Справа № 140/9378/23
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 140/9378/23 пров. № А/857/20092/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Качмара В.Я., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року (суддя Плахтій Н.Б., м. Луцьк) у справі № 140/9378/23 за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Волинська митниця про визнання дії та бездіяльності протиправними,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Волинської митниці, в якому просила визнати протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 27.04.2023 №UA205140/2023/000257/2.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 27.04.2023 №UA205140/2023/000257/2.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Волинська митниця оскаржила його в апеляційному порядку, просить рішення суду скасувати і у задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, у відповідності до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №651, ст.257 Митного кодексу України для митного оформлення товарів представником декларантом в інтересах ФОП ОСОБА_1 26.04.2023 року подано МД№23UА67U8, на товар «Шпагат сільськогосподарський виготовлений із поліпропіленової нитки. Призначений для в`язання тюків сіна та соломи в прес- підбирачах.арт.100,J (56074100) Поліпропіленовий шпагат РРWINE500/2000m. - 1800 рулонів. Товщина-Тех 2000 (500 м./кг.)Довжина 2000 м. Колір натуральний білий. Міцність на розтягування 80 кг. Вага нетто - 13500 кг.арт. 3001 (56074100) Поліпропіленовий шпагат РРWINE1000/5кg.- 160 рулонів. Товщина-Тех 1000 (1000 м./кг.) Довжина 5000 м. Колір натуральний синій. Міцність на розтягування 40 кг. Вага нетто -1600 кг.арт.3001 (56074100)Поліпропіленовий шпагат РРWINE500/5кg.- 160 рулонів. Товщина-Тех 2000 (500 м./кг.)Довжина 2500 м. Колір натуральний синій. Міцність на розтягування 80 кг. Вага нетто 1600 кг.арт.3001 (56074100)Поліпропіленовий шпагат РРWINE400/5кg.- 320 рулонів. Товщина-Тех 2500 (400 м./кг.)Довжина 2000 м. Колір натуральний синій .Міцність на розтягування 100 кг. Вага нетто - 3200 кг.арт.3001 (56074100)Поліпропіленовий шпагат РРWINE350/5кg.- 160 рулонів. Товщина-Тех 2860 (350 м./кг.)Довжина 1750 м. Колір натуральний синій. Міцність на розтягування 114 кг. Вага нетто - 1600 кг. Торговельна марка: JUТА. Виробник: Juta.а. s. СZ».

Згідно вищевказаної митної декларації митну вартість товару заявлено за основним методом визначення вартості за ціною договору.

Разом з МД №23UА67U8 подано перелік документів, визначених в гр.44 МД, згідно Класифікатору документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій»

Разом з МД №205140/2022/066567 декларантом подано перелік документів, визначених в гр.44 МД, згідно Класифікатору документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій».

У рішенні від 28.09.2023 суд дійшов висновку, що подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом.

Проте, під час здійснення митного контролю за правильністю визначення митної вартості товару з врахування поданих у вказаних цілях разом з МД документів було встановлено певні розбіжності, які спричинили сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товару, а саме:

- відповідно до документа, що підтверджу вартість перевезення товару від 24.04.2023 №б/н та договору (контракту) про перевезення від 18.04.2023 №18/04/2023-5 Виконавцем послуги є ФОП ОСОБА_2 , що суперечить підпису і штампу перевізника, зазначеного в автотранспортній накладній від 24.04.2023 №167969 - РRІVАТЕ СОМРАNY DSM ТРАNS;

- в зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 28.03.2022 №280320223, в доповненні до зовнішньоекономічного договору від 13.04.2023 №1 та в заявці на перевезення від 18.04.2023 №18/04/2023-5 відсутні підпис та печатка (за наявності) імпортера ФОП ОСОБА_1 ;

- відповідно до рахунка-фактури від 24.04.2023 № вартість товару становить 43 958євро, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 24.04.2023 №23СZ5800002НUААRR7 - 1046184;

- відповідно до договору (контракту) про перевезення від 18.04.2023 №18/04/2023-5 вага товару (брутто) становить 22300кг, що суперечить вазі брутто, зазначеній в пакувальному листі від 24.04.2023 №б/н - 21500кг;

- відповідно до документа, що підтверджу вартість перевезення товару від 24.04.2023 №б/н транспортні витрати від місця завантаження м.Оломоуц (Чехія) до митного переходу Медика-Шегині становлять 30 000грн., відстань між даним маршрутом - 514 км, тобто вартість наданих транспортних послуг становить 58,36 грн/км (30 000грн/514км). Від митного переходу Медика-Шегині до місця вивантаження м. Нововолинськ відстань становить 189км, транспортні витрати, відповідно до вищезазначеного документа, становлять 18 180грн, або 96,19 грн/км (18 180грн/189км). Зазначаємо, що транспортні витрати на перевезення вантажу розподілено непропорційно. Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості було встановлено, що декларантом заявлено митну вартість самостійно.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Зважаючи на вказане та згідно вимог наказу ДМСУ від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» (далі - Методичні рекомендації №476) та згідно ст.53-54 МКУ декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін наступні додаткові документи:

1) повідомлення про надання додаткових пояснень та документів від 27.04.2023 №27/04-01 в якому описано бачення ФОП ОСОБА_1 щодо поданих до митного оформлення документів;

2) підписаний імпортером зовнішньоекономічний договір (контракт) від 28.03.2022 №280320223;

3) підписане імпортером доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 13.04.2023 №1;

4) договір (контракт) про перевезення від 21.04.2023 №21/04/23А;

5) підписану імпортером заявку-договір від 18.04.2023 №18/04/2023-5;

6) витяги з Інтернету щодо розрахунку відстаней між містами України, Європи, Азії та конвертер валют від 21.04.2023;

7) заява від 27.04.2023 № 27/04/2023.

Відповідно до наданого декларантом конвертера валют вартість становить 1037908,32 чеських крон, що суперечить статистичній вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 24.04.2023 №23СZ5800002НUААRR7 - 1046184.

Також в додатково наданій заявці-договорі від 18.04.2023 №18/04/2023-5 вага вантажу брутто 22300 кг, що суперечить вазі брутто, зазначеній в пакувальному листі від 24.04.2023 №б/н - 21500 кг та гр. 35 МД «Вага брутто» 22000кг.

В наданому декларантом розрахунку відстаней маршруту Оломоуц (Чеська республіка)- Нововолинськ (Україна) (через м.Луцьк) не доведено розподіл транспортних витрат, відповідно до маршруту, який зазначений в документі, що підтверджує вартість перевезення товару від 24.04.2023 № б/н.

Інші додаткові документи відсутні, про що повідомлено листом від 27.04.2023 №27/04/2023.

Також під час опрацювання вищевказаних документів та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСАУР.

Класифікатор митних формальностей, що можуть бути визначені за результатами застосування системи управління ризиками затверджений наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року №1011.

Таким чином, за зазначеною МД відбулось спрацювання профілю ризику: 105-2- «Контроль правильності визначення митної вартості», що визначило необхідність перевірки достовірності складових митної вартості товарів, а саме додаткові нарахування до ціни угоди; 106 -2, - «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».

У рішенні судом першої інстанції взагалі не взято до уваги автоматичне спрацювання профілів ризику АСАУР.

При цьому апелянт звертає увагу, що Верховний Суд у своїй постанові від 15.08.2019 по справі №826/19400/15 виклав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: «...відповідач має право витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару, за наявності підстав сумніву митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. В даних спірних правовідносинах у митниці виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої митної вартості товару, оскільки відповідачем за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками було виявлено ризик можливого заниження митної вартості товару, що стало підставою здійснення перевірки правильності її визначення.» «...при здійсненні порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості подібних за фізичними характеристиками товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з`ясовано, що вартість заявлених до митного оформлення товарів є меншою від мінімального рівня митної вартості, інформація по яким міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС України. З урахуванням зазначеного, суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що наявність в ЄАІС Держмитслужби України інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів може бути підставою для витребовування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості»

Аналогічні висновки містяться також у постанові Верховного Суду від 13.01.2021 по справа №805/2942/16-а, де суд зазначив наступне: «...сумніви у достовірності та правильності обрахування заявленої митної вартості товару були обґрунтовані такими чинниками: 1) спрацювання профілю ризику в системі АСАУР «Контроль правильності визначення митної вартості» з повідомленням про можливе заниження митної вартості товару та завданням здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до МК України та з урахуванням вимог наказу ДФС України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України. Дана митна формальність є обов`язковою для виконання посадовою особою митниці; 2) встановлення факту заниженої митної вартості спірного товару в порівнянні з цінами на ідентичні товари, митне оформлення яких вже здійснено, за допомогою використання ПІК ЄАІС «Цінова інформація при визначенні митної вартості».

На виконання статті 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митними органами; подавати митним органам достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно ч.2 ст.52 МК України саме декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості товарів, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 Митного кодексу України. До таких документів належать:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі- продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ст.54 МКУ митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару зобов`язана здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Разом з тим зауважуємо, що згідно з п.1 ч.5 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Встановивши розбіжності у документах, які декларантом подавалися разом з МД для митного оформлення та контролю з метою підтвердження заявленої ним митної вартості відповідно до ст.53 МК України, у митного органу було достатньо сумнівів щодо недостовірності заявленої вартості товару за основним методом.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові від 13.03.2017 року №2 Пленуму Вищого адміністративного суду України вказано, що варто підходити до розуміння частини третьої статті 53 МКУ, відповідно до якої передбачено виключно три підстави витребування додаткових документів у декларанта:

1) наявність розбіжностей у документах;

2) наявність ознак підробки документів;

3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів.

При цьому, судді Пленуму роблять висновок, що виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у ч.3 ст. 53 МК України, вже є підставою для витребування додаткових документів.

При цьому звертаємо увагу, що підставою прийняття рішення про коригування митної вартості товару стало виявлення у поданих до митного контролю та оформлення розбіжностей, які безпосередньо впливали на можливість визнання заявленої за першим методом митної вартості, а також не усунення в подальшому вказаних розбіжностей декларантом. За наведених умов митниця зобов`язана самостійно здійснювати визначення митної вартості шляхом її коригування із застосуванням методів, визначених МКУ.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (постанова Верховного Суду у справі №810/5503/15).

Митним законодавством передбачено право митниці вимагати додаткові документи для усунення виявлених під час перевірки числового значення заявленої митної вартості розбіжностей. Окрім того, ч.3 ст.53 МК України передбачає підстави такого витребування та вичерпний перелік документів, які можуть витребуватися. При цьому, єдиними обмеженнями, які передбачені вказаною нормою є неможливість витребування у декларанта документів, що не передбачені ст.53 МК України.

У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, Митного кодексу України, також, вимогами ч.6 ст.54 МКУ передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 МКУ митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості.

У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, митницею відповідно до положень ст.55 та ст.57 МКУ з декларантом проведена консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару. Про факт її проведення свідчить письмова консультація шляхом обміну електронними повідомленнями щодо вибору методу визначення митної вартості товару, яка додавалась до матеріалів справи.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, відповідно до наказу ДМСУ від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України».

Звертає увагу суду, що коригування митної вартості було здійснено на підставі цінової інформації, наявної в митного органу. Так, за основу було взято рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні/ідентичні товари інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме: товар 1 на рівні - 3,52 Дол.США/кг за МД №ИА100330/2023/136665 від 28.03.2023.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначав, що згідно до цінової інформації ЄАІС, а саме митна декларація ціна якої була взята за основу та вказана у Рішенні про коригування митної вартості від 27.04.2023 року №ИА205140/2023/000257/2, тобто МД від 28.03.2023 року № ПА100330/2023/136665 є найближча за часом оформлення до митної декларації у нашому випадку.

Товар класифікується за кодом УКТ ЗЕД - як у даному випадку.

Відповідно до ч.7 ст.55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Таким чином, декларантом вказаний товар оформлено у вільний обіг згідно МД №23UA74U5 від 27.04.2023 року з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст.55 МК України.

Згідно ч.8 ст.55 МК України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Проте, ФОП ОСОБА_1 з додатковими документами на підтвердження заявленого рівня митної вартості до митниці в межах 80 днів з дня випуску товару не зверталось.

З огляду на наведене вище, а також ненаданням декларантом всіх витребуваних митним органом підтверджуючих документів, вважає прийняте рішення про коригування митної вартості від 27.04.2023 року №UA205140/2023/000257/2 є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим.

Щодо задоволення вимог про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн., то апелянт вважає таку суму неспівмірною та завищеною.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що між ФОП ОСОБА_1 (покупець) та фірмою JUTA a.s. (продавець) було укладено зовнішньоекономічний контракт від 28.03.2023 №280320223, за умовами якого продавець поставив та передав товар у власність покупця, чи третьої сторони, вказаної покупцем, згідно із специфікацією, що є невід`ємною частиною Контракту, а покупець прийняв товар та оплатив його на умовах контракту.

Згідно із пунктами 2.1, 3.1 вказаного контракту асортимент, якість та загальна кількість Товару, що підлягає поставці, вказано у Специфікації. Поставка товару по даному контракту здійснюється у строки, вказані у специфікації.

Розрахунки за товар можуть здійснюватись у формі безготівкового розрахунку по факту поставки товару, у формі безготівкового розрахунку на умовах передоплати. Форму розрахунку за товар безпосередньо вказано у специфікації (пункт 5.2. контракту).

Відповідно до специфікації №1 від 13.04.2023 загальна вартість ввезеного товару становить 43958 євро, умовами поставки визначено FCA Olomouc. Вартість товару включає в себе вартість завантаження, маркування та вартість всіх митних формальностей. Умови оплати 100% передоплата (а.с.59 зворот.).

26.04.2023 з метою здійснення митного оформлення товару: «Шпагат сільськогосподарський виготовлений із поліпропіленової нитки. Призначений для в`язання тюків сіна та соломи в прес-підбирачах.арт.100J (56074100) Поліпропіленовий шпагат PPTWINE500/2000m.- 1800 рулонів. Товщина-Тех 2000 (500 м./кг.) Довжина 2000 м. Колір натуральний білий. Міцність на розтягування 80 кг. Вага нетто - 13500 кг.арт.300J (56074100) Поліпропіленовий шпагат PPTWINE1000/5kg.- 160 рулонів. Товщина-Тех 1000 (1000 м./кг.) Довжина 5000 м. Колір натуральний синій. Міцність на розтягування 40 кг. Вага нетто - 1600 кг.арт.300J (56074100) Поліпропіленовий шпагат PPTWINE500/5kg.- 160 рулонів. Товщина-Тех 2000 (500 м./кг.) Довжина 2500 м. Колір натуральний синій. Міцність на розтягування 80 кг. Вага нетто - 1600 кг.арт.300J (56074100) Поліпропіленовий шпагат PPTWINE400/5kg.- 320 рулонів. Товщина-Тех 2500 (400 м./кг.) Довжина 2000 м. Колір натуральний синій. Міцність на розтягування 100 кг. Вага нетто - 3200 кг.арт. 300J (56074100) Поліпропіленовий шпагат PPTWINE350/5kg.- 160 рулонів. Товщина-Тех 2860 (350 м./кг.) Довжина 1750 м. Колір натуральний синій. Міцність на розтягування 114 кг. Вага нетто - 1600 кг. Торговельна марка: JUTA. Виробник: JUTA a.s. CZ» декларантом позивача подано до Волинської митниці електронну митну декларацію №23UA67U8, у графі 42 якої зазначено фактурну вартість товару у сумі 43958 євро. Митна вартість становить 1800883,20 грн, яку визначено за першим методом - за ціною договору з урахуванням вартості доставки товару.

На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення разом з декларацією декларант надав митному органу наступні документи: пакувальний лист від 24.04.2023; рахунок-проформа № від 13.04.2023; рахунок-фактура № від 24.04.2023; автотранспортна накладна №167969 від 24.04.2023; банківський платіжний документ, що стосується оплати товару від 19.04.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару; прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 10.04.2023; зовнішньоекономічний контракт №280320223 від 28.03.2022; договір про надання послуг митного брокера №03-10/05 від 10.05.2022; договір (контракт) про перевезення №18/04/2023-5 від 18.04.2023; декларація-інвойс, складена уповноваженим експортером № від 24.04.2023; копія митної декларації країни відправлення №23CZ5800002HUAARR7 від 24.04.2023.

За результатами аналізу поданої декларантом до митного оформлення МД та долучених документів митницею встановлені наступні розбіжності:

- відповідно до документа, що підтверджує вартість перевезення товару від 24.04.2023 №б/н та договору (контракту) про перевезення від 18.04.2023 №18/04/2023-5, виконавцем послуги є ФОП ОСОБА_2 , що суперечить підпису і штампу перевізника, зазначеного в автотранспортній накладній від 24.04.2023 №167969 PRIVATE COMPANY DSM TRANS;

- в зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 28.03.2022 №280320223, в доповненні до зовнішньоекономічного договору від 13.04.2023 №1 та в заявці на перевезення від 18.04.2023 №18/04/2023-5 відсутні підпис та печатка (за наявності) імпортера ФОП ОСОБА_1 ;

- відповідно до рахунка-фактури від 24.04.2023 № вартість товару становить 43958 євро, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 24.04.2023 №23CZ5800002HUAARR7 1046184;

- відповідно до договору (контракту) про перевезення від 18.04.2023 №18/04/2023-5 вага товару (брутто) становить 22300 кг, що суперечить вазі брутто, зазначеній в пакувальному листі від 24.04.2023 №б/н 21500 кг;

- відповідно до документа, що підтверджує вартість перевезення товару від 24.04.2023 №б/н транспортні витрати від місця завантаження м.Оломоуц (Чехія) до митного переходу Медика-Шегині становлять 30000 грн, відстань між даним маршрутом 514 км, тобто вартість наданих транспортних послуг становить 58,36 грн/км (30 000 грн/ 514 км). Від митного переходу Медика-Шегині до місця вивантаження м.Нововолинськ відстань становить 189 км, транспортні витрати, відповідно до вищезазначеного документа, становлять 18180 грн, або 96,19 грн/км (18 180 грн/189 км). Транспортні витрати на перевезення вантажу розподілено непропорціно.

У зв`язку з вищевикладеним декларанту направлене електронне повідомлення з вимогою про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів.

На запит митного органу позивач надав повідомлення про надання додаткових пояснень та документів від 27.04.2023 №27/04-01 (а.с.60-61, 92-93) та наступні документи: контракт від 28.03.2022 №280320223; специфікацію від 13.04.2023 №1; договір про перевезення від 21.04.2023 №21/04/23A; заявку-договір від 18.04.2023 №18/04/2023-5; витяги з проведеною конвертацією валют та витяг про розрахунок відстані за напрямком руху.

27.04.2023 Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000257/2 та сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/001454.

У графі 33 оскаржуваного рішення від 27.04.2023 №UA205140/2023/000257/2 зазначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять ycix даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, та містять розбіжності, які наведені вище.

Згідно із статтею 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містять розбіжності, необхідно згідно із статтями 53 та 54 МК України в 10-ти денний термін надати: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів та інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за бажанням декларанта.

Додатково декларантом надано: 1) повідомлення про надання додаткових пояснень та документів від 27.04.2023 №27/04-01 в якому описано бачення ФОП ОСОБА_1 щодо поданих до митного оформлення документів; 2) підписаний імпортером зовнішньоекономічний договір (контракт) від 28.03.2022 №280320223; 3) підписане імпортером доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 13.04.2023 №1; 4) договір (контракт) про перевезення від 21.04.2023 №21/04/23A; 5) підписану імпортером заявку-договір від 18.04.2023 №18/04/2023-5; 6) витяги з Інтернету щодо розрахунку відстаней між містами України, Європи, Азії та конвертер валют від 21.04.2023; 7) заява від 27.04.2023 № 27/04/2023.

Зазначено, що відповідно до наданого декларантом конвертера валют вартість становить 1037908,32 чеських крон, що суперечить статистичній вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 24.04.2023 №23CZ5800002HUAARR7 1046184.

Також в додатково наданій заявці-договорі від 18.04.2023 №18/04/2023-5 вага вантажу брутто 22300 кг, що суперечить вазі брутто, зазначеній в пакувальному листі від 24.04.2023 №б/н 21500 кг та гр. 35 МД «Вага брутто» 22000 кг.

В наданому декларантом розрахунку відстаней маршруту Оломоуц (Чеська республіка) - Нововолинськ (Україна) (через м.Луцьк) не доведено розподіл транспортних витрат , відповідно до маршруту, який зазначений в документі, що підтверджує вартість перевезення товару від 24.04.2023 № б/н.

Інші додаткові документи відсутні, про що повідомлено листом від 27.04.2023 №27/04/2023.

За умови надання, згідно із часиною третьої статті 53 МК України документів, витребуваних митницею, які містять достовірну, об`єктивну інформацію, яка підлягає обчисленню (в тому числі складових митної вартості) і підтверджує правильність обрання методу визначення митної вартості, митну вартість може бути визнано. У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, МК України, також, вимогами частини шостої статі 54 МК України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості.

У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 2б (стаття 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта.

У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, які декларантом неспростовані, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, митницею відповідно до положень статей 55, 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.

Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно із статтею 64 МК України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні/ідентичні товари інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме: - товар 1 на рівні - 3,52 Дол.США/кг за МД №UA100330/2023/136665 від 28.03.2023.

27.04.2023 декларант подав митну декларацію №23UA74U5, за якою імпортований товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу України.

Постановляючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами першою - п`ятою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частин першої-третьої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частин першої, другої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

З огляду на викладене суд першої інстанції правильно вважав, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

При цьому суд слушно зауважив, що витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Крім того суд правильно врахував, що згідно частини 2 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Судом першої інстанції з`ясовано, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України (зокрема, рахунок-фактуру (інвойс), контракт (договір купівлі-продажу товару), калькуляцію транспортних витрат, банківський платіжний документ, що стосуються оцінюваного товару).

Подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом.

Так, умовами контракту від 28.03.2023 №280320223 визначено, що асортимент, якість та загальна кількість Товару, що підлягає поставці, вказано у Специфікації.

Відповідно до специфікації №1 від 13.04.2023 загальна вартість ввезеного товару становить 43958 євро, що відповідає вартості товару, зазначеної у проформі інвойсі від 13.04.2023 (а.с.50) та безпосередньо у МД №23UA67U8 від 26.04.2023.

Згідно із пунктом 5.2 вказаного контракту розрахунки за товар можуть здійснюватись у формі безготівкового розрахунку по факту поставки товару, у формі безготівкового розрахунку на умовах передоплати. Форму розрахунку за товар безпосередньо вказано у специфікації (пункт 5.2. контракту).

У специфікації №1 від 13.04.2023 умовами поставки визначено FCA Olomouc. Вартість товару включає в себе вартість завантаження, маркування та вартість всіх митних формальностей. Умови оплати 100% передоплата (а.с.59 зворот, 87).

Тобто форма оплати визначена за домовленістю, як передбачено пунктом 5.2 контракту, та підтверджена платіжною інструкцією в іноземній валюті від 19.04.2023 про оплату на адресу іноземного контрагента фірми JUTA a.s. згідно зазначеного вище контракту коштів в сумі 43958 євро.

Відхиляючи доводи відповідача, що в зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 28.03.2022 №280320223, в доповненні до зовнішньоекономічного договору від 13.04.2023 №1 та в заявці на перевезення від 18.04.2023 №18/04/2023-5 відсутні підпис та печатка (за наявності) імпортера ФОП ОСОБА_1 , то суд слушно зауважив, що згідно матеріалів справи, здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, митницею було надіслано декларанту електронне повідомлення, в якому було зазначено про вказані недоліки та необхідність надання додаткових документів, у відповідь на яке разом із повідомлення про надання додаткових пояснень та документів від 27.04.2023 №27/04-01 позивач повторно надав контракт від 28.03.2022 №28032023, специфікацію від 13.04.2023 №1 та заявку-договір на перевезення від 18.04.2023 №18/04/2023-5, які містили підпис та печатку ФОП ОСОБА_1 .

Щодо доводів митного органу про те, що відповідно до документа, що підтверджує вартість перевезення товару від 24.04.2023 №б/н та договору (контракту) про перевезення від 18.04.2023 №18/04/2023-5 виконавцем послуги є ФОП ОСОБА_2 , що суперечить підпису і штампу перевізника, зазначеного в автотранспортній накладній від 24.04.2023 №167969 PRIVATE COMPANY DSM TRANS, то судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та ФОП ОСОБА_2 було укладено заяву-договір від 18.04.2023 №18/04/2023-5 на перевезення по маршруту м.Оломоуц (Чехія) - м.Нововолинськ (Волинська область). Загальна сума фрахту 48180,00 грн. Оплата 1-2 дні по вивантаженню авто.

Як вбачається із копії автотранспортної накладної від 24.04.2023 №167969, на ній дійсно міститься печатка перевізника PRIVATE COMPANY DSM TRANS. Поряд з цим, матеріалами справи підтверджується, що з метою спростування відповідних сумнівів митного органу, позивач разом повідомленням про надання додаткових пояснень та документів від 27.04.2023 №27/04-01 надав відповідачу договір про надання послуг з організації перевезення вантажів автомобільним транспортом від 21.04.2023 №21/04/23A, укладений між ФОП ОСОБА_2 (замовник) та ПП «ДСМ ТРАНС» виконавець.

Згідно із пунктом 1.1. вказаний договір регулює відносини між замовником та виконавцем при організації та виконанні останнім по заявці замовника перевезень вантажів автомобільним транспортом, транспортно-екпедиційного обслуговування вантажів та інших послуг з перевезення вантажів.

Відтак суд слушно вважав, що за своєю правовою природою зазначений договір є договором транспортного експедирування.

Згідно зі статтею 929 Цивільного кодексу України (аналогічні приписи зазначені в статті 316 Господарського кодексу України) за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до частини першої статті 932 Цивільного кодексу України експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб.

З огляду на вказані норми законодавства суд правильно вважав, що виконання перевезення може виконуватись експедитором як особисто, так і іншими, залученими експедитором особами - перевізниками, договори з якими експедитор може укладати від свого імені.

Окрім того, листом від 24.04.2023 ФОП ОСОБА_2 підтвердив, що транспортні витрати на перевезення вантажу по маршруту м.Оломоуц (Чехія) - м.Нововолинськ (Україна), автомобілем Renault, державний номер якого НОМЕР_1 становлять 48180,00 грн: від місця завантаження м.Оломоуц (Чехія) до митного переходу Медика-Шегені - 30000,00 грн та від митного переходу Медика-Шегені до місця вивантаження м.Нововолинськ 18180,00 грн, в тому числі експедиторські послуги (а.с.55).

З урахуванням зазначеного, на думку суду, зазначення в автотранспортних накладних перевізником підприємства, яке не є стороною договору на транспортно-експедиторське обслуговування, не вважається порушенням договірних зобов`язань чи митного законодавства і не може бути підставою для не визнання митної вартості товару та її коригування.

Надаючи оцінку твердженням відповідача, що відповідно до рахунка-фактури від 24.04.2023 № вартість товару становить 43958 євро, що суперечить вартості, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 24.04.2023 №23CZ5800002HUAARR7 1046184, суд підставно зауважив, що в експортній митній декларації від 24.04.2023 №23CZ5800002HUAARR7 вартість товару зазначена у графі 46 «Статистична вартість» та становить 1046184 чеських крон, а у проформі-інвойс № та інвойсі № - 43958 у валюті євро.

При цьому суд вірно вказав, що конвертація валют здійснюється за курсом валют в країнах Євросоюзу станом на день заповнення експортної митної декларації, а не за курсом валют Національного банку України, що зумовило числову розбіжність.

Крім того, експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення та заповнюється відправником товару або митним агентством, яке здійснює оформлення (відкриття) експортної декларації. Будь-яка різниця статистичної вартості товару в експортній декларації не може викликати сумнівів, оскільки якщо така і мала місце, то це обумовлено застосуванням курсу валют в країнах Євросоюзу, а не заниженням ціни позивачем згідно з документами, виданими йому продавцем.

При цьому у митній декларації країни відправлення вказується статистична вартість товарів (із врахуванням витрат на митне оформлення в країні експорту), а не фактурна вартість експортованих товарів, що не може свідчити про розбіжність в цифрових значеннях між митною декларацією країни відправлення і рахунком-фактурою та бути підставою для коригування вартості ввезеного товару.

Ціна в експортній декларації є меншою за задекларовану та може бути наслідком коливання різниці курсів валют (офіційного та комерційного) та така різниця є незначною, що не вказує на заниження позивачем митних платежів з цих підстав.

Вказана обставина відповідачем жодними доказами не спростована, а матеріалами справи підтверджено, що позивачем була додатково надана митному органу інформація щодо конвертації валют, яка містить числовий розрахунок, здійснений за допомогою спеціального конвектора з визначенням дати курсу валют.

Щодо позиції митного органу про те, що відповідно до договору (контракту) про перевезення від 18.04.2023 №18/04/2023-5 вага товару (брутто) становить 22300 кг, що суперечить вазі брутто, зазначеній в пакувальному листі від 24.04.2023 №б/н 21500 кг, то суд першої інстанції правильно констатував, що як в проформі-інвойсі та інвойсі від 13.04.2023 №, так і в автотранспортній накладній CMR та в експортній митній декларації від 24.04.2023 №23CZ5800002HUAARR7 вказана вага імпортованого товару - 22000 кг (маса нетто 21500 кг). Відповідна вага зазначена в графах 35, 38 експортної митної декларації. У специфікаціі до контракту №1 вага товару також 21500 кг.

Так, брутто це вага товару разом з упаковкою, а з огляду на те, що товар переміщувався в палетах, тому в пакувальному листі від 24.04.2023 №б/н вага товару брутто 22000 кг, нетто 21500 кг.

З огляду на вказане, суд обґрунтовано вважав, що розбіжність в документах щодо ваги товару відсутня.

Крім того в оскаржуваному рішенні митний орган також зазначив, що транспортні витрати розподілено непропорційно, позаяк відповідно до документа, що підтверджує вартість перевезення товару від 24.04.2023 №б/н, транспортні витрати від місця завантаження м.Оломоуц (Чехія) до митного переходу Медика-Шегині становлять 30000 грн, відстань між даним маршрутом 514 км, тобто вартість наданих транспортних послуг становить 58,36 грн/км (30 000 грн/ 514 км). Від митного переходу Медика-Шегині до місця вивантаження м.Нововолинськ відстань становить 189 км, транспортні витрати відповідно до вищезазначеного документа становлять 18180 грн, або 96,19 грн/км (18 180 грн/189 км).

У даному випадку суд підставно вказав, що товар прямував за напрямком руху Оломоуц Нововолинськ (через м.Луцьк). Загальна відстань за напрямком руху становить 820 км, що цілком співмірно із визначеною перевізником вартістю, тобто 48180 грн. Крім того перевізник вправі сам формувати ціноутворення того чи іншого перевезення з врахуванням відстані та інших необхідних характеристик.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, свідчать, що позивачем подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, підтверджували ціну товару, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товару за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 МК України.

Також задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, вірно врахував позицію Верховного суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16 та 13.06.2019 у справі №820/6315/15, де суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

У даній спірній ситуації, відповідач митну вартість визначив за другорядним методом резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

При цьому суд погодився, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на ідентичний або подібний (аналогічних) товар, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

При цьому суд першої інстанції слушно зауважив, що у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації, на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим. Відтак, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Крім того, при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, однак формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару й не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Згідно з частиною сьомою статті 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару, у тому числі невірно визначено митну вартість товару, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Верховний Суд в постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

Оскільки відповідач належними та допустимими доказами не довів факт порушення позивачем вимог митного законодавства при визначенні митної вартості товару, то правильним є висновок суду першої інстанції, що оскаржуване рішення від 27.04.2023 №UA205140/2023/000257/2 про коригування митної вартості товарів слід визнати протиправним та скасувати.

Крім того колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо розподілу судових витрат у даній справі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, відтак рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року у справі № 140/9378/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді В. Я. Качмар
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 13.02.2024