Справа № 560/20158/23
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

13 лютого 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до 31 Прикордонного загону ім. генерал-хорунжого Олександра Пилькевича Західного Регіонального Управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до 31 Прикордонного загону ім. генерал-хорунжого Олександра Пилькевича Західного Регіонального Управління Державної прикордонної служби України, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11 жовтня 2023 року про відмову в перетинанні державного кордону України, громадянину України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що його виключено з військового обліку військовозобов`язаних Кам`янець-Подільського PTЦK та СП відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», тому рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою від 22.11.2023 суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначив за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що позивачем при перетині кордону не було надано документів, які б підтверджували його право на перетин державного кордону, тому дії начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » «тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) старшого лейтенанта ОСОБА_2 з винесення рішення про відмову позивачу в перетинанні державного кордону України від 11.10.2023, були правомірні. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

11.10.2023 позивач прибув до міжнародному пункту пропуску для автомобільного сполучення «Порубне» (далі - ППр «Порубне») з метою здійснити перетин державного кордону на виїзд з України, оскільки вважає, що має право на такий перетин у зв`язку із тим, що виключений з військового обліку відповідно до п.6 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232). В міжнародному ППр «Порубне» позивач надав паспорт громадянина України для виїзду за кордон та військовий квиток.

За результатами розгляду поданих документів, позивачу рішенням про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку від 11.10.2023 було відмовлено на підставі Закону України «Про правовий режим воєнного стану» №389 від 12.05.2015, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102 від 24.02.2022; Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, ч.3 ст.7 Закону України «Про прикордонний контроль» №1710 від 05.11.2009 та п.2 Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону» №57 від 27.01.1995.

17.10.2023 року позивач подав скаргу до Державної прикордонної служби України на рішення про відмову в перетинанні державного кордону України з проханням скасувати рішення про відмову в перетинанні державного кордону України від 11.10.2023 року та надати дозвіл на виїзд з України.

30.10.2023 року Адміністрація Державної прикордонної служби України надала відповідь, в якій зазначено про те, що за результатами розгляду скарги, позивачу відмовлено у позитивному рішенні про надання дозволу на перетинання державного кордону України.

Відповідно до копії тимчасового посвідчення військовозобов`язаного за № НОМЕР_1 від 30.06.20263, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , видано згідно наказу МОУ від 27.11.2017 №610. Придатність до проходження військової служби за станом здоров`я 21.06.2023 - придатний до військової служби наказ МОУ №402 від 14.08.2008 р. Зроблено запис: "22.06.2023 виключений з військового обліку військовозобов`язаних Кам`янець-Подільського РТЦК та СП відповідно до п.6 ч.6 ст.37 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Згідно з п.9 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 грудня 2016 року №921, Генеральний штаб Збройних Сил: здійснює загальне керівництво роботою з організації та ведення військового обліку, контроль за станом такої роботи у державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях; визначає особливості ведення військового обліку, а також порядок його ведення органами військового управління, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки та військовими частинами.

Порядком надання дозволу громадянам України, які перебувають на військовому обліку у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, на виїзд за межі місця проживання (місця перебування) з моменту оголошення мобілізації та у воєнний час затвердженого начальником Генерального штабу Збройних Сил України від 28 червня 2022 року визначено, що Дозвіл не надається громадянам України, які: виключені з військового обліку відповідно до частини 6 статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Підставою для їх виїзду за межі проживання (місця перебування) з моменту оголошення мобілізації та у воєнний час є відповідний запис та відмітка про виключення з військового обліку у військовому квитку.

Відповідно до п.3 Порядку виготовлення, видачі та знищення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, затвердженого наказ Міністерства оборони України 21 листопада 2017 року №610, Тимчасове посвідчення видається військовозобов`язаним, які: прибули з місць позбавлення волі.

Згідно з ст.2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Згідно з ст.8 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових і службових осіб з питань виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. №57 (далі - Правила №57), перетинання громадянами України (далі - громадяни) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

У разі коли громадянин, який постійно проживає в Україні, втратив зазначені документи (далі - паспортні документи) за межами України або якщо строк дії таких документів закінчився під час перебування громадянина за межами України, або встановлено, що вони є недійсними з інших причин, документом, що дає право на в`їзд в Україну, є посвідчення особи на повернення в Україну, яке видається дипломатичним представництвом або консульською установою України за кордоном.

У передбачених міжнародними договорами або законодавством України випадках перетинання громадянином державного кордону здійснюється також за іншими документами. У такому разі прикордонний контроль здійснюється у порядку, який застосовується під час надання громадянином паспортних документів.

У випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни крім паспортних документів повинні мати також підтверджуючі документи.

Пунктами 2-1 - 2-18 Правил №57 визначені особи, які мають право перетинати державний кордон мають у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану.

Згідно з п.12 Правил №57, для здійснення прикордонного контролю громадяни подають уповноваженим службовим особам підрозділу охорони державного кордону паспортні, а у випадках, передбачених законодавством, і підтверджуючі документи без обкладинок і зайвих вкладень.

Паспортні та підтверджуючі документи громадян, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами підрозділу охорони державного кордону з метою встановлення їх дійсності та належності громадянину, який їх пред`являє.

У ході перевірки документів під час виїзду з України з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.

Відповідно до п.15 Правил №57, на підставі рішення уповноваженого законом державного органу про тимчасову відмову у виїзді за кордон (заборону виїзду), прийнятого відповідно до статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону відмовляє громадянину у перетинанні державного кордону, про що виносить обґрунтоване письмове рішення із зазначенням причин відмови, один примірник якого видається громадянинові.

Частиною 3 ст.6 Закону України "Про прикордонний контроль" визначено, що пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон здійснюється після проходження всіх передбачених законом видів контролю на державному кордоні.

Згідно з ч.1 ст.14 Закону України "Про прикордонний контроль", іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

Відповідно до ч.3 ст.14 Закону України "Про прикордонний контроль" особа, якій відмовлено у перетинанні державного кордону, має право оскаржити відповідне рішення згідно із Законом України "Про звернення громадян" або до суду. Оскарження зазначеного рішення не зупиняє його дії. Оскаржене рішення може бути скасовано чи змінено начальником органу охорони державного кордону або скасовано та визнано нечинним судом.

Наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України №967 від 14.12.2010 затверджені форми рішень про відмову в перетинанні державного кордону України, зокрема, п.2 цього наказу форму рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку.

Позивач не є особою, яка має право перетинати державний кордон у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану, і не надав доказів подання ним відповідачу документів, що дають право громадянину України на виїзд з України, які визначені ст.2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" та п.2 Правил №57.

Цей висновок суду не спростовується виключенням позивача з військового обліку військовозобов`язаних територіального центу комплектування та соціальної підтримки у зв`язку із засудженням до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, що, своєю чергою, є правомірним, однак вказане не стосується права перетину кордону у порядку визначеному Законом України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" та Правил №57, про що описано вище. Тобто, наявність судимості за тяжкий злочин, і відповідно зняття з військового обліку, не є законною підставою для перетину кордону особою у період воєнного стану на підставі тимчасового посвідчення військовослужбовця. Право на перетин кордону, виникає у особи, у тому числі знятої з військового обліку, виключно на підставі документів вказаних у Законі України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" та Правил №57. Натомість, у позивача такі документи на момент перетину кордону були відсутні.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач не довів заявлених позовних вимог, адже суб`єкт владних повноважень діяв без порушень прав та законодавства при прийнятті рішення від 11.10.2023 про відмову в перетині державного кордону України громадянину України ОСОБА_1 , тому такі позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до 31 Прикордонного загону ім. генерал-хорунжого Олександра Пилькевича Західного Регіонального Управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:НОМЕР_3 Прикордонний загін ім. генерал-хорунжого Олександра Пилькевича Західного Регіонального Управління Державної прикоржонної служби України (вул. Герцена, 2а,Чернівці,Чернівецька область,58003 , код ЄДРПОУ - 22991617)

Головуючий суддя В.К. Блонський