Справа № 120/17652/23
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 лютого 2024 р. Справа № 120/17652/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Предметом спору у даній справі є протиправні дії відповідача щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром.

Відтак, з метою зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 по 30.06.2019, з 01.07.2019 по 30.11.2019, з 01.12.2019 по 30.06.2020, з 01.07.2020 по 30.11.2020, з 01.12.2020 по 30.06.2021, з 01.07.2021 по 30.11.2021, з 01.12.2021 по 28.02.2022, з 01.03.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 28.02.2023, та з 01.03.2023 без обмеження її максимальним розміром, позивач звернувся до суду.

Ухвалою від 27.11.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

13.12.2023 представник відповідача подав відзив, в якому заперечує проти задоволення позову. По суті спору зазначив, що максимальний розмір пенсії визначено в статті 43 Закону № 2262, в силу якої такий розмір не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі - Закон 2262-XII).

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28.12.2021 по справі № 120/15904/21-а зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 01.04.2019 пенсію на підставі довідки Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 10.09.2021 за №ХЛ63519, з урахуванням при її обчислені зазначених у цій довідці відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, в розмірі 90 % від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням вже виплачених сум пенсії.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14.09.2023 по справі №120/4633/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01 липня 2021 року нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 гривень, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", виходячи при цьому із 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Після виконання рішення суду від 14.09.2023 по справі № 120/4633/23 позивачу виплачується пенсія в наступних розмірах.

Зокрема, згідно із розрахунком пенсії за вислугу років станом на 01.04.2019 підсумок пенсії становить - 18084,60 грн до виплати 14970,00 грн; згідно із розрахунком пенсії за вислугу років станом на 01.07.2019 підсумок пенсії становить - 18084,60 грн до виплати 15640,00 грн; згідно із розрахунком пенсії за вислугу років станом на 01.12.2019 підсумок пенсії становить - 18084,60 грн до виплати 16380,00 грн; згідно із розрахунком пенсії за вислугу років станом на 01.07.2020 підсумок пенсії становить - 18084,60 грн до виплати 17120,00 грн; згідно із розрахунком пенсії за вислугу років станом на 01.12.2020 підсумок пенсії становить - 18084,60 грн до виплати 17690,00 грн; згідно із розрахунком пенсії за вислугу років станом на 01.07.2021 підсумок пенсії становить - 20084,60 грн до виплати - 18540,00 грн; згідно із розрахунком пенсії за вислугу років станом на 01.12.2021 підсумок пенсії становить - 20084,60 грн до виплати 19340,00 грн; згідно із розрахунком пенсії за вислугу років станом на 01.03.2022 підсумок пенсії становить - 22616,44 грн до виплати 20270 грн; згідно із розрахунком пенсії за вислугу років станом на 01.07.2022 підсумок пенсії становить - 22616,44 грн до виплати 20270,00 грн; згідно із розрахунком пенсії за вислугу років станом на 01.12.2022 підсумок пенсії становить - 22616,44 грн до виплати 20930,00 грн; згідно із розрахунком пенсії за вислугу років станом на 01.03.2023 підсумок пенсії становить - 24116,44 грн до виплати 20930,00 грн; згідно із розрахунком пенсії за вислугу років станом на 01.11.2023 підсумок пенсії становить - 24116,44 грн до виплати 20930,00 грн (а.с. 13-24).

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо обмеження його пенсії максимальним розміром, тому звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Згідно з Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі Закон № 3668-VI), внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ, на підставі Закону України від 24.12.2015 № 911-VIІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", а саме ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, яку викладено в наступній редакції "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність" та доповнено реченням такого змісту "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зі змінами, а саме: частини 7 статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 положення частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність (абзац 6 пункту 4 Рішення Конституційного Суду України у Справі № 1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України).

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2000 року (вказана вище справа № 1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України), рішення Конституційного Суду України мають пряму дію і для набрання чинності не потребують підтверджень з боку будь-яких органів державної влади.

Отже, правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016 у справі № 7-рп/2016 є втрата чинності з 20.12.2016 норм частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ. Це, у свою чергу, виключає можливість законодавчого органу України вносити зміни у норму, яка визнана неконституційною, оскільки після визнання неконституційною ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, така норма вважається "відсутньою" у тексті Закону.

Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі Закон № 1774-VIІІ) передбачено, що відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, він набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Суд зазначає, що частина сьома статті 43 Закону № 2262-ХІІ, якою було передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, втратила чинність з дня проголошення Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016.

Буквальне розуміння змін, внесених Законом № 1774-VIІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, дозволяє стверджувати, що в Законі № 2262-ХІІ була відсутньою норма ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Тобто починаючи з 2017 року стаття 43 Закону № 2262-ХІІ не передбачала положення про обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами. Отже, внесені Законом № 1774-VIІІ до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року"), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Наведений висновок узгоджується з позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 522/16882/17, від 31.01.2019 у справі № 638/6363/17, від 12.03.2019 у справі № 522/3049/17 та від 09.11.2020 у справі № 813/678/18.

Рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 № 7-р(II)/2022 справа № 3-102/2021 (231/21, 415/21), визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року №3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII.

Відтак, підстави для обмеження пенсії позивачу не узгоджуються із нормативним регулюванням спірних правовідносин.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", позивачу проведено з 01.03.2022 індексацію пенсії. Проте її розмір до виплати становить 20270,00 грн на противагу нарахованій сумі 22616,44 грн. (а.с. 20).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" відповідачем проведено індексацію пенсії позивача з 01.03.2023, однак пенсія виплачується з урахуванням максимального розміру - 20930,00 грн (а.с. 23).

Свої дії відповідач вважає правомірними з підстав того, що враховуючи вимоги ст. 43 Закону № 2262 та Закону № 3368 пенсія повинна виплачуватись з обмеженням максимального розміру.

Суд критично оцінює такі доводи, оскільки положення ст. 43 Закону № 2262, які обмежували пенсію максимальним розміром визнанні неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016.

Закон не уповноважує територіальний орган Пенсійного фонду на власний розсуд визначати підстави, умови та максимальний розмір для обмеження пенсійних виплат, а тому відповідні дії ГУПФ України у Вінницькій області є протиправними, оскільки вчинені всупереч приписам частини другої статті 19 Конституції України.

Враховуючи викладене, порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсію без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1073,60 грн належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо застосування обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.04.2019 по 30.06.2019, з 01.07.2019 по 30.11.2019, з 01.12.2019 по 30.06.2020, з 01.07.2020 по 30.11.2020, з 01.12.2020 по 30.06.2021, з 01.07.2021 по 30.11.2021, з 01.12.2021 по 28.02.2022, з 01.03.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 28.02.2023, та з 01.03.2023 виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням додаткових доплат до пенсії та індексації без обмеження максимальним розміром та з відрахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 13322403, вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна