Справа № 340/2398/23
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2024-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 340/2398/23
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.09.2023 року, (суддя суду першої інстанції Казанчук Г.П.), прийняте в порядку прощеного провадження в м. Крипивницькому, в адміністративній справі №340/2398/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за листопад та грудень місяці 2022 р.;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за листопад та грудень місяці 2022р., як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях в сумі 200000,00 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.09.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди за період проходження стаціонарного лікування з 01.11.2022 по 04.11.2022 та з 29.12.2022 по 31.12.2022 із розрахунку 100000 грн. пропорційно часу лікування.

Зобов`язано військову частину в/ч НОМЕР_1 провести перерахунок суму додаткової винагороди за період листопад грудень 2022 року із бази розрахунку 100000 грн. пропорційно часу лікування з 01.11.2022 по 04.11.2022 та з 29.12.2022 по 31.12.2022 і виплатити різницю, яка виникне при перерахунку.

У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення в частині позовних вимог, в задоволенні яких було відмовлено та в цій частині прийняти нову постанову про повне задоволення адміністративного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач має право на отримання грошового забезпечення за листопад та грудень 2022 року в сумі 200000.00 грн., з огляду на приписи п. 9 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердежного наказом Міністра оборони України від 26.06.2018 року № 260

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 17 вересня 2021 року уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу (а.с.16-17).

У довідці в/ч НОМЕР_1 від 20.10.2022 року №234, яка складена на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.07.2022 року, ОСОБА_1 05 червня 2022 року отримав мінно-вибухову травму за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини (а.с.14).

У період з 05.06.2022 року до 22.10.2022 року проходив лікування та перебував у відпусті пов`язаної із лікуванням.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.02.2023 року №37 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складі) від 03.02.2023 року №34-РС, з військової служби на підставі висновку ВЛК про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с.29).

При цьому, при звільненні ОСОБА_1 не була виплачена додаткова допомога в розмірі 200000.00 грн. за листопад та грудень 2022 року за час перебування на лікуванні.

Не погодившись з вказаною бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позові вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відновлення порушеного права позивача повинно відбутись шляхом зобов`язання в/ч НОМЕР_1 провести перерахунок суми додаткової винагороди за період листопад грудень 2022 року із розрахунку 100000 грн. пропорційно часу лікування з 01.11.2022 по 04.11.2022 та з 29.12.2022 по 31.12.2022 року та зобов`язання виплатити різницю, яка виникне при перерахунку.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно пунктами 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 ''Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб'' грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 ''Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову №168 ''Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану'' (далі - Постанова №168).

Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що військовослужбовці наділені правом на отримання додаткової винагороди збільшену до 100000 грн. у випадку перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом).

Як свідчать встановлені обставини справи, протягом періоду листопад грудень 2022 рік позивач частково проходив службу, а частково перебував на лікуванні.

Так, з 31.10.2022 року по 04.11.2022 року згідно виписного епікризу ВМКЦ Східного регіону №11606 в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні (а.с.26).

Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №3739 КП ''Медичний центр реабілітації учасників бойовий дій Луцької міської територіальної громади'' ОСОБА_1 з 23.11.2022 року по 16.12.2022 року перебував на амбулаторному лікуванні (а.с.27).

У виписці із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №3850 КП ''Медичний центр реабілітації учасників бойовий дій Луцької міської територіальної громади'' ОСОБА_1 з 29.12.2022 року по 27.01.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні (а.с.28).

Відтак, з огляду на вказані обставини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що за період перебування позивача на стаціонарному лікуванні (з 01.11.2022 по 04.11.2022 та з 29.12.2022 по 31.12.2022) останній наділений правом на отримання додаткової винагороди збільшеної до 100000.00 грн.

При цьому, що стосується посилань позивача на наявність у нього права на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000.00 грн. за період з 24.12.2022 року по 31.12.2022 року, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що згідно направлення №1329 від 24.12.2022 року ОСОБА_1 був направлений на лікування та реабілітацію.

Між тим, відповідно до виписки із медичної карти амбулатонрго (стаціонарного) хворого № 3850, позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 29.12.2022 року по 27.01.2023 року.

В свою чергу, іншої інформації про перебування позивача на стаціонрарному лікуванні з 24.12.2022 по 28.12.2022 року (п`ять днів) позивачем до суду надано не було.

Також, що стосується посилань позивача на наявність у нього права на отримання суми додаткової винагороди за період листопад грудень 2022 року із розрахунку 100000 грн. з огляду на приписи п. 9 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердежного наказом Міністра оборони України від 26.06.2018 року № 260, які визначають, що грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні), то колегія суддів апеляційного суду вважає їх безпідставними, оскільки порядок та підстави виплати додаткової винагороди у розмірі 100000.00 грн. визначаються Постановою №168, яка є спеціальним нормативно-правовим актом та підлягає застосуванню при вирішенні даного спору.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.09.2023 року в адміністративній справі №340/2398/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук