Справа № 285/7681/23
Суддя: Михайловська А. В.
Дата ухвалення: 2024-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/7681/23

провадження у справі № 2-а/0285/9/24

14 лютого 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.,

за участі секретаря судового засідання Валінкевич І.І.,

сторони у справі:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач 1 Головне Управління Національної поліції в Житомирській області, представник Панасюк Ганна Леонідівна,

відповідач 2 поліцейська СРПП Звягельського РВП Головного Управління Національної поліції в Житомирській області Лех Кароліна Сергіївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Житомирській області та поліцейської СРПП Звягельського РВП Головного Управління Національної поліції в Житомирській області Лех Кароліни Сергіївни про скасування постанови, -

встановив:

14.12.2023 року ОСОБА_1 позивач у справі, звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 949685 від 07.12.2023 року, винесену поліцейською Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області Лех К.С.

В обґрунтування позову зазначає, що оспорюваною постановою поліцейської Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області Лех К.С. серії БАД № 949685 від 07.12.2023 року його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, за порушення Правил дорожнього руху (надалі ПДР). З постановою не згоден оскільки вважає постанову незаконною та необгрунтованою, оскільки винесена без належних доказів та з порушенням процедури розгляду адміністративного матеріалу.

18.12.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено сторонам право про вчинення відповідних процесуальних дій.

02.01.2024 року до суду представником відповідача 1 подано відзив на позов, у якому просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, до відзиву долучено відеоматеріал події.

12.01.2024 року до суду позивачем подано відповідь на відзив.

У судове засідання учасники не з`явилися, про час та місце розгляду повідомлялися. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача 1 у змісті відзиву на позовну заяву просив справу розглядати у відсутності представника відповідача 1.

В зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.4 ст. 229 КАС України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалася.

З`ясувавши обставини, на учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного.

Встановлено, що поліцейською Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області Лех К.С. винесено постанову серії БАД № 949685 від 07.12.2023 року, згідно якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Зі змісту постанови слідує, що 07.12.2023 року о 11 год. 29 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Дмитра Герасимчука в м. Звягель, здійснив зупинку транспортного засобу у зоні дії дорожнього знаку 3.34. ПДР та ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, а також не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, шо містяться у посвідченні на право керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а., 8.4 та 15.9. ПДР та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ч. 126 КУпАП (а.с.3).

Відповідно до п. 15.9. и. ПДР зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та правил зупинки, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.п. 2.1.а. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічний правовий висновок щодо обов`язку доказування в адміністративному процесі викладено в постанові Верховного Суду від 14 березня 2018 року (справа № 760/2846/17).

Судом досліджено диск з відеофіксацією події, який долучений представником відповідача 1 до відзиву на позовну заяву.

Так, згідно відеофайлу із портативного реєстратора патрульного автомобіля зафіксовано порушення водієм ОСОБА_1 правил зупинки транспортного засобу Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 .

Так, із відеофайлу з нагрудної камери поліцейської слідує, що поліцейська після зупинки транспортного засобу, яким керував позивач ОСОБА_1 , представилася, повідомила водію причину зупинки, на вимогу останнього продемонструвала докази порушення ним ПДР та здійснила вимогу щодо надання водієм посвідчення водія на право керування транспортним засобом. У подальшому роз`яснила водію його права, передбачені ст. 268 КУпАП, та за результатами розгляду адмінматеріалу винесла постанову, зміст якої останньому зачитала під запис. Натомість, водій після зупинки транспортного засобу, яким він керував, вказував, що він не здійснював зупинку транспортного засобу та вів себе в адресу поліцейської некоректно, ігнорував її вимоги, не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейській прочитати та зафіксувати дані, що містяться у посвідченні на право керування транспортним засобом, закривав вікно в автомобілі в якому знаходився, перебивав поліцейську, коли вона роз`яснювала йому його права, допускав зневагу у її бік, казав, що її проблемами є те, що вона не ознайомилася із його посвідченням водія, висловлював слова образи у її адресу, називав глухою.

Таким чином, у сукупності досліджені відеодокази надані суду представником відповідача 1 доводять оскаржувану постанову щодо порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.1.а., 8.4 та 15.9. ПДР.

При цьому, не знайшло свого підтвердження порушення поліцейською порядку розгляду адміністративної справи.

Таким чином, суд оцінює доводи позивача критично та розцінює їх як спробу створення штучних умов для спростування факту порушення ним ПДР з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Так, встановлені судом обставини справи не викликають сумнівів, що 07.12.2023 року о 11 год. 29 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Дмитра Герасимчука в м. Звягель, здійснив зупинку транспортного засобу у зоні дії дорожнього знаку 3.34. ПДР та ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, а також не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, шо містяться у посвідченні на право керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а., 8.4 та 15.9. ПДР та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ч. 126 КУпАП.

Надаючи оцінку у справі доказам, судом досліджено, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, в межах санкцій статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, зокрема: ч. 1 ст. 126 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факти наявності адміністративних правопорушень та обставин, що виключають адміністративну відповідальність судом не встановлено, факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ч. 126 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах відеозаписами, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 246, 250, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Відмовити у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Житомирській області та поліцейської СРПП Звягельського РВП Головного Управління Національної поліції в Житомирській області Лех Кароліни Сергіївни про скасування постанови.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Найменування учасників у справі:

позивач ОСОБА_1 ( місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ),

відповідач 1 Головне управління Національної поліції в Житомирській області ( місцезнаходження - вул. Старий Бульвар, 5/37, м. Житомир, Код ),

відповідач 2 поліцейська СРПП Звягельського РВП Головного Управління Національної поліції в Житомирській області Лех Кароліна Сергіївна ( місцезнаходження - вул. Івана Франка, 3а, м. Звягель, Житомирська область).

Дата складення повного рішення 14.02.2024 року.

Суддя А.В.Михайловська