Справа № 640/20635/22
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року № 640/20635/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Леонтовича А.М.,

за участю секретаря судового засідання Остапець Д.І.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача Смєхнова В.А.

представника відповідача Лисенко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції України в м. Києві

про скасування наказу, поновлення на посаді,

в с т а н о в и в :

I. Зміст позовних вимог

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у м. Києві, в якому просить суд:

-скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 26.10.2022 №1125 в частині застосування до заступника командира полку поліції особливого призначення №1 ГУНП у м. Києві підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність;

-скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 07.11.2022 №1171 в частині застосування до заступника командира полку поліції особливого призначення №1 ГУНП у м. Києві підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади;

-поновити підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді заступника командира полку поліції особливого призначення №1 ГУНП у м. Києві.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що до нього застосовано дисциплінарне стягнення звільнення з посади. Однак, вважає, що оскаржуваний наказ не відповідає вимогам щодо законності, обґрунтованості та умотивованості, є повністю необґрунтованим, протиправним, незаконним та невмотивованим, був прийнятий відповідачем з грубими порушеннями норм матеріального та процесуального права.

Вказав, що передумовою звільнення особи рядового і начальницького складу за порушення положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, в тому числі Правил етичної поведінки поліцейських, а також Присяги поліцейського, та за скоєння проступку, який порочить його як працівника поліції, мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування, у ході якого належними та допустимими доказами має підтвердитись факт скоєння особою вчинку, направленого проти інтересів служби, який суперечить покладеним на неї обов`язкам, підриває довіру до неї як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання особою своїх обов`язків.

У судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач у відзиві позов не визнав, вказав, що за наслідками службового розслідування правомірно та обґрунтовано зробив висновок про наявність в діяннях позивача вчинку, який слугує підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладене на позивача дисциплінарне стягнення є пропорційним, встановленим за результатами службового розслідування порушенням, під час проведення службового розслідування дотримані норми законодавства, що регламентують його процедуру, у зв`язку з чим позовні вимоги необґрунтовані та безпідставні.

У судовому засіданні відповідач просив у задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.12.2022 відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.05.2023 справу №640/20635/22 прийнято до провадження судді Леонтовича А.М., вирішено справу розглядати у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 22.06.2023.

22.06.2023 у судове засідання прибули сторони. Суд на місці ухвалив задовольнити клопотання позивача та надати час на підготовку відповіді на відзив на 01.08.2023.

01.08.2023 у судове засідання прибули сторони. Суд на місці ухвалив на підставі ч. 2 ст. 223 КАС України, оголосити перерву на 28.08.2023.

28.08.2023 у судове засідання прибули сторони у судове засідання прибули сторони. Суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження, призначити справу до розгляду по суті на 25.09.2023.

25.09.2023 у судове засідання прибули сторони. Суд на місці ухвалив на підставі ч. 2 ст. 223 КАС України, оголосити перерву на 07.11.2023.

Допитані в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

07.11.2023 у судове засідання прибули сторони. Суд на місці ухвалив на підставі ч. 2 ст. 223 КАС України, оголосити перерву на 11.12.2023.

11.12.2023 у судове засідання прибули сторони. Суд на місці ухвалив на підставі ч. 2 ст. 223 КАС України, оголосити перерву на 05.02.2024.

05.02.2024 у судове засідання прибули сторони.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

14.09.2022 працівниками управління головної інспекції Головного управління Національної поліції у м. Києві, під час перевірки дотримання дисципліни та законності окремими поліцейськими ГУНП у м. Києві виявлено порушення дисципліни допущені поліцейськими ППОП №1.

Задля встановлення всіх обставин щодо наявності або відсутності проступку, призначено службове розслідування.

Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 26.10.2022 №1125, за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушень вимог пункту 7 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту Національна поліції України, пункту 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", функціональних обов?язків, вимог підпункту 4 пункту 4 розділу IV Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.05.2017 №440), до заступника командира полку поліції особливого призначення №1 ГУНП у м. Києві підполковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

07.10.2022 до управління головної інспекції Головного управління Національної поліції у м. Києві, надійшло подання про те, що 06.10.2022 працівниками КМУ ДВБ НП України під час перевірки несення служби особовим складом ПОП №1 виявлено недоліки дотримання службової дисципліни особовим складом зазначеного полку.

Дисциплінарною комісією призначено службове розслідування.

Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 07.11.2022 №1171, за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог пункту 7 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту Національно поліції України, пункту 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", функціональних обов?язків заступника командира полку в частині контролю за дотриманням підлеглими засобів безпеки, зокрема щодо поводження з вогнепальною зброєю, під час виконання службових обов?язків, а також не здійсненні щоденного контролю за несенням служби нарядами по забезпеченню охорони публічного порядку, вимог підпункту 4 пункту 4 розділу IV Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.05.2017 №440), до заступника командира полку поліції особливого призначення №1 ГУНП у м. Києві підполковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади.

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

V. Норми права, які застосував суд

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон №580-VIII).

Згідно статті 2 Закону №580-VIII, завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Статтею 3 Закону №580-VIIІ встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно статті 17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 19 Закону №580-VIII, визначено види відповідальності поліцейських. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону (частина перша).

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга).

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина 1статті 59 Закону №580-VIII).

Відповідно до частини першої статті 64 Закону №580-VIII, особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут).

У преамбулі Закону України №2337-VIII від 15.03.2018 вказано, що цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Згідно статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша).

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (частина друга).

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України (пункт 1 частини третьої); знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки (пункт 2 частини третьої); утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України (пункт 6 частини третьої).

У відповідності до положень частин 1, 2 статті 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків (частина перша).

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (частина друга).

Згідно із частинами 1-4 статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту врегульовано, що Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до частини 1 розділу 2 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС 3893 від 07.11.2018, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Частинами 1-3 статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою.

Частинами 7, 8 статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За припасами статті 21 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування. Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується (стаття 22 Дисциплінарного статуту).

VI. Оцінка суду

Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту, є вчинення таким поліцейським дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Службова дисципліна в органах поліції досягається дотриманням поліцейськими Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, а також неупередженим, гідним та сумлінним виконанням поліцейськими своїх обов`язків та утриманням від вчинення дій, що підривають авторитет поліції.

Аналіз наведених правових норм дає суду підстави для висновку, що під час вирішення питання про те, чи є факт порушення службової дисципліни, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Судом встановлено, що підполковник поліції ОСОБА_8 перебував на посаді заступника командира полку поліції особливого призначення №1 ГУНП у м. Києві.

Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність слугувало, зокрема, вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушень вимог пункту 7 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту Національна поліції України, пункту 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", функціональних обов?язків, вимог підпункту 4 пункту 4 розділу IV Інструкції з організації діяльності чергової служби органів.

Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби слугувало, зокрема, вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у порушенні вимог пункту 7 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту Національно поліції України, пункту 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", функціональних обов?язків заступника командира полку в частині контролю за дотриманням підлеглими засобів безпеки, зокрема щодо поводження з вогнепальною зброєю, під час виконання службових обов?язків, а також не здійсненні щоденного контролю за несенням служби нарядами по забезпеченню охорони публічного порядку, вимог підпункту 4 пункту 4 розділу IV Інструкції з організації діяльності чергової служби органів.

Відповідно до функціональних обов`язків, за заступником командира полку (посада позивача) закріплені такі обов`язки :

- організація діяльності полку та контроль за її ефективністю, прийняття заходів щодо усунення виявлених недоліків;

- забезпечення і контроль за дотриманням законності, прав і свобод людини, службової дисципліни, розпорядку дня, режиму роботи поліцейськими та працівниками полку;

- надання обов?язкових для виконання підлеглими доручень, розподіл обов?язків між поліцейськими, працівниками полку, контроль за їх належним та своєчасним виконанням;

- забезпечення постійної готовності сил і засобів підрозділу та координація дій підлеглих під час виконання покладених завдань;

-організація й особиста участь у проведенні інструктажів поліцейських полку, які залучаються до виконання покладених завдань;

-контроль за дотриманням підлеглими заходів безпеки, зокрема, під час поводження з вогнепальною зброєю, прийняття мір для попередження нещасних випадків під час виконання службових обов?язків: участь в організації виконання покладених на підрозділ завдань та функцій, здійснення розстановки сил та засобів;

-здійснювати заходи щодо підвищення рівня фізичної підготовки та загального рівня професійної підготовленості підлеглих (за необхідності із залученнях фахівців інших підрозділів та служб поліцій за згодою). Участь в організації професійного навчання поліцейських полку, у тому числі у забезпеченні належних умов для організації службової підготовки;

-порушення клопотань перед командиром підрозділу щодо надання підлеглим відпусток, матеріальної допомоги визначеної законодавством:

-у встановленому порядку ініціювання та участь у проведенні службових розслідувань щодо підлеглих:

- порушення клопотань перед командиром підрозділу про заохочення працівників полку, у тому числі присвоєння працівникам полку спеціальних звань поліції, а також щодо накладення на них дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни;

-забезпечення збереження цільового використання та підтримання у належному стані озброєння, боєприпасів, техніки, спеціальних засобів, засобів зв`язку, а також іншого майна та нематеріальних активів, переданих в користування або на відповідальне зберігання поліцейським та працівникам полку, забезпечення належного стану пожежної безпеки;

-організація роботи і забезпечення діловодства та режиму секретності у підрозділі;

-організація розроблення перспективних і поточних планів роботи полку, підбиття підсумків за результатами службової діяльності;

-на основі аналізу оперативної обстановки в місті, приймати рішення по охороні публічного порядку в місцях, де задіяний особовий склад полку;

-щоденно організовувати контроль за несенням служби підрозділами і нарядами по забезпеченню охорони публічного порядку в місцях проведення заходів. Результати контролю щомісячно розглядати на оперативних нарадах особового складу:

-відпрацьовувати практичні заходи дій особового складу полку по локалізації групових порушень публічного порядку;

-розвивати оперативну самостійність і ініціативу підлеглих, прищеплювати їм почуття високої відповідальності за доручену ділянку роботи;

-виховувати особовий склад в дусі дотримання законності, дисципліни і добросовісного виконання службового обов?язку:

-перевіряти стан боєготовності полку, усувати виявлені недоліки і надавати допомогу командирам рот в організації та проведенні занять;

-брати участь в розробці службово-оперативних заходів та оперативних планів;

-вирішувати питання планування і здійснення заходів правового режиму воєнного стану:

-перевіряти підготовку чергового чергової частини полку та його помічника до несення служби і дотримання внутрішнього розпорядку в полку;

-зберігати матеріальні цінності відповідно до укладеного договору про повну матеріальну відповідальність;

-організовувати вчасне та точне доведення наказів, розпоряджень командира полку, вищих начальників і перевіряти їх виконання.

Як з`ясовано судом, відповідно до змісту завдань та обов`язків підполковника поліції ОСОБА_8 , як заступника командира полку поліції особливого призначення №1 ГУНП у м. Києві, що викладені у його функціональних обов`язках та з якими останній ознайомлений, на позивача покладено обов`язок, який полягає, зокрема, в :

організації й особистій участі у проведенні інструктажів поліцейських полку, які залучаються до виконання покладених завдань;

контролю за дотриманням підлеглими заходів безпеки, зокрема, під час поводження з вогнепальною зброєю, прийняття мір для попередження нещасних випадків під час виконання службових обов?язків: участь в організації виконання покладених на підрозділ завдань та функцій, здійснення розстановки сил та засобів;

щоденної організації контролю за несенням служби підрозділами і нарядами по забезпеченню охорони публічного порядку в місцях проведення заходів. Результати контролю щомісячно розглядати на оперативних нарадах особового складу.

Отже, з аналізу наведеного можна дійти висновку про те, що дії позивача, які слугували підставою для застосування до позивача дисциплінарних стягнень у вигляді попередження про неповну службову відповідність та звільнення зі служби, нерозривно пов`язані із здійсненням позивачем своїх функціональних обов`язків як заступником командира полку.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Згідно з ч.2 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до ч.3 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Згідно з ч.4 ст.14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Частинами 1 та 2 статті 15 Дисциплінарного статуту визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

Кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування (ч. 5 ст. 15 Дисциплінарного статуту).

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку (ч. 15 ст. 15 Дисциплінарного статуту).

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником (ч. 1 ст. 16 Дисциплінарного статуту).

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів (ч. 2 ст. 16 Дисциплінарного статуту).

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч. 4 ст. 16 Дисциплінарного статуту).

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Відповідно до частин 1-7 статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893 (далі Порядок №893), такий визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Пунктом 1 розділу II Порядку №893 встановлено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з пунктом 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Приписами пунктів 2, 3 розділу IV Порядку №893 визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

На підставі пункту 1 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (пункт 2 розділу VI Порядку №893).

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення (пункт 1 розділу VII Порядку №893).

Згідно з пунктом 4 розділу VI Порядку №893 в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

Положеннями пункту 5 розділу VI Порядку №893 встановлено, що у резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Зі змісту наведених норм права слідує, що підставами для притягнення до дисциплінарної відповідальності конкретного поліцейського є вчинений ним дисциплінарний проступок, який полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, обставини, що свідчать про не дотримання законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні Присяги, порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені та такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях конкретної особи (поліцейського) дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Щодо дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, су зазначає таке.

14.09.2022 поліцейськими Управління головної інспекції ГУНП у м. Києві (далі - УГІ ГУНП у м. Києві) о 12:20 по вул. П. Майобороди, 19, у м. Києві (Шевченківського району) виявлено службовий автомобіль "MITSUBISHI OUTLANDER", н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні). Під час перевірки у салоні службового автомобіля перебував поліцейський взводу №2 роти №1 ППОП №1 ГУНП у м. Києві сержант поліції ОСОБА_9 .

У подальшому до транспортного засобу підійшли поліцейський взводу №1 роти №1 ППОП №1 ГУНП у м. Києві старший сержант поліції ОСОБА_10 та поліцейський-водій взводу №3 автотранспортної роти ППОП №1 ГУНП у м. Києві старший сержант поліції ОСОБА_11 , які перебуваючи без автоматичної вогнепальної зброї, повідомили, що вона знаходиться у салоні службового автомобіля.

Під час з?ясування причин перебування зазначеного наряду поліції за вищевказаною адресою встановлено, що згадані поліцейські відповідно до розстановки нарядів ППОП №1 ГУНП у м. Києві заступили на відпрацювання Голосіївського району з 8:30 до 22:00 із позивним "Резус 101".

У зв?язку з тим, що одному із поліцейських необхідно було отримати консультацію від лікаря, вони повідомили про це чергового Голосіївського району (Київ-55) та покинули межі патрулювання. У подальшому під час перевірки службового транспортного засобу, у багажному відсіку, виявлено автоматичну вогнепальну зброю № НОМЕР_2 , яка зі слів поліцейських, належить поліцейському взводу №3 роти №1 ППОП №1 ГУНП у м. Києві старшому сержанту поліції ОСОБА_12 .

Через деякий час останній підійшов до службового автомобіля та пояснив, що залишив свою автоматичну вогнепальну зброю у багажному відділі у зв?язку з тим, що перебував на консультації у лікаря. У подальшому поліцейськими УГІ ГУНП у м. Києві, на місце викликано відповідального ППОП №1 заступника командира полку ППОП №1 ГУНП у м. Києві підполковника поліції ОСОБА_1 . Останньому було запропоновано надати письмове пояснення із даного приводу. Однак, після спілкування ОСОБА_1 з ОСОБА_12 , всі поліцейські відмовилися надавати пояснення на місці, без будь-якої аргументації.

Опитаний у ході проведення службового розслідування ОСОБА_9 пояснив, що 14.09.2022 він заступив на чергування з охорони публічного порядку в Голосіївському районі м. Києва з позивним "Резус 101". Того ж дня під час патрулювання ОСОБА_12 повідомив своїх колег, що в нього сильно почала боліти рука та попрохав поїхати до лікаря на консультацію. Після чого останній чергової частини ППОП №1 та черговому "Київ-55" повідомивши, що він разом з іншими поліцейськими у складі патруля "Резус 101* покидають межі патрулювання. Не повідомивши відповідального ППОП №1 ОСОБА_1 поліцейські наряду "Резус 101" направилися до державної установи "Територіальне медичне об?єднання МВС України по м. Києву" по вул. П.Майбороди, 19 у м. Києві. Прибувши до лікарні, ОСОБА_12 залишив свою автоматичну вогнепальну зброю у багажному відділі службового транспорту та направився до лікаря, а ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , залишивши свою автоматичну вогнепальну зброю у службовому автомобілі направились пити каву. Він у цей час залишився у службовому автомобілі.

Опитані ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили відомості, викладені у поясненні ОСОБА_9 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив свої покази під час проведення службового розслідування та пояснив, що 14.09.2022 заступив відповідальним по ПОП №1 ГУНП у м. Києві. О 09.00 він провів цільовий інструктаж із нарядами, які заступають для забезпечення охорони публічного порядку, щодо дотримання ними дисципліни, законності та правил особистої безпеки. Крім того, наголосив на дотримані Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженого наказом від 01.02.2016 №70. Також неодноразово наголошував про заборону залишення меж патрулювання. Зазначив, що 14.09.2022 наряд поліцейських "Резус 101" не повідомляв його про залишення меж їхнього патрулювання, та відповідного дозволу він їм не надавав.

Однак, покази та твердження позивача спростовуються таким.

Наказом ГУНП у Києві від 20.01.2022 №152 "Про організацію роботи груп реагування" командиру ППОП №1 ГУНП у м. Києві відповідно до статті 2 Закону України "Про Національну поліцію" з метою посилення протидії злочинності, збільшення цільності перекриття території районів нарядами поліції, задіяними для забезпечення публічної безпеки і порядку на території міста Києва, було визначено: - з 9.00 до 21.00 щоденно направляти по одній групі реагування (по 3 чол.) до всіх районів міста Києва; - забезпечити групи швидкого реагування службовою документацією, планшетними пристроями, необхідними технічними, спеціальними індивідуальними засобами захисту (не нижче другого рівня), озброїти табельною вогнепальною, автоматичною зброєю, а також забезпечити їх своєчасне прибуття до управлінь поліції на інструктажі; - під час проведення щоденних інструктажів акцентувати увагу на дотриманні та вжитті особовим складом заходів особистої безпеки та законності під час несення служби із забезпечення публічної безпеки і порядку.

Цей наказ було доведено до керівників структурних підрозділів у визначеному законодавством порядку.

Вивченням Інформаційного порталу Національної поліції України (далі - ІНП), встановлено, що 14.09.2022 о 14:53 на службовий планшетний пристрій "Резус 101" надійшло повідомлення про хуліганство біля станції метрополітену "Видубичі". Поліцейські о 15:08 на службовому планшеті проставили відмітку про прибуття на місце. У подальшому о 16:17 на службовому планшеті проставили відмітку про відпрацювання вказаного виклику із внесенням електронного рапорту до підсистеми ІПНН. Вказане повідомлення зареєстровано ІТС ІПНП та журналі ЄО Голосіївського УП за №35683.

Крім того, вивченням GPS-трекеру, який встановлений на службовому транспортному засобі, з?ясовано, що 14.09.2022 наряд "Резус 101" о 15:08 перебував у районні отриманого виклику, але через 20 хвилин вони покинули його межі та направились до іншого місця. Також було встановлено, що наряд "Резус 101" неодноразово покидав визначені межі патрулювання, перебуваючи у різних районах міста Києва.

Дослідженими у судовому засіданні путівками-завданнями ППОП №1 ГУНП у м. Києві за 14.09.2022 встановлено, що відповідальним по ППОП №1 ГУНП у м. Києві ОСОБА_1 інструктажі нарядів особового складу не здійснюються, відмітки у вказаних документах проставляються формально. Про що свідчать, зокрема, путівка-завдання наряду «Резус 105», у якій зазначено, що інструктаж проведено о 09:00, та о тій же годині вони заступили на патрулювання Оболонського району м. Києва. Наряд «Резус 115» інструктаж проведено о 10:00 та о тій же годині вони заступили на патрулювання Дарницького району м. Києва. Наряду «Дельта 3» інструктаж проведено о 08:00, та о тій же годині вони заступили на патрулювання Подільського району м. Києва.

Крім того, дослідивши відомості з ІНП з?ясовано, що під час відсутності наряду «Резус 101» у районі патрулювання, відбулося декілька резонансних подій, на які поліцейські ( ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 ) повинні були б відреагувати, у разі несення служби визначеним маршрутом у межах Голосіївського району м. Києва.

Вказані обставини позивачем не спростовані, що в свою чергу свідчить про те, що позивач самоусунувся від виконання своїх безпосередніх обов`язків, зокрема, щодо забезпечення належної організації діяльності ввіреного йому підрозділу та здійснення належного контролю за дотриманням службової дисципліни підпорядкованого особового складу.

Окремо суд вважає, що відвертий формалізм з боку ОСОБА_1 , з яким позивач проводив інструктажі, свідомо формує хибну думку у своїх підлеглих. Позивач як керівник несе відповідальність за дотримання службової дисципліни особового складу.

Таким чином, у діях заступника командира полку ППОП №1 ГУНП у м. Києві підполковника поліції ОСОБА_1 , вбачаються порушення вимог пункту сьомого частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", функціональних обов?язків, що виразилось у формальному підході до проведення інструктажів особового складу, який залучався до виконання покладених завдань, вимог підпункту 4 пункту 4 розділу IV Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.05.2017 №440, що виразилось у неналежному контролі за діями особового складу, що у кінцевому результаті призвело до порушення службової дисципліни окремими поліцейськими ППОП №1 ГУНП у м. Києві.

Щодо дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, службовим розслідуванням встановлено таке.

06.10.2022 відповідно до плану-розрахунку добових нарядів для забезпечення публічного порядку на території залізничного вокзалу Київ-пасажирський у м. Києві заступили поліцейські ППОП №1.

Старшим наряду було визначено командира взводу №2 роти №2 ППОП №1 ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_3 . Так, цього ж дня перевіряючими КМУ ДВБ НП України, було виявлено відсутність на прилеглій території до Центрального залізничного вокзалу службового автобусу "ПАЗ", номерний знак НОМЕР_3 (на синьому фоні), у період часу з 12:00 по 13:10, який мав перебувати неподалік несення служби поліцейськими ППОП №1.

Після прибуття вказаного службового транспортного засобу на територію вокзалу було встановлено, що ним керував поліцейський-водій взводу №3 автотранспортної роти ППОП №1 ГУНП у м. Києві старший сержант поліції ОСОБА_7 , а разом з ним був ОСОБА_3 , яким було залишено визначене місце патрулювання Солом?янського району м. Києва.

У подальшому, перевіряючими, під час огляду салону службового автобуса було виявлено вогнепальну автоматичну зброю, а саме "АКСУ" з набоями до неї у кількості 30 штук, яка закріплена за капітаном поліції ОСОБА_3 , який під час здійснення перевірки був відсутній, а прибувши через деякий час повідомив, що відходив по власним справам.

У судовому засіданні допитаний свідок капітан поліції ОСОБА_3 пояснив, що дійсно він 06.10.2022 згідно Плану-розрахунку нарядів ППОП №1, заступив на чергування для забезпечення публічного порядку, припинення та виявлення правопорушень на території прилеглій до залізничного вокзалу Київ-пасажирський у м. Києві та був визначений старшим нарядів. Перед заступанням на службу вони заїхали на АЗС, однак, так як на паливній карті не було палива вони не змогли заправитись та поїхали до місця несення служби. О 12:00 він спільно з водієм ОСОБА_7 поїхали на АЗС, де заправились та повернулись до місця несення служби. Про те, що вони виїжджали з місця несення служби, він нікому з керівництва не повідомляв. Повернувшись на залізничний вокзал о 13:10 помітили працівників КМУ ДВБ НП України, які перевіряли несення служби нарядами. Через деякий час ними було виявлено його автоматичну зброю, яка лежала на капоті приладів службового автобуса без нагляду. Про вказаний недолік останні внесли відмітку як зауваження у шляховий лист. У подальшому, він повідомив чергову частину ППОП №1 про цю ситуацію та на місце прибув відповідальний від керівництва заступник командира полку ППОП №1 ГУНП у м. Києві підполковник поліції ОСОБА_1 .

Допитані у судовому засіданні свідки сержант поліції ОСОБА_7 , лейтенант поліції ОСОБА_14 підтвердили свідчення свідка ОСОБА_3 .

З цього приводу, позивач у судовому засіданні пояснив таке.

06.10.2022 він заступив відповідальним по ППОП №1 ГУНП у м. Києві. О 08:30 після отримання зброї особовим складом він провів цільовий інструктаж із нарядами, які заступають для забезпечення охорони публічного порядку, щодо дотримання ними дисципліни, законності та правил особистої безпеки. Крім того, наголосив на дотримані Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом від 01.02.2016 №70. Також особовому складу він неодноразово наголошував про заборону залишення меж патрулювання. О 13:30 його повідомили, що була здійснена перевірка несення служби особовим складом в Солом?янському районі м. Києва, а саме на Центральному залізничному вокзалі, як недолік було вказано на те, що службовий транспорт був відсутній на місці несення служби, а капітан поліції ОСОБА_3 залишив автоматичну зброю без нагляду. Також зазначив, що 06.10.2022 наряд поліцейських не повідомляв його про залишення меж патрулювання, та відповідного дозволу він їм не надавав.

Позивач акцентував увагу суду щодо виконання ним у вказані періоди завдань лише в якості відповідального ППОП №1 ГУНП у м. Києві, зокрема, щодо неповідомлення його як відповідального поліцейськими у залишенні меж патрулювання та обмеження у транспортному засобі, що унеможливлювало здійснити перевірку несення служби за підлеглими.

Однак, як встановлено службовим розслідуванням, позивач, під час заступання відповідальним від полку з ініціативами щодо здійснення гласних і негласних перевірок до командира полку не звертався, хоча у полку завжди запланований службовий транспортний засіб, водій якого перебуває у добовому чергуванні.

Також у матеріалах службового розслідування містяться пояснення безпосереднього керівника позивача - командира полку поліції особливого призначення №1 ГУНП у м. Києві ОСОБА_15 , згідно з якими, з початку вересня 2022 року з моменту набуття пенсійного стажу заступник командира полку ОСОБА_1 самоусунувся від виконання своїх функціональних обов?язків, почав до них відноситись формально, підвищення рівня професійної підготовки підлеглих не здійснював, клопотання щодо проведення занять з особовим складом стосовно дотримання дисципліни не порушував, знання нормативно-правових актів, які регламентують роботу поліцейських полку не перевіряв. Під час заступання відповідальним від полку з ініціативами щодо здійснення гласних і негласних перевірок до командира не звертався. Крім того, для перевірки несення служби особовим складом у полку завжди запланований службовий транспортний засіб, який використовується для доставки канцелярії до ГУНП у м. Києві та розвозки нарядів, водій якого перебуває на добовому чергуванні.

Досліджені у судовому засіданні путівки-завдання ППОП №1 ГУНП у м. Києві за 06.10.2022 згідно з якими встановлено, що відповідальним по ППОП №1 ГУНП у м. Києві ОСОБА_1 інструктажі нарядів особового складу здійснюються формально, про що свідчать відмітки у вказаних документах у яких зазначено, що інструктаж проведено у той же час, коли поліцейські заступають на патрулювання.

Позивач зазначав, що у путівці-завданні він лише розписувався, а заповнення самого бланку мало виконуватися іншим поліцейським.

Однак, суд не погоджується з твердженнями позивача, оскільки в путівках-завданнях містяться місця для заповнення відповідальним, окрім підпису - дані для внесення ним часу проведення інструктажу, посади та звання. Інакше, проставляння лише підпису у документі без заповнення одночасно у пропусках інших даних, нівелює вказану у ньому інформацію, даючи можливість подальшого внесення невірних відомостей.

Отже, вказане навпаки тільки підтверджує рішення, викладені у висновку службового розслідування та наказі про застосування дисциплінарного стягнення про формальність підходу з проведення інструктажів особового складу.

На думку дисциплінарної комісії, позивач, допускаючи аналогічне порушення, знову формально віднісся до своїх обов`язків, чим продовжує формувати хибну думку у підпорядкованого особового складу щодо виконання службових обов?язків поліцейськими.

Отже, у діях заступника командира полку ППОП №1 ГУНП у м. Києві підполковника поліції ОСОБА_1 , вбачаються порушення вимог пункту сьомого частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", функціональних обов?язків, що виразилось формальному підході до проведення інструктажів особового складу, який залучався до виконання покладених завдань, вимог підпункту 4 пункту 4 розділу IV Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.05.2017 №440, що виразилось у неналежному контролі за діями особового складу, що у кінцевому результаті призвело до порушення службової дисципліни окремими поліцейськими ППОП №1 ГУНП у м. Києві. Крім цього встановлено, що на підставі наказу ГУНП у м. Києві від 27.09.2022 №1230 призначено та проведено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими поліцейськими ППОП №1 ГУНП у м. Києві.

Як наслідок, зважаючи на повторність порушень, позивача було звільнено зі служби.

Таким чином, суд вважає, що матеріалами справи повністю доведено наявність в діянні позивача недотримання службової дисципліни та, відповідно, складу дисциплінарного проступку, а також відповідність встановлених комісією обставин із обраним видом дисциплінарного стягнення.

Зважаючи на викладене, суд погоджується із доводами відповідача про порушення позивачем службової дисципліни, зокрема вимог основних обов`язків поліцейського, передбачених частиною першою статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" та Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Частина 3 статті 13 Дисциплінарного статуту унормовує, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Суд вважає, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, а застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Окрім того суд звертає увагу на те, що наказом від 19.07.2022 №507 "Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції" відповідно до пунктів 7, 9 частини 1 статті Закону України "Про Національну поліцію", статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2019 №2337-VIII наказано керівникам структурних підрозділів центрального органу управління поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції а Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві, державних установ, що належить до сфери управління Національної поліції (відповідно до компетенції) застосувати за результатами службових розслідувань за фактами причетності до скоєння корупційних кримінальних правопорушень, незаконного застосування табельної вогнепальної зброї або її втрати в умовах, що не пов`язані з веденням бойових дій, дорожньо-транспортних пригод з тяжкими наслідками, а також випадками керування транспортними засобами в стані сп`яніння, перебування на службі в стані сп`яніння, безпідставної відсутності на робочому місці більше ніж на добу до винних найсуворіший вид дисциплінарної відповідальності звільнення зі служби в поліції.

У разі встановлення за результатами службових розслідувань за такими фактами, що порушення службової дисципліни стало наслідком неналежної організації та проведення профілактичної роботи, спрямованої на недопущення порушення службової дисципліни, приймати рішення щодо звільнення з посади безпосереднього керівника порушника службової дисципліни, а також про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого прямого керівника.

На момент проведення службового розслідування та притягнення позивача до відповідальності наказ від 19.07.2022 №507 "Про заходи зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції" був дійсним та обов`язковим до виконання. Протилежного судом не встановлено. Позивач з таким ознайомлений.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд вважає, що керівник ГУНП у м. Києві правомірно обрав позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з посади, адже вчинений позивачем проступок є таким, що негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства, і такий захід дисциплінарного впливу застосовано обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.

Суд зазначає, що враховуючи те, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Подібна за змістом позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.05.2019 у справі №815/2658/17.

Вчинення навіть одного проступку, який ганьбить звання працівника поліції, нівелює всі попередні заслуги поліцейського, оскільки дискредитує не лише особу поліцейського, а й поліцію в цілому, як орган, що служить суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Подібний за змістом висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №810/2073/16, від 14.07.2022 у справі №520/1795/19, від 30.08.2022 у справі №120/8381/20-а, від 19.05.2022 у справі №480/4079/18, від 12.05.2022 у справі №260/1/19.

Також суд зауважує, що позивач є діючим працівником поліції, має спеціальне звання підполковника поліції та про наслідки вчинення будь-яких порушень з його боку мав знати.

Окремо суд звертає увагу, що працівники поліції повинні діяти па підставі та у межах повноважень, у спосіб, що визначений законодавством. Вони повинні усвідомлювати значимість своєї місії, їх поведінка повинна зміцнювати та підтримувати довіру суспільства до Національної поліції України. Поліцейські зобов`язані демонструвати і пропагувати високі стандарти поведінки, у зв`язку з чим добровільно беруть на себе більш істотні обмеження, пов`язані з дотриманням етичних норм як у поведінці під час виконання службових обов`язків, так і в поведінці у побуті. Дотримання бездоганної поведінки і безумовне виконання вимог чинного законодавства є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Варто також зазначити, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги поліцейського. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. Присяга має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового характеру, конституційного зобов`язання поліцейського. Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду у постановах від 21.09.2018 у справі №824/227/17-а, від 08.08.2019 у справі №824/1015/16-а з подібних правовідносин.

Європейський суд з прав людини зазначив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям (рішення від 12.01.2012 у справі "Горовенки та Бугара проти України" (Заяви №№36146/05 та 42418/05) п. 38).

Суттєвою обставиною, за якої вчинений дисциплінарний проступок, є той факт, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє на теперішній час, тобто той стан, коли з 24.02.2022 на співробітників поліції покладено виконання своїх функціональних обов`язків, так і додаткових повноважень і завдань, пов`язаних із захистом територіальної цілісності України. Український народ розраховує на те, що поліцейські, як представники держави, будуть сумлінно виконувати свої обов`язки.

З метою нормалізації обстановки в державі, забезпечення захисту та охорони державного кордону, протидії злочинності, підтримання громадської безпеки та порядку, створення умов для належного функціонування органів державної влади, місцевого самоврядування та інших інститутів громадського суспільства, запобігання спробам захоплення державної влади чи зміни конституційного ладу шляхом насильства, особовий склад Національної поліції було переведено на посилений варіант несення служби з 24.02.2022.

Під час дії воєнного стану до працівника поліції висунуті більш жорсткі вимоги щодо дотримання службової дисципліни та безпосередньо здійсненні своєї службової діяльності.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом.

Оцінивши наявні у справі докази, наведені аргументи учасників справи, суд констатує, що позов є необґрунтованим.

Щодо доводів відповідача про залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску позивачем місячного строку для звернення до адміністративного суду, встановленого частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає таке.

У відповідності з частинами першою другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

У відповідності з частинами першою та шостою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Відкриваючи провадження в цій адміністративній справі ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.12.2022, суд надав позивачу можливість захистити своє право в суді, а інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до правосуддя, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, обґрунтованих підстав для задоволення заяви відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у суду немає.

VII. Висновок суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

VIII. Розподіл судових витрат

Доказів понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, матеріали справи не містять, у зв`язку з чим їх розподіл судом не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 13 лютого 2024 р.