Справа № 300/3570/23
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А
"15" лютого 2024 р. справа № 300/3570/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Остап`юка С.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження заяву про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національні інформаційні системи» про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
до Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 (далі позивач, заявник) про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за її позовом до Державного підприємства Національні інформаційні системи (далі відповідач) про визнання протиправною відмову надати інформацію на запит від 06.01.2023 та зобов`язання надати інформацію про кількість запитів АПІ ЄДР, здійснених у 2022 році (щомісячно) від Акціонерних товариств «Сенс Банк», «Банк Форвард», «Альтбанк», «Міжнародний резервний банк».
Заява позивача обґрунтована тим, що змістом її позовних вимог було визнання протиправною відмову відповідача надати інформацію на запит від 06.01.2023 та зобов`язання надати інформацію про кількість запитів АПІ ЄДР, здійснених у 2022 році (щомісячно) від Акціонерних товариств «Сенс Банк», «Банк Форвард», «Альтбанк», «Міжнародний резервний банк». Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.12.2023 у справі № 300/3570/23 позовні вимоги задоволено повністю, визнано протиправною відмову Державного підприємства «Національні інформаційні системи» в наданні ОСОБА_1 інформації на запит від 06.01.2023. Зобов`язано Державне підприємство «Національні інформаційні системи» повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 03.11.2022 та надати на нього обґрунтовану відповідь. Вважає, що зобов`язання надати обґрунтовану відповідь на запит не означає надати запитувану інформацію, адже відповідач зможе підготувати іншу відмову і таким чином формально виконати рішення суду. Вважає, що при ухваленні судового рішення не вирішено питання щодо частини однієї із вимог, тому просить ухвалити додаткове судове рішення у справі № 300/3570/23 та зобов`язати державне підприємство Національні інформаційні системи надати інформацію, а саме про кількість запитів АПІ ЄДР, здійснених у 2022 році (щомісячно) від: Акціонерне товариство Сенс Банк Акціонерне товариство Банк Форвард Акціонерне товариство Альтбанк Акціонерне товариство Міжнародний резервний банк.
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення та матеріали адміністративної справи, суд зазначає наступне.
Підставами звернення позивача як юристки громадської організації «Фундація ДЕЮРЕ» (аналітичний центр прямої дії, створений у 2016 році для сприяння розвитку правовладдя (верховенства права) та реформ у сфері правосуддя в Україні), із запитуваною інформацію була наявність суспільного інтересу щодо обмеження доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, коли водночас такий доступ через АПІ ЄДР надавався юридичним особам пов`язаним з країною-агресором.
Метою отримання позивачем вказаної інформації було здійснення дослідження проблем обмеження доступу до інформації, що міститься у до Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у формі відкритих даних під час дії воєнного стану та сприяння публічній дискусії з цього питання.
Державне підприємство «Національні інформаційні системи» надало позивачу відповідь (№ 125/19.2-19 від 11.01.2023) на її запит, з посиланням на статтю 19 Конституції України, пункти 2, 4, 5 частини 1 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України №10 від 29.09.2016, що запитувана позивачем інформація не відноситься до публічної інформації по відношенню до відповідача та виходить за межі регулювання Закону України «Про доступ до публічної інформації», враховуючи обсяг повноважень Державного підприємства «Національні інформаційні системи» та його статус у контексті встановлених обов`язків як розпорядника інформації.
Позивач, вважаючи надання такої відповіді відмовою у наданні запитуваної інформації, 14.06.2023, звернулася в суд з адміністративним позовом до Державного підприємства Національні інформаційні системи про визнання протиправною відмову надати інформацію на запит від 06.01.2023 та зобов`язання надати інформацію про кількість запитів АПІ ЄДР, здійснених у 2022 році (щомісячно) від Акціонерних товариств «Сенс Банк», «Банк Форвард», «Альтбанк», «Міжнародний резервний банк».
26.12.2023 рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі за № 300/3570/23 заявлений позивачем позов задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Державного підприємства Національні інформаційні системи в наданні ОСОБА_1 інформації на запит від 06.01.2023. Зобов`язано Державне підприємство Національні інформаційні системи повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 03.11.2022 та надати на нього обґрунтовану відповідь. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державного підприємства Національні інформаційні системи судовий збір в розмірі 858, 88 гривень.
Підставами для прийняття такого рішення, були висновки суду про те, відмова у доступі до публічної інформації повинна містити: якому з перелічених у пункті першому частини другої статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інтересів (далі - правомірні інтереси) відповідає обмеження, а також чому обмеження доступу відповідає зазначеному інтересу (інтересам); у чому конкретно полягає шкода правомірному інтересу (інтересам); яким є причинно-наслідковий зв`язок між наданням доступу та можливим настанням шкоди; чому ця шкода є істотною; яка ймовірність настання шкоди внаслідок надання доступу до інформації (пункт другий частини другої статті 6 Закону); чому шкода від надання інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні (пункт третій частини другої статті 6 Закону).
Відсутність висновку розпорядника інформації щодо наявності хоча б однієї зі згаданих трьох підстав означає, що законних підстав для обмеження доступу до інформації немає, а відмова у доступі до публічної інформації є необґрунтованою.
Оцінюючи запитувану інформацію на предмет наявності суспільного інтересу до неї, суд дійшов висновку про те, що запитувана позивачем інформація вважається суспільно необхідною, оскільки її поширення сприяє: дискусії з питань, що хвилюють суспільство чи його частину, необхідності роз`яснення питань, які важливі для актуальної суспільної дискусії; з`ясуванню та розумінню причин, які лежать в основі рішень, які приймає державний орган; посиленню підзвітності і підконтрольності влади суспільству загалом, у тому числі шляхом забезпечення прозорості процесу підготовки і прийняття владних рішень; інформуванню про діяльність та поведінку публічних осіб, тобто осіб, які обіймають посади публічної служби та/або користуються публічними ресурсами, а також, у ширшому значенні, осіб, які відіграють певну роль у громадському житті - в політиці, соціальній сфері чи у будь-якій іншій сфері; викриттю недоліків у діяльності органів публічної влади, їхніх працівників; виявленню порушень прав людини, зловживання владою, корупційних правопорушень, неетичної поведінки публічних службовців, невиконання (чи неналежного, недбалого виконання) ними своїх обов`язків, дискримінації за будь-якою ознакою; виявленню фактів введення громадськості в оману.
Крім того, визначаючи те, чи є інформація суспільно необхідною, суд врахував: особу запитувача представника громадської організації, яка, створює майданчик для суспільного обговорення важливих питань, систематично інформує суспільство про суспільні події і це є додатковим аргументом на користь наявності суспільного інтересу запитуваної нею інформації; наявність суспільної дискусії на момент отримання розпорядником інформації запиту (стосується актуальної дискусії, яка ведеться, у засобах масової інформації); час, який минув з моменту створення інформації.
Зважаючи на наявний суспільний інтерес щодо запитуваної інформації, для визначення розпорядника такої інформації суд зазначив, що згідно з положенням пункту 4 частини 2 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» до розпорядників публічної інформації прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідно інформацію). Аналізуючи зазначену норму, суд дійшов висновку, що Державне підприємство «Національні інформаційні системи» є розпорядником запитуваної позивачем інформації.
Таким чином, враховуючи вищевикладені судом висновки, зміст запитуваної позивачем у відповідача інформації про кількість запитів АПІ ЄДР, здійснених у 2022 році (щомісячно) від Акціонерних товариств «Сенс Банк», «Банк Форвард», «Альбанк», «Міжнародний резервний банк», надана не по суті запиту відповідь вважається неправомірною відмовою в наданні інформації, що є підставою для визнання такої відмови відповідача, як розпорядника інформації, протиправною.
За таких обставини, суд, з метою відновлення порушених прав позивача, у рішенні дійшов висновку про те, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправною відмову відповідача в наданні інформації на запит від 06.01.2023 та зобов`язання відповідача повторно розглянути запит позивача від 06.01.2023 і надати на нього обґрунтовану відповідь із врахування вищезазначених висновків суду.
Частиною 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі. Водночас, додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення, оскільки воно є його невід`ємною складовою.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.12.2023 вирішено усі позовні вимоги, вирішено питання судових витрат та визначено спосіб виконання судового рішення.

Тому, такий встановлений судом спосіб захисту прав визначений з метою відновлення порушених прав позивача на отримання обґрунтованої відповіді на запит позивача від 06.01.2023 та охоплює право позивача на отримання інформації про кількість запитів АПІ ЄДР, здійснених у 2022 році (щомісячно) від Акціонерних товариств «Сенс Банк», «Банк Форвард», «Альтбанк», «Міжнародний резервний банк», а також зобов`язує відповідача надати обґрунтовану відповідь на запит позивача від 06.01.2023 із врахування зазначених у рішенні висновків суду.

Як наслідок, у суду відсутні правові підстави для прийняття додаткового рішення у справі, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення слід відмовити.

Керуючись статтями 241, 248, 252, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийнятті додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Національні інформаційні системи» про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання суддею, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Остап`юк С.В.