Справа № 400/13061/23
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 р. № 400/13061/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачавійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2023 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу за період з 29.03.2022 по дату виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704);

зобов`язання відповідача провести нарахування та виплатити позивачу за період з 29.03.2022 по дату виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022 та Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;

визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;

зобов`язання відповідача провести нарахування та виплатити позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;

визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2022 рік та за 2023 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022 та Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;

зобов`язання відповідача провести нарахування та виплатити позивачу грошову допомогу на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2022 рік та за 2023 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022 та Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;

визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік та за 2023 рік у розмірі місячного грошового забезпечення виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022 та Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;

зобов`язання відповідача провести нарахування та виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік та за 2023 рік у розмірі місячного грошового забезпечення виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022 та Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;

визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування на невиплати позивачу грошової компенсації за невикористанні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2022 та 2023 роки виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022 та Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;

зобов`язання відповідача провести нарахування та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористанні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2022 та 2023 роки виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022 та Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;

визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування під час складання грошового атестату позивачу розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022 та Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;

зобов`язання відповідача виготовити та направити позивачу грошовий атестат виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022 та Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;

визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невидачі позивачу довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022 та Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;

зобов`язання відповідача виготовити та направити позивачу довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022 та Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;

визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невидачі позивачу довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Додаток 8 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (пункт 3 розділу ІІ), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 02.03.2023 № 10-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022 та Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;

зобов`язання відповідача виготовити та направити позивачу довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Додаток 8 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (пункт 3 розділу ІІ), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 02.03.2023 № 10-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022 та Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704 за період з 29.03.2022 по дату виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач протиправно визначав у 2022 і 2023 роках його посадовий оклад та окладу за військовим (спеціальним) званням з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2018, а не з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом відповідно на 01.01.2022 і на 01.01.2023. Як наслідок, відповідач виплатив позивачу у 2022 і 2023 роках не в повному обсязі його грошове забезпечення, у тому числі грошової допомоги на оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні. Також невірне нарахування грошового забезпечення впливає на розмір призначення йому пенсії.

09.11.2023 до суду надійшла заява позивача від 31.10.2023, якою він змінив предмет позову шляхом пред`явлення до відповідача додаткових позовних вимог, а саме про:

визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення позивачу нарахування та виплати щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 за період з 01.03.2018 по 29.07.2019 та з 29.03.2022 по дату виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 у розмірі 4463,15 грн щомісяця відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

зобов`язання відповідача провести позивачу нарахування та виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 за період з 01.03.2018 по 29.07.2019 та з 29.03.2022 по дату виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 у розмірі 4463,15 грн щомісяця відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

16.11.2023 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву від 07.11.2023 № 350/174/308/1473/н, в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. Відзив умотивовано тим, що:

на момент виникнення спірних правовідносин відповідно до даних сайту zakon.rada.gov.ua Постанова № 704 є чинною, поточна редакція від 20.10.2022, підстава 159-2022-п, а пункт 4 є нескасованим, незмінним і відповідає повністю пункту 4 Постанови № 704 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»;

з 20.05.2023 пункт 4 Постанови № 704 чинний в такій редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.»;

встановлення розрахункової величини для визначення розміру грошового забезпечення військовослужбовців відноситься до дискреційних повноважень Кабінету Міністрів України, а тому відповідач діяв у встановлений спосіб та у визначених межах протиправна бездіяльність з боку відповідача відсутня апріорі;

матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань надається військовослужбовцям у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення; розмір цієї допомоги, порядок її виплати встановлюються рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України;

на момент подачі цього позову позивач не був звільнений з військової служби, а тому відповідні позовні вимоги є передчасними.

У відповіді на відзив від 17.11.2023 позивач підтримав свої позовні вимоги, навівши ті ж самі аргументи, що й в позовній заяві.

У запереченнях від 08.12.2023 № 350/174/308/1644/н відповідач підтримав правову позицію, викладену в його відзиві на позовну заяву в цій справі, додатково зазначивши, що:

позивач не надсилав на адресу відповідача заяву про зміну предмета і підстав позову від 31.10.2023 та відповіді на відзив;

позовні вимоги щодо щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 29.07.2019 та з 29.03.2022 по дату виключення зі списків особового складу є предметом розгляду в адміністративній справі № 400/13035/23, рішення по якій станом на 08.12.2023 не прийнято;

у Миколаївському окружному адміністративному суді перебуває справ № 400/13112/23 щодо застосування базового місяця 2008 року до обрахунку індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 по 28.02.2018; як наслідок, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 400/13112/23 неможливо встановити розмір доходу позивача у лютому 2018 року, що унеможливлює встановлення розміру індексації грошового забезпечення, що мала скластися в березні 2018 року.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, а також витребувано у відповідача докази, які він надав у встановлений судом строк.

09.11.2023 до суду надійшла заява позивача від 31.10.2023, якою він змінив предмет позову шляхом пред`явлення до відповідача додаткових позовних вимог, а саме про:

визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення позивачу нарахування та виплати щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 за період з 01.03.2018 по 29.07.2019 та з 29.03.2022 по дату виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 у розмірі 4463,15 грн щомісяця відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

зобов`язання відповідача провести позивачу нарахування та виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 за період з 01.03.2018 по 29.07.2019 та з 29.03.2022 по дату виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 у розмірі 4463,15 грн щомісяця відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

14.02.2024 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про повернення без розгляду позивачу його заяву від 31.10.2023 про зміну предмета позову.

На виконання ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.11.2023 про витребування доказів відповідач до заперечень від 08.12.2023 № 350/174/308/1644/н додав відповідні докази.

У відзиві на позовну заяву від 07.11.2023 № 350/174/308/1473/н відповідач заявив клопотання про розгляд справи у відкритому засіданні з повідомленням сторін. Водночас позивач подав до суду заяву від 09.01.2024 про проведення судового засідання за відсутності позивача.

14.02.2024 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відмову в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відтак розгляд суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до наказа командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.07.2019 № 192 позивача виключено з 29.07.2019 із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів грошового забезпечення у зв`язку із його звільненням з військової служби у запас із закінченням строку контракту.

У період з 29.03.2022 по 28.10.2023 позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується наказами командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.03.2022 № 77 і від 28.10.2023 № 280.

У позовній заяві позивач стверджував, а відповідач у відзиві на позову заяву підтвердив, що відповідач нарахував і виплатив позивачу:

індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2016 року;

за період з березня 2022 року по жовтень 2023 року при розрахунку грошового забезпечення позивача, а також належних йому одноразових видів грошового забезпечення застосовувався розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня 2018 року.

Відповідно до витягу з картки особового рахунку військовослужбовця від 06.11.2023 № 350/174/308/594/пс за період з 29.03.2022 по 31.12.2022 позивачу виплачено індексацію грошового забезпечення в загальному розмірі 10474,67 грн, а у 2023 році індексація йому не виплачувалась на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік». Крім цього, у 2022-2023 роках позивачу не виплачувалась матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

07.10.2023 позивач надіслав через установу поштового зв`язку на адресу відповідача рапорт із проханнями, які є таким ж, як і позовні вимоги в цій справі.

У листі від 20.10.2023 № 350/174/308/1368/н відповідач зазначив, що позивачу грошове забезпечення нараховувалося та виплачувалося за період з 2022 року по 20 жовтня 2023 року згідно з чинного законодавства: розмір посадових окладів та окладів за військовим званням визначався шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 на відповідний тарифний коефіцієнт.

Вважаючи, що вищенаведене нарахування та виплата відповідачем грошового забезпечення позивача є протиправним, позивач звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з трьома позовами:

20.10.2023 позовна заява позивача до відповідача щодо нарахування та виплати йому щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 29.07.2019 та з 29.03.2022 по дату виключення зі списків особового складу (справа № 400/13035/23), рішення за результатами розгляду якої станом на день ухвалення рішення в цій справі не прийнято;

23.10.2023 з цим позовом (справа № 400/13061/23);

24.10.2023 позовна заява позивача до відповідача про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, за результатами розгляду якої суд ухвалив 31.01.2024 рішення у справі № 400/13112/23 про задоволення позову частково, зокрема, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести позивачу перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року з врахуванням 01.01.2008 року (базовий місяць) для обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення.

У зв`язку зі звільненням позивача 28.10.2023 з військової служби, відповідач видав йому грошовий атестат від 28.10.2023 № 350/174/308/584/пс.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною другою статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Додатками 1 і 14 до Постанови № 704 встановлено відповідно тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової служби), осіб рядового і начальницького складу, а також схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Згідно з приміткою 1 до додатку 1 і приміткою 1 до додатку 14 Постанови № 704 (у редакціях, що застосовуються з 01.10.2020) відповідно посадові оклади за розрядами тарифної сітки і оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються в порядку, встановленому пунктом 4 Постанови № 704.

Пунктом 6 Постанови № 103 затверджено Зміни, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України. Зокрема, підпунктом 1 пункту 3 цих Змін було внесено зміни до пункту 4 Постанови № 704 шляхом викладення його в новій редакції.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови № 103. Ухвалою Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 826/6453/18 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційної скаргою Міністерства соціальної політики України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18.

Відповідно до частини дев`ятої статті 264 КАС України суд може визнати нормативно-правовий акт протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним повністю або в окремій його частині. Згідно з частиною другою статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, на день виникнення спірних правовідносин пункт 4 Постанови № 704 був чинним у редакції без врахування змін, що вносились до нього Постановою № 103.

Аналогічний правовий висновок щодо правових наслідків втрати чинності нормативно-правовим актом на підставі рішення суду міститься у постанові Верховного Суду від 24.06.2020 у справі № 160/8324/19.

Крім цього, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704» (далі Постанова № 481), яка набрала чинності 20.05.2023, постановлено скасувати підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (Офіційний вісник України, 2018 р., № 20, ст. 662).

В абзаці третьому підпункту 10.2 пункту 10 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» зазначено, що скасування акта суб`єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Правовим наслідком скасування Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 пункту 6 Постанови № 103, а також Постановою № 481 підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених Постановою № 103, є те, що вказаний підпункт не породжує жодних правових наслідків від моменту його прийняття.

Таким чином, на день виникнення спірних правовідносин абзац перший пункту 4 Постанови № 704 був чинним у редакції без врахування змін, що вносились до нього Постановою № 103, тобто у первинній редакції.

Разом з тим, згідно з пунктом 2 Постанови № 481 до абзацу першого пункту 4 Постанови № 704 внесено зміни, шляхом його викладення в новій редакції.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як наслідок, до дня набрання чинності Постановою № 481 (20.05.2023) абзац перший пункту 4 Постанови № 704 був чинний у первинній редакції, тобто без врахування змін, що вносились до цього пункту Постановою № 103.

З огляду на зазначене суд прийшов до висновку, що під час проходження позивачем військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з 29.03.2022 по 19.05.2023 включно відповідач при нарахуванні та виплаті йому грошового забезпечення зобов`язаний був застосовувати абзац перший пункту 4 Постанови № 704 в первинній редакції, що була чинна до 19.05.2023 включно, а саме в такій:

« 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.»

Тобто для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням використовується розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21.

Тому твердження відповідача про те, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати пункт 4 Постанови № 704 в редакції Постанови № 103, суперечить законодавству.

Водночас суд відхилив аргументацію відповідача про те, що актуальна редакції Постанови № 704 розміщена на офіційному вебсайті Верховної Ради України, оскільки відповідно до Правил роботи з базою даних «Законодавство України»» відповідна база даних має інформаційний характер (https://zakon.rada.gov.ua/laws/main/rules). Як наслідок, розміщенні на офіційному вебсайті тексти нормативно-правових актів не мають офіційного характеру.

Таким чином, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок посадового окладу за військовим званням позивача шляхом множення розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом відповідно станом на 01.01.2022 і 01.01.2023 за період з 29.03.2022 по 19.05.2023 підлягають задоволенню, а за період з 20.05.2023 ні.

Що стосується позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачу щомісячних і одноразових додаткових видів грошового забезпечення (грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань тощо), суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України встановлений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 746/32197 (далі Порядок № 260).

Відповідно до Порядку № 260 додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців нараховуються та виплачуються з врахуванням розміру посадового окладу та (або) окладу за військовим званням за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про їх надання, зокрема:

щомісячні основні види грошового забезпечення, у тому числі, надбавка за вислугу років (розділу IV Порядку № 260);

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу (розділ V Порядку № 260), надбавка за особливості проходження служби (розділ VІ), надбавка за кваліфікацію (розділ VІІІ), надбавка за кваліфікаційну категорію військовослужбовцям медичного і фармацевтичного складу (розділ ІХ), надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць і фахівців, які залучаються до підготовки рішень і висновків державних експертів з питань таємниць (розділ Х), надбавка військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень (розділ ХІ), надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (розділ ХІІ), надбавка за почесні звання (розділ ХІІІ), надбавка за спортивні звання (розділ ХІV), доплата за науковий ступінь та за вчене звання (розділ ХV), премія (розділ ХVI), морська винагорода (розділ ХVІІ) тощо);

одноразові додаткові види грошового забезпечення, у тому числі, грошова допомога для оздоровлення (розділ ХХІІІ Порядку № 260), виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань (розділ ХХIV Порядку № 260).

Відтак позовні вимоги щодо нарахування та виплати позивачу щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (за виключенням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористанні відпустки і вихідної допомоги в разі звільнення з військової служби) із врахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, за період з 29.03.2022 по 19.05.2023 підлягають задоволенню, а за період з 20.05.2023 ні, оскільки з 20.05.2023 пункт 4 Постанови № 704 є чинним в новій редакції.

Щодо нарахування та виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2023 роки, грошової компенсації за невикористанні дні відпустки і вихідної допомоги в разі звільнення з військової служби задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Перебуваючи на військовій службі, 07.10.2023 позивач надіслав через установу поштового зв`язку на адресу відповідача рапорт із проханнями, зокрема:

нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу при звільнені з військової служби, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 і 2023 роки, грошову компенсацію за невикористанні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2022 та 2023 роки, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022 та Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;

виготовити і направити йому грошовий атестат, довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Додаток 8 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (пункт 3 розділу ІІ), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 02.03.2023 № 10-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022 та Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704 за період з 29.03.2022 по дату виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Підпунктом 3 пункту 5 Постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 1 розділу XXIV Порядку № 260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 9 розділу XXIV Порядку № 260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Отже, обов`язковою підставою для виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є відповідний рапорт військовослужбовця.

Суд встановив, що позивач надіслав 07.10.2023 через установу поштового зв`язку на адресу відповідача рапорт про виплату йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 і 2023 роки, який відповідач отримав 18.10.2023.

Тобто відповідач отримав вказаний рапорт після того, як позивач 13.10.2023 надіслав до суду через установу поштового зв`язку цей позов, тобто ще до виникнення у нього права на вимогу щодо нарахування та виплати йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідно до пункту 1 Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460, військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (далі військовослужбовці) та звільняються із служби, виплачується одноразова грошова допомога (далі допомога) в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.

Згідно з абзацом першим пункту 3 розділу ХХХІ Порядку № 260 у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Отже, одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби і компенсації за всі невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки виплачуються при його звільненні з військової служби.

Таким чином, позивач надіслав 12.10.2023 до суду позовну заяву ще до дня його звільнення з військової служби (28.10.2023), тобто він звернувся до суду з позовними вимогами щодо нарахування грошової допомоги у разі звільнення з військової служби і компенсації за додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2022 та 2023 роки ще до виникнення у нього права на їх отримання.

Також позивач звернувся до суду з позовними вимогами щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача під час складання грошового атестата позивача, довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням і довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ще до того, як вищезазначені документи були складені відповідачем 28.10.2023.

Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, право на захист є самостійним суб`єктивним правом, яке виникає у суб`єкта лише в момент його порушення або оспорювання, а тому захист порушених прав, свобод та інтересів особи є похідним, тобто передбачає наявність встановленого факту їх порушень, при цьому суд не здійснює превентивного захисту.

Оскільки права позивача на день подання ним позову щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невірного нарахування матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2023 роки, грошової компенсації за невикористанні дні відпустки і вихідної допомоги в разі звільнення з військової служби, а також щодо складання грошового атестата позивача, довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед звільненням і довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не були порушені відповідачем, тому звернення його до суду з цими позовними вимогами є передчасними.

Таким чином, задоволенню вищенаведені позовні вимоги не підлягають як передчасні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пунктів 1, 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» і не поніс документально підтверджених судових витрат, пов`язаних з розглядом цієї справи в суді, а тому розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України не здійснюється.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період з 29.03.2022 по 19.05.2023 грошового забезпечення (основних та додаткових видів грошового забезпечення) з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) з урахуванням раніше виплачених сум, грошове забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), у тому числі, грошову допомогу на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2022 і 2023 роки, враховуючи посадовий оклад та оклад за військовим званням, що визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб:

встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для посади ОСОБА_1 , згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 29.03.2022 по 31.12.2022;

встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт, встановлений для посади ОСОБА_1 , згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 01.01.2023 по 19.05.2023.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 15 лютого 2024 року