Справа № 1340/5193/18
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№ 1340/5193/18
У Х В А Л А

З ПИТАНЬ ВСТАНОВЛЕННЯ СУДОВОГО КОНТРОЛЮ

07 лютого 2024 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі № 1340/5193/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Львівським окружним адміністративним судом отримано заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю і строку подання звіту на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 року у справі №380/5193/18.

Заява обґрунтована тим, що починаючи з 2019 року, жодне рішення суду не було виконано ГУ ПФУ у Львівській області в повному обсязі. Вимоги позивача виконати вимоги виконавчих листів в повному обсязі по вищевказаних справах Головне Управління ПФУ у Львівській області відмовляється, посилаючись на те, що в виконавчих листах на Головне Управління ПФУ у Львівській області не вказано строк подання звіту про виконання судового рішення. Також ГУ ПФУ у Львівській області аргументує свою відмову положеннями Бюджетного кодексу України, а також черговістю виплат.

Відповідачем подано заперечення щодо заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду. В обґрунтування вказаного заперечення зазначає, що заявником, не наведено жодного доказу невиконання, ухилення чи створення перешкод Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області для виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 у справі № 1340/5193/18.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 у справі№1340/5193/18, яке набрало законної сили 01.04.2019, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області виконано повністю.Проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 перерахованої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2017 № 103 у розмірі 77 % сум грошового забезпечення. З 01.05.2019 загальний розмір пенсійної виплати становив 5713,07 грн. Доплата за квітень 2019 в сумі 449,67 грн виплачена основною відомістю травня 2019 року. Доплата за період з 01.01.2018 по 31.03.2019 становила 4946,25 грн.

Зазначив, що відповідно до ст. 8 Законну України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій за цим Законом, забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Таким чином, виплата сум, донарахованих на виконання судових рішень, може бути здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України, та не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

При прийнятті ухвали, суд виходить з наступного:

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини 1 статті 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Таким чином, аналіз положень ст. 382 КАС України свідчить про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які б свідчили про ухиляння відповідача від виконання судового рішення чи/або відсутність у нього наміру його виконувати.

Крім того, суд наголошує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

З цього приводу Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 звернув увагу на те, що застосування статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судових рішень. Підставами для її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.

З наведеного слідує, що встановлення судового контролю може мати місце на стадії виконання судового рішення за заявою сторони, на користь якої таке рішення ухвалене, за наявності обґрунтованих доводів та підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення у справі.

Подібна позиція висловлена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №800/592/17.

Таким чином, з аналізу правових позицій Верховного Суду випливає, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень є диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Державний бюджет України і бюджетна система України встановлюються виключно законами. Такими законами є Закон України «Про Державний бюджет України» на кожний рік та Бюджетний кодекс України.

Згідно з п.п. 20 та 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Повноваження Пенсійного фонду України як виконавця бюджетних програм визначається ст. 23 цього Кодексу, а саме: будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій за рішенням суду здійснюється, зокрема, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається за датою їх надходження. Виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної програми не належить до компетенції керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, а тому відсутність коштів не може ставитись йому у вину.

Суд враховує, що ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Крім того, суд враховує, що відповідач частково виконав рішення суду у цій справі, перерахувавши пенсію позивачу, що не заперечується сторонами.

Водночас, подальше виконання рішення суду у справі №1340/5193/18 залежить від отримання Пенсійним фондом України коштів з Державного бюджету України, за рахунок яких забезпечується виплата пенсій згідно з ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та, відповідно, отримання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області коштів для фінансування відповідної виплати позивачу.

Позивачем не доведено, а судом не встановлено, що відповідач, маючи можливість здійснити відповідну виплату заборгованості пенсії позивачу, створює перешкоди для виконання рішення суду.

З урахуванням наведеного вище та з урахуванням тієї обставини, що наразі Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в межах своїх повноважень виконало можливі та залежні від нього вищевказані дії, спрямовані на виконання судового рішення у цій справі, суд не вважає, що відповідач у подальшому буде ухилятися від виконання судового рішення у справі №1340/5193/18.

Крім того, суд зазначає, що у рішенні від 14.01.2019 суд не встановлював пенсійному органу порядок та умови перерахунку та виплати пенсії позивачу.

Суд зазначає, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи та забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, суд враховує, що звернення позивача до суду із заявою, яка розглядається, зумовлене невиплатою суми заборгованості на виконання рішення суду від 14.01.2019 у цій справі. Водночас відповідачем надано належні та допустимі докази на підтвердження факту проведення перерахунків пенсії позивача, на виконання рішення суду у цій справі. Судом також встановлено, що виплата такої заборгованості не залежить від волі відповідача. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що заява позивача про встановлення судового контролю у цій частині задоволенню не підлягає.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а, від 07.11.2018 у справі № 818/159/18, від 07.11.2019 у справі № 560/523/19, від 23.04.2020 у справі № 560/523/19. У вказаних рішеннях Верховний Суд дійшов висновку про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 248, 370, 372, 382 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 року у справі №1340/5193/18 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

Ухвала складена в повному обсязі 12.02.2024 .

Суддя Гавдик З.В.