помісячну довідку про проходження позивачем служби у вказаній військовій частині та про виплачене грошове забезпечення за весь період служби у вказаній частині. Направлена позивачем поштова кореспонденція із заявою повернута у зв`язку з закінченням терміну зберігання. 19.11.2021 позивач повторно надіслав відповідачу копію даної заяви. Однак жодної відповіді не отримав.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази (а.с.22-24).
Ухвалою суду від 28.03.2022 зупинено провадження в справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан (а.с.35, 36).
24.10.2023 судом прийнято ухвалу про витребування доказів (а.с.46, 47).
Ухвалою суду від 15.02.2024 поновлено провадження у справі.
Ухвала про відкриття провадження доставлена до електронного кабінету представника Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України 23.05.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.42, 43, 44, 45, 54).

Правом на подання відзиву на позов, у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, представник відповідача не скористався.

Згідно частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, керуючись частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підлягає вирішенню за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

У період з 12.08.2014 по 17.09.2015 ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у Військовій частині-польова пошта НОМЕР_3 (в подальшому військова частина-польова пошта НОМЕР_2 , військова частина НОМЕР_1 ).

Відповідно до довідки Снятинського районного Військового комісаріату Івано-Франківської області від 08.05.2019 № 22 ОСОБА_1 з 12.08.2014 проходив військову службу за контрактом та 17.09.2015 звільнений в запас з Військової частини-польова пошта НОМЕР_2 (наказ № 146-РС від 17.09.2015). З 28 лютого 2016 року прийнятий на військову службу за контрактом та 25.04.2019 звільнений в запас з в/ч НОМЕР_4 (наказом №7-РС від 23.04.2019). Проходив службу під час війни - учасник АТО (а.с.12).

Наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.09.2015 № 277 солдата ОСОБА_1 , командира міномету 1 мінометного взводу мінометної батареї, відповідно до наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 № 146-РС від 17 вересня 2015 року звільнено з військової служби у запас і вважати таким що, справи та посаду здав і направлено для врахування на військовий облік до Снятинського РВК Івано-Франківської області. З 17 вересня 2015 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Цим наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) виданому 17.09.2015 № 277, серед іншого, наказано:

- виплатити позивачу щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 125% місячного грошового забезпечення, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі 60% від місячного грошового забезпечення за період з "01" по "17" вересня 2015 року;

- виплатити позивачу одноразову грошову допомогу по звільненню з військової служби у розмірі 4% від місячного грошового забезпечення за 13 (тринадцять) повних прослужених місяців (а.с.11).

Шляхом поштового відправлення позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України за заявою від 14.05.2021, відповідно до якої зазначив, що за п(е/о)вний період служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_3 позивачу не було виплачено грошове забезпечення. З метою досудового врегулювання спору, просив нарахувати та виплатити невиплачену суму належного позивачу грошового забезпечення, а також надати довідку про період проходження позивачем військової служби у Військовій частині НОМЕР_3 та помісячну довідку про виплачене грошове забезпечення за весь період служби (а.с.13).

Направлена позивачем поштова кореспонденція із заявою була повернута АТ "Укрпошта" у зв`язку з закінченням терміну зберігання (а.с.21).

19.11.2021 позивач повторно надіслав відповідачу копію даної заяви (а.с.20).

На виконання ухвали суду від 24.10.2023 Полтавський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки надіслав суду розрахункові листи за 2014 рік та 2015 рік, відповідно до яких позивачу нараховано грошове забезпечення за період з 12 серпня 2014 року по 17 вересня 2015 року (а.с.51-53).

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до частини 7 статті 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України 25.03.1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно зі статтею 2 Закону № 2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 40 Закону № 2232-XII гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частин 2-4 статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (Постанова втратила чинність на підставі Постанови КМУ №704 від 30.08.2017) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 (Наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства оборони № 260 від 07.06.2018) затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, яка визначає порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, ліцеїстам та вихованцям військових оркестрів, а також порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції від 11.06.2008 № 260 грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями, додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців установлюються відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до підпункту 37.1.1 пункту 37.1 розділу XXXVII "Правила виплати військовослужбовцям грошового забезпечення у разі звільнення з військової служби" Інструкції від 11.06.2008 № 260 у разі звільнення з військової служби посадові оклади, оклади за військовими званнями та щомісячні додаткові види грошового забезпечення виплачуються: особам офіцерського складу та особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які до дня отримання військовою частиною наказу або повідомлення про звільнення з військової служби займають посади, на які були призначені, - до дня виключення наказом зі списків особового складу включно, але не більше ніж за один місяць з дня одержання військовою частиною наказу чи письмового повідомлення про звільнення (з урахуванням пункту 37.2 цієї Інструкції). У межах установлених цим підпунктом строків, зазначеним військовослужбовцям, які не здали справи і не склали обов`язки за посадою до дня одержання військовою частиною наказу (повідомлення) про звільнення, грошове забезпечення виплачується за період здавання справ і обов`язків за посадою.

Як встановлено у період з 12.08.2014 по 17.09.2015 позивач проходив військову службу за контрактом у Вйськовій частині-польова пошта НОМЕР_3 (в подальшому - Військова частина-польова пошта НОМЕР_2 , Військова частина НОМЕР_1 ).

Наказом командира Військової частини-польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.09.2015 № 277, серед іншого, наказано:

- виплатити позивачу щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 125% місячного грошового забезпечення, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі 60% від місячного грошового забезпечення за період з "01" по "17" вересня 2015 року;

- виплатити позивачу одноразову грошову допомогу по звільненню з військової служби у розмірі 4% від місячного грошового забезпечення за 13 (тринадцять) повних прослужених місяців (а.с.11).

Згідно розрахункових листів за 2014 рік та 2015 рік позивачу нараховано грошове забезпечення за період з 12.08.2014 по 17.09.2015 (а.с.51-53).

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, сторонами у даній справі не надано суду жодних виписок з банківських рахунків, чи інших доказів, які б свідчили про виплату чи невиплату позивачу грошового забезпечення за період з 12 серпня 2014 року по 17 вересня 2015 року.

При цьому, у даній справі позивач оскаржує не розмір нарахування грошового забезпечення за період з 12 серпня 2014 року по 17 вересня 2015 року, а просить суд зобов`язати відповідача провести виплату позивачу грошового забезпечення за період з 12 серпня 2014 року по 17 вересня 2015 року; щомісячної премії за особливий внесок у загальні результати служби в розмірі 125% місячного грошового забезпечення; надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням; щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60% від місячного грошового забезпечення за період з "01" по "17" вересня 2015 року; одноразової грошової допомоги по звільненню з військової служби у розмірі 4% від місячного грошового забезпечення за 13 (тринадцять) повних прослужених місяців.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що у даній справі слід зобов`язати відповідача провести виплату позивачу, з урахуванням виплачених сум: грошового забезпечення за період з 12 серпня 2014 року по 17 вересня 2015 року; щомісячної премії за особливий внесок у загальні результати служби в розмірі 125% місячного грошового забезпечення; надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням; щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60% від місячного грошового забезпечення за період з "01" по "17" вересня 2015 року; одноразової грошової допомоги по звільненню з військової служби у розмірі 4% від місячного грошового забезпечення за 13 (тринадцять) повних прослужених місяців, згідно наказу командира Військової частини-польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.09.2015 № 277 та з врахуванням розрахункових листів за 2014 рік та 2015 рік, якими позивачу нараховано грошове забезпечення за період з 12.08.2014 по 17.09.2015.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України провести виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ), з урахуванням виплачених сум: грошового забезпечення за період з 12 серпня 2014 року по 17 вересня 2015 року; щомісячної премії за особливий внесок у загальні результати служби в розмірі 125% місячного грошового забезпечення; надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням; щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60% від місячного грошового забезпечення за період з "01" по "17" вересня 2015 року; одноразової грошової допомоги по звільненню з військової служби у розмірі 4% від місячного грошового забезпечення за 13 (тринадцять) повних прослужених місяців, згідно наказу командира Військової частини-польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 17.09.2015 № 277 та з врахуванням розрахункових листів за 2014 рік та 2015 рік, якими позивачу нараховано грошове забезпечення за період з 12.08.2014 по 17.09.2015.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.