Справа № 620/4408/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Соломко І.І. суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року Справа № 620/4408/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року у справі

за позовом Головного управління Державної служби

з надзвичайних ситуацій України у Чернігівській області

до Менської міської ради

про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до Менської міської ради (далі - Відповідач) про застосування заходів реагування у вигляді зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, експлуатації будівлі лікувального корпусу та будівлі їдальні комунального некомерційного підприємства «Менська міська лікарня» Менської міської ради за адресою: вул. Зарічна, 11, смт Макошине, Менський район, Чернігівська область до повного усунення порушень.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю.

Водночас суд відстрочив виконання судового рішення в частині зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної безпеки та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, експлуатації щодо частини будівлі лікувального корпусу за адресою: вул. Зарічна, 11, смт. Макошине загальною площею 387,3 кв.м., а саме: приміщення №№ 139, 140, 141, 142, 143, 144, 145, 146, 147, 148, 149, 150, 151, 152, 153, 154, 155, 156, 157, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 164, 165, 166, 129 до 01.12.2024.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що порушення, установлені Позивачем, дійсно створюють безпосередню загрозу виникнення пожежі, несуть загрозу життю та здоров`ю людей, перешкоджають вільній евакуації людей у разі настання надзвичайної ситуації (пожежі, аварії та ін.), ускладнюють гасіння пожежі, але Відповідачем вживаються відповідні заходи щодо усунення таких порушень.

З огляду на це, за висновком суду, заявлені Позивачем заходи реагуванню підлягають застосуванню, проте з відстроченням виконання відповідного рішення суду в цій справі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду в частині щодо відстрочення його виконання, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його змінити, виключивши з резолютивної частини третій абзац, яким відстрочено виконання рішення суду.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог, Позивач стверджує, що в цьому випадку відсутні достатні підстави для відстрочення виконання судового рішення в цій справі, оскільки застосування відповідних заходів реагування має бути якнайшвидшим з метою усунення загрози життю та здоров`ю людей.

При цьому, Апелянт вважає, що у Відповідача було достатньо часу для усунення виявлених в нього порушень.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду в частині щодо відстрочення його виконання прийнято з порушенням норм процесуального права.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2023 та від 26.12.2023 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню в частині щодо відстрочення виконання рішення суду з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, приміщення щодо за адресою: вул. Зарічна, 11, смт. Макошине, Менський район, Чернігівська область перебувають у комунальній власності Менської територіальної громади.

У період з 01.02.2021 по 02.02.2021 Позивачем було проведено позапланову перевірку вказаних приміщень на території комунального некомерційного підприємства «Менська міська лікарня» Менської міської ради.

За результатами вказаної перевірки Позивачем складено акт від 02.02.2021 № 10, в якому зафіксовано наступні порушення у сфері пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та /або здоров`ю людей:

- будівлю лікувального корпусу не обладнано системою протипожежного захисту (системою пожежної сигналізації), чим порушено п. 1.2. глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, п. 8.1 табл. А.1. дод. А ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту";

- будівлю лікувального корпусу не обладнано системою протипожежного захисту (системою керування евакуацією людей в частині системи оповіщення про пожежу та покажчиків напрямку руху), чим порушено п. 1.2. глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, п. 10 табл. Б. І. дод. Б ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту";

- пожежний щит, що розміщено на території об`єкта, не укомплектовано первинними засобами пожежогасіння згідно норм належності, а саме; вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., покривало з негорючого теплоізоляційного матеріалу або повсті розміром 2x2 м - 1 шт., гаки - 3 шт., лопати - 2 шт., ломи - 2 шт., сокири - 2 шт., чим порушено п. 3.1 1 глави З розділу V Правил пожежної безпеки в Україні;

- дерев`яні елементи горищних покриттів будівлі лікувального корпусу та будівлі їдальні не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності, чим порушено п. 2.5. глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні;

- в будівлі лікувального корпусу на шляхах евакуації в коридорах покриття підлоги виконано з матеріалів з невизначеними показниками щодо займистості, димоутворювальної здатності, токсичності продуктів горіння та поширення полум`я, чим порушено п. 2.23. глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні, п. 7.3.3 ДБН В.1.1-7:2016 "Пожежна безпека об`єктів будівництва";

- будівля лікувального корпусу та будівля їдальні не захищені від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, чим порушено п. 1.21. глави 1 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні. Блискавкозахист - сукупність заходів і технічних засобів для охорони будівель, споруд, обладнання та електричних пристроїв від дії блискавки;

- в будівлі лікувального корпусу та будівлі їдальні з`єднання відгалужень та окінцювань жил проводів у всіх розподільчих коробках виконано не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів, чим порушено п. 1.6. глави 1 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні;

- в будівлі лікувального корпусу світильники з лампами розжарювання експлуатуються без захисного суцільного скла (ковпаків), чим порушено п. 1.18. глави 1 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні;

- в будівлі лікувального корпусу коридори та проходи не забезпечено евакуаційним освітленням, чим порушено п. 2.31. глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні;

- в будівлі лікувального корпусу грати на вікні у приміщенні аптечного пункту та у приміщенні кабінету № 2 виконані такими, що не розкриваються, не розсуваються та не знімаються, чим порушено п. 2.16. глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні.

Позивач, вважаючи, що виявлені порушення становлять загрозу для життя та здоров`я людей, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Конвенцією Генеральної Асамблеї ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII (далі - Конвенція), Кодексом цивільного захисту України (далі - КЦЗ України), Законами України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V), «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. №2402-III (далі - Закон № 2402-ІІІ), ДБН В.1.1-7-2016 «Пожежна безпека будівництва. Загальні вимоги» (далі - ДБН В.1.1-7-2016).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині третій статті 3 Конвенції ООН визначено, що держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я.

Статтею 3 Конституції України регламентовано, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 4 Закону № 2402-ІІІ передбачено, що система заходів щодо охорони дитинства в Україні включає, зокрема забезпечення належних умов для гарантування безпеки, охорони здоров`я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей.

Згідно зі статтею 1, частинами першою, другою, сьомою статті 7 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Частиною першою статті 55 КЦЗ України передбачено, що забезпечення пожежної та техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Статтею 64 КЦЗ України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Згідно зі статтею 66 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

У пункті 12 частини першої статті 67 КЦЗ України зазначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до частини другої статті 68 КЦЗ України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

У пунктах 1, 2 частини першої, частині другій статті 70 КЦЗ України закріплено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Висновки суду апеляційної інстанції.

1. Отже, управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, як територіальний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, уповноважений здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки.

2. Водночас, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для застосування адміністративним судом заходів реагування є одночасна наявність таких умов: 1) факт порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей; 2) звернення компетентного органу, який здійснює державний нагляд у сфері пожежної і техногенної безпеки, із відповідним адміністративним позовом до суду; 3) наявність обов`язку у підконтрольного суб`єкта, зупинення експлуатації приміщень якого вимагає відповідний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, забезпечувати дотримання вимог пожежної безпеки у відповідному приміщенні.

3. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що матеріалами перевірки, проведеної ГУ ДСНС у Чернігівській області у приміщеннях Відповідача, підтверджується факт допущення та не усунення ним порушення правил та норм пожежної безпеки, що створює очевидну загрозу життю та здоров`ю людей.

4. Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що вказані порушення були виявлені Позивачем ще в лютому 2021 року, тобто більше ніж за 2,5 роки до ухвалення рішення суду першої інстанції у цій справі.

Водночас, Відповідачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували усунення ним всіх відповідних порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей станом на час розгляду цієї справи судом першої інстанції (26.10.2023) або станом на теперішній час.

Колегія суддів приймає до уваги обставини, установлені судом першої інстанції, щодо часткового усунення Відповідачем виявлених порушень, але зазначає, що ті порушення, які й досі існують самі по собі є небезпечними для життя та здоров`я людей, що відповідно до ст. 3 Конституції України, є найвищою соціальною цінністю.

Тому, судова колегія вважає обґрунтованими доводи Апелянта про те, що заявлені в цій справі заходи реагування потребують якомога скорішого застосування, а не відстрочення до 01.12.2024, яке було застосовано судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши норми ст. 378 КАС України, колегія суддів вважає, що в цьому випадку відсутні достатні та необхідні правові підстави для застосування процесуального інституту відстрочення рішення суду в даній справі.

Крім того, не погоджуючись з відповідними висновками суду першої інстанції, колегія суддів також відзначає, що відстрочивши виконання ухваленого в цій справі судового рішення від 26.10.2023 до 01.12.2024, суд першої інстанції, крім іншого, порушив вимоги частини п`ятої статті 378 КАС України, відповідно до якої відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня його ухвалення рішення.

5. Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції при відстроченні виконання судового рішення в цій справі було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення відповідного питання.

6. Згідно зі ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування

7. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області підлягає задоволенню частково, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року в частині щодо відстрочення виконання судового рішення - скасуванню, а в іншій частині - залишенню без змін.

8. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 378 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Чернігівській області - задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року в частині щодо відстрочення виконання судового рішення в цій справі - скасувати.

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 14 лютого 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

судді: Є.І. Мєзєнцев В.В. Файдюк