Справа № 420/17343/22
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/17343/22

Перша інстанція: суддя Василяка Д.К.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ГРУПП» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, карток відмови,

В С Т А Н О В И Л А:

29 листопада 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю «ГРІН ГРУПП» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просило:

визнати протиправними та скасувати: рішення про коригування митної вартості товару від 12.10.2022 року №UA500530/2022/000011/1, №UA500530/2022/000009/1, №UA500530/2022/000012/1, №UA500530/2022/000010/1, №UA500530/2022/000013/1, прийняті Одеською митницею;

визнати протиправними та скасувати картки відмов в прийнятті митних декларацій від 12.10.2022 року №UA500530/2022/000087, №UA500530/2022/000085, №UA500530/2022/000088, №UA500530/2022/000086, №UA500530/2022/000089, прийняті Одеською митницею.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «ГРІН ГРУПП» надало всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару. Подані декларантом документи для митного оформлення товару за ціною контракту відповідають вимогам ст.53 Митного кодексу України, є належними, допустимими та підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей. Прийняті рішення про коригування митної вартості та картки відмови протиправні та ґрунтуються не на законі, а на безпідставних висновках та власних переконаннях контролюючого органу.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів встановлено, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що в документах, які надані декларантом, наявні розбіжності, відсутні всі відомості щодо ціни та вони не містять усіх необхідних відомостей стосовно складових митної вартості. У зв`язку з вищевикладеним Одеською митницею обґрунтовано прийняті рішення про коригування митної вартості товарів, імпортованих позивачем.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду 27 березня 2023 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН ГРУПП» задоволено у повному обсязі.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити повністю. Апелянт вказує, що судом першої інстанції не надана належна оцінка доводам відповідача, що подані декларантом документи не містили належних, об`єктивних, та достовірних відомостей про числові складові заявленої митної вартості, тому підтвердити заявлену митну вартість неможливо відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України.

Судом першої інстанції також не враховано, що на виконання вимог статті 54 Митного кодексу України під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів та перевірки документів встановлено, що в поданих документах містились розбіжності, а також декларантом не надано витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів.

Додатково апелянт вказує, що надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

1) згідно поданого до митного оформлення інвойсу №1 від 23.08.2022 лізингодавцем SP.2.0.0.AMPLUA LOGISTIKS товар придбано на умовах CFR (без зазначення конкретного місця ) за вартістю згідно інвойсу 13 800 євро за шт., водночас за цією ж вартістю товар згідно інвойсу №1 від 04.10.2022 року передано в оперативний лізинг лізингоотримувачу ТОВ «ГРІН ГРУПП». Таким чином виникають сумніви щодо включення транспортних витрат та/або включення чи не включення вартості страхування у вартість товару;

2) подані до митного оформлення висновки про вартісні характеристики від 05.10.2022 року без додатків, а саме: фотофіксації пошкоджень КТЗ та калькуляції відновлювального ремонту, які згідно мають вплив на здійснену оцінку вартості транспортного засобу. Слід зазначити також, що згідно даних гр.31 митної декларації товар має наступний опис: «Напівпричіп-цистерна силос для перевезення вантажів, тривісна, нова, 2016 року випуску». Також для здійснення оцінки експортом взято за основу 4 аналогічні товари, при цьому вартість товарів з аналогічною торговельною маркою NURSAN складала відповідно 33000 та 35000 євро, що опосередковано свідчить, що товари з даною торговельною маркою є дорожчими;

3) відповідно до п. 3 частини 2 статті 53 якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу документом, який підтверджує митну вартість товарів є рахунок-проформа. Згідно умов договору надається послуга оперативного лізингу. При цьому разом з митною декларацією подано рахунок-фактуру;

4) попередня калькуляція, як додаток до висновку експерта виконана ОСОБА_1 м. Чорноморськ та містить перелік необхідних робіт (22 підпункти) для покращення експлуатаційних характеристик таких як заміна РМК гальмівних механізмів, заміна мастила в маточині і т.п. Зазначений перелік неможливо встановити без візуального огляду напівпричепу, проте транспортний засіб перебував в зоні митного контролю на території ВАТ ІЗТПВ «Дунай-Пак» м. Ізмаїл. Слід зазначити також, що фотофіксації відновлюваного ремонту, як зазначено в листі підприємства подано не було;

5) поданий інвойс на оплату перевезення містить реквізити для оплати, що відрізняються від тих, що вказані в документі, що підтверджує оплату за транспортування товарів.

Відповідно до ч.3 п.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Одеської митниці задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

23.08.2022 року SP. Z.O.O. AMPLUA LOGISTIKS придбало 25 напівпричепів тривісних «THREE-AXLE SILOBAS SEMI TRAILER» у компанії SKY LIGHT INVEST FZE на підставі контракту № CL1/230822. Вартість одного напівпричепа, згідно інвойсу № 1 до контракту, складає 13800,00 євро. (т.1 а.с.15-209)

Контракт укладено на умовах поставки CFR до порту Рені або Орлівка, Україна.

04.10.2022 року між SP. Z.O.O. AMPLUA LOGISTIKS та ТОВ «ГРІН ГРУПП» укладено договір оперативного лізингу № 04/10, у відповідності до якого SP. Z.O.O. AMPLUA LOGISTIKS надає ТОВ «ГРІН ГРУПП» в оперативний лізинг напівпричепи тривісні «THREE-AXLE SILOBAS SEMI TRAILER» в кількості і на термін обумовлені договором і додатками до нього. (т.1 а.с. 28-29)

За актом приймання-передачі від 06.10.2022 року ТОВ «ГРІН ГРУПП» отримало 5 напівпричепів. (т.1 а.с.31)

З метою митного оформлення товару декларантом позивача для здійснення митного оформлення товарів до Одеської митниці подані митні декларації (МД) №UA500530/2022/005420, UA500530/2022/005421, №UA500530/2022/005422, №UA500530/2022/005423, №UA500530/2022/005427 (т.1 а.с.145-154).

Митна вартість товару визначена декларантом самостійно за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом до кожної митної декларації надані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 04.10.2022 року; рахунок-фактуру (інвойс) від 23.08.2022 року; рахунок від 04.10.2022 року; коносамент від 26.08.2022 року; автотранспортну накладну від 26.09.2022 року; вантажну відомість від 26.08.2022 року.

07 жовтня 2022 року ТОВ «ГРІН ГРУП» отримані 5 запитів від інспектора митного поста Ізмаїл Одеської митниці в яких зазначено наступне: існують сумніви щодо включення транспортних витрат та/або включення чи не включення вартості страхування у вартість товару; висновки про оцінку вартості колісного транспортного засобу, що ввозиться на митну територію України подані без додатків, а саме калькуляції відновлювального ремонту та фотофіксації пошкоджень; аналогічні транспортні засоби мають вартість 33 000,00 євро та 35000,00 євро; на підтвердження митної вартості надано не рахунок-проформу, а рахунок. (т.1 а.с. 94-98)

На підставі вищевикладеного, інспектор митного поста Ізмаїл Одеської митниці зобов`язав ТОВ «ГРІН ГРУП» надати додаткові документи щодо підтвердження митної вартості товару, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації;2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 4) копію митної декларації країни відправлення.

11 жовтня 2022 року ТОВ «ГРІН ГРУП», у відповідь на вищезазначені запити інспектора митного поста Ізмаїл Одеської митниці надані 5 відповідей у яких зазначено, що поставка товару здійснена на умовах CFR, які передбачають обов`язок продавця (SKY LIGHT INVEST FZE) сплатити доставку товару у порт призначення, в даному випадку Орлівка, на підтвердження чого надано інвойс на оплату доставки та роздруківка із системи банку Silicon Valley Bank щодо підтвердження оплати; надано висновки щодо вартості товару із фотофіксацією пошкоджень та калькуляцією відновлювального ремонту; та твердження інспектора митного поста про вартість схожих транспортних засобів в розмірі 33 000,00 євро та 35000,00 євро, як зазначає позивач, не зрозуміло на чому ґрунтуються. Також надані фотозображення цистерн. (т.1 а.с.99-108)

12 жовтня 2022 року Одеська митниця, за наслідком розгляду пояснень та додатково поданих документів, прийняла рішення про коригування митної вартості товару №UA500530/2022/000011/1, №UA500530/2022/000009/1, №UA500530/2022/000012/1, №UA500530/2022/000010/1, №UA500530/2022/000013/1 (т.1 а.с. 135-144).

Одеською митницею було проведено аналіз баз даних ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить 38 000 євро за шт. (МД № UA500110/2022/000579 від 10.01.2022 року та МД № UA500110/2022/001304 від 10.01.2022 року), ніж заявлено декларантом - 13 800 євро за шт. (т.1 а.с. 135-144)

Також 12 жовтня 2022 року Одеська митниця винесла картки відмов в прийнятті митних декларацій №UA500530/2022/000087, №UA500530/2022/000085, №UA500530/2022/000088, №UA500530/2022/000086, №UA500530/2022/000089. (т.1 а.с. 120-129)

Не погоджуючись з правомірністю спірних рішень, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано до Одеської митниці відповідні документи, які підтверджують митну вартість товарів за митними деклараціями, у відповідності до положень ч.2 ст.53 Митного кодексу України та які не містять розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. При цьому, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товарів, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини щодо організації та здійснення митної справи в Україні, економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України врегульовані положеннями Митного кодексу України (далі МК України).

Згідно ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч.2 ст.53 МК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З наведеного вбачається, що митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, підставами для їх прийняття відповідач зазначив наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та не подання позивачем всіх документів, а саме:

- згідно поданого до митного оформлення інвойсу №1 від 23.08.2022 лізингодавцем SP.2.0.0.AMPLUA LOGISTIKS товар придбано на умовах CFR (без зазначення конкретного місця ) за вартістю згідно інвойсу 13 800 євро за шт., водночас за цією ж вартістю товар згідно інвойсу №1 від 04.10.2022 року передано в оперативний лізинг лізингоотримувачу ТОВ «ГРІН ГРУПП». Таким чином виникають сумніви щодо включення транспортних витрат та/або включення чи не включення вартості страхування у вартість товару;

- подані до митного оформлення висновки про вартісні характеристики від 05.10.2022 не містять додатків, а саме: фотофіксації пошкоджень КТЗ та калькуляції відновлювального ремонту, які мають вплив на здійснену оцінку вартості транспортного засобу. Слід зазначити також, що згідно даних гр.31 митної декларації товар має наступний опис: «Напівпричіп-цистерна силос для перевезення вантажів, тривісна, нова, 2016 року випуску». Також для здійснення оцінки експортом взято за основу 4 аналогічні товари, при цьому вартість товарів з аналогічною торговельною маркою NURSAN складала відповідно 33000 та 35000 євро, що опосередковано свідчить, що товари з даною торговельною маркою є дорожчими;

- відповідно до п. 3 частини 2 статті 53 якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу документом, який підтверджує митну вартість товарів є рахунок-проформа. Згідно умов договору надається послуга оперативного лізингу. При цьому разом з митною декларацією подано рахунок-фактуру;

- в митній декларації країни відправлення зазначений інший код товару на рівні 6 знаків за гармонізованою системою класифікації товарів, а також міститься посилання на інвойс, що відрізняється від поданого до митного оформлення;

- попередня калькуляція, як додаток до висновку експерта виконана ОСОБА_1 м. Чорноморськ та містить перелік необхідних робіт (22 підпункти) для покращення експлуатаційних характеристик таких як заміна РМК гальмівних механізмів, заміна мастила в маточині і т.п. Зазначений перелік неможливо встановити без візуального огляду напівпричепу, проте транспортний засіб перебував в зоні митного контролю на території ВАТ ІЗТПВ «Дунай-Пак» м. Ізмаїл. Слід зазначити також, що фотофіксації відновлюваного ремонту, як зазначено в листі підприємства подано не було;

- поданий інвойс на оплату перевезення містить реквізити для оплати, що відрізняються від тих, що вказані в документі, що підтверджує оплату за транспортування товарів;

- ненадання декларантом виписки з бухгалтерської документації, каталогів, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару, висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, експортної декларації країни відправлення.

Стосовно включення до митної вартості транспортних витрат та/або включення чи не включення вартості страхування у вартість товару, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось, SP. Z.O.O. AMPLUA LOGISTIKS придбало 25 напівпричепів тривісних «THREE-AXLE SILOBAS SEMI TRAILER» у компанії SKY LIGHT INVEST FZE на умовах поставки CFR до порту Рені або Орлівка, Україна.

Згідно з правилами Інкотермс 2020, зокрема, відповідно до умов поставки CFR продавець зобов`язаний своїм коштом доставити товар у порт відвантаження, завантажити його на судно i сплатити фрахт для доставки товару в зазначений порт призначення.

Отже, SKY LIGHT INVEST FZE за умовами поставки мала обов`язок сплатити транспортні витрати по доставці 5 напівпричепів-цистерн до порту Орлівка.

Крім того, умови поставки CFR, згідно з правилами Інкотермс 2020, не зобов`язували SP. Z.O.O. AMPLUA LOGISTIKS та SKY LIGHT INVEST FZE здійснювати страхування товару.

Таким чином, зауваження митного органу про відсутність відомостей щодо вартості транспортування товару є безпідставними, адже відповідно до базису поставки витрати на транспортування, навантаження/вивантаження поніс SKY LIGHT INVEST FZE, а страхування товару не відбувалось.

В подальшому, SP. Z.O.O. AMPLUA LOGISTIKS передало вказаний товар ТОВ «ГРІН ГРУПП» на підставі договору оперативного лізингу в порту призначення, тому жодна з сторін договору оперативного лізингу не понесла витрат на доставку чи страхування товару.

Щодо посилання відповідача, що відповідно до п. 3 частини 2 статті 53 до документів, які підтверджують митну вартість товарів, не додано рахунок-проформа, судова колегія вважає їх необґрунтованими.

Згідно умов договору надається послуга оперативного лізингу. Разом з митною декларацією позивачем дійсно подано рахунок-фактуру. Проте, судова колегія враховує, що 11.10.2022 року позивачем в рамках консультації із митним органом по митним деклараціям надано відповідачу копію інвойса-проформи №1 від 04.10.2022 року, що спростовує доводи митного органу про ненадання на його вимогу рахункуу-фактури.

Відносно посилання відповідача на відсутність додатків до висновків про вартісні характеристики від 05.10.2022 року, а саме: калькуляції відновлювального ремонту, колегія суддів зазначає наступне.

Дослідивши висновки про вартісні характеристики від 05.10.2022 року, судова колегія звертає увагу, що суб`єктом оціночної діяльності проведено визначення вартості майна без врахування понижуючого коефіцієнту на вартість ремонтно-відновлювальних робіт. За таких обставин, калькуляція відновлювальних робіт не впливає на рівень визначеної вартості товару, тому не має перевірятись митним органом.

Також митним органом поставлено під сумнів необхідність виконання відновлювальних робіт для покращення експлуатаційних характеристик, які визначені в попередній калькуляції. На переконання митного органу, зазначений перелік неможливо встановити без візуального огляду напівпричепів, проте транспортні засоби перебували в зоні митного контролю на території ВАТ ІЗТПВ «Дунай-Пак» м. Ізмаїл.

З наданих пояснень позивача вбачається, що перелік необхідних робіт необхідний для покращення експлуатаційних характеристик попередньо визначений профільним спеціалістом виходячи з визначених регламентом технічних робіт з обслуговування транспортних засобів з урахуванням їх року випуску. Крім того вказано, що огляд транспортних засобів проведено за допомогою фото та відеотехніки.

В свою чергу, митний орган не надав жодного доказу відсутності необхідності проведення відновлювальних робіт для покращення експлуатаційних характеристик та не довів заниження заявлено вартості товару.

Щодо посилання відповідача на те, що у декларації країни відправника (Туреччина) код товару зазначений 87163980 - причепи та напівпричепи; інші несамохідні транспортні засоби; їх частини, що використовувались, а у декларації країни отримання (Україна) код товару зазначений - причепи - цистерни та напівпричепи-цистерни, суд зазначає таке.

Митна декларація країни відправлення за змістом ч. 2 ст. 53 МК України не є основним документом, який підтверджують митну вартість товарів. Відповідно до п. 7 частини третьої ст. 53 Митного кодексу копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів. Посилаючись на «виявлені недоліки» у митній декларації країни відправлення відповідач не наводить розбіжностей у документах та складових митної вартості, поданих ним у відповідності до ч.2 ст.53 Митного кодексу України, що в свою чергу могли бути усунені після дослідження декларації країни відправлення. Більш того, заповнення митної декларації в країні виправлення здійснюється продавцем товару, тому позивач не впливає на її зміст, зокрема визначення коду товару.

В той же час, позивач, у деклараціях зазначив код товару як тобто «напівпричіп-цистерна, новий, 2016 року випуску», який відповідає іншим документам, що були надані разом із митними деклараціями.

Суд звертає увагу, що відповідач, вказуючи на вищенаведені розбіжності, жодним чином не зазначає, яким чином перелічені обставини перешкоджали перевірці обґрунтованості визначення декларантом митної вартості товару, оскілки обидва коди товару передбачають сплату однакових митних платежів та жоден з них не надає митних преференцій платнику.

Також судом досліджено доводи митниці, що поданий інвойс на оплату перевезення містить реквізити відмінні від зазначених в документі, що підтверджує оплату за транспортування товарів. При цьому, митний орган не ставить під сумнів сам факт оплати.

Позивач за цього приводу зазначає, що мало місце технічна помилка, яка була виправлена та митному органу був наданий інвойс з коректними реквізитами, що не спростовується апелянтом.

Таким чином, сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи містили розбіжності є необґрунтованими. Крім того, будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої митної вартості товару судом не встановлено.

Твердження відповідача про ненадання декларантом висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, спростовуються змістом карток відмов у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, з яких вбачається надання митному органу висновків про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованою організацією від 05.10.2022 року.

Стосовно витребування виписки з бухгалтерської документації, каталогів, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару, експортної декларації країни відправлення , митним орган не наведено жодного обґрунтування необхідності отримання саме вказаних документів у розрізі здійснених експортних операцій.

У той же час відповідач залишив поза увагою, що позивачем отримано товар по договору оперативного лізингу від юридичної особи, яка не є виробником даного товару, що унеможливлює отримання каталогів, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару.

Оцінюючи наведені обставини у сукупності, судова колегія вважає вірними висновки суду, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню. Отже, до митного органу декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про його митну вартість за ціною договору, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом і визначив митну вартість за методом за ціною договору подібних (аналогічних) товарів.

Згідно сталої практики Верховного Суду формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

З оскаржуваних рішень вбачається, що в якості джерела інформації стосовно визначення митної вартості аналогічних товарів обрано МД № UA500110/2022/000579 від 10.01.2022 року та МД № UA500110/2022/001304 від 10.01.2022 року.

Разом з тим, відповідачем не надано суду для дослідження вищезазначені митні декларації, в зв`язку з чим неможливо порівняти умови поставки товару, код та країну походження товару тощо.

Судова колегія зазначає, що наявність у базі даних митного органу інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), що само по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів.

За таких обставин, під час розгляду справи відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами про наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар.

Вищевказане свідчить, що правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

Митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані представником позивача для митного оформлення товару. При цьому досліджені судом документи, які містяться в матеріалах справи, є належними та в повній мірі відповідають вимогам Митного кодексу України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не спростовані митним органом, а тому відповідачем безпідставно застосовано інший метод визначення митної вартості у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 08 грудня 2022 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 320, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко