Справа № 520/17555/23
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2024-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 р. Справа № 520/17555/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 (ухвалене суддею Рубан В.В.) по справі № 520/17555/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив: визнати протиправним та скасувати рішення № 33 від 28.06.2023 р. Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в частині відмови ОСОБА_1 , у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 , до пільгового стажу роботи тракториста-машиніста періоди роботи: з 20.02.1985 по 16.06.1986, з 09.03.1989 по 06.08.1992 - на посаді тракториста в колгоспі ім. Димирова, з 10.05.1993 по 29.12.1999 - на посаді тракториста в КСП Молнія, з 22.07.2011 по 31.07.2022 - на посаді тракториста-машиніста в ТОВ Трайгон Фармінг Харків, з 16.09.2022 по теперішній час - на посаді тракториста-машиніста в ТОВ Трайгон Фармінг Харків; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії із включенням періодів роботи: з 20.02.1985 по 16.06.1986, з 09.03.1989 по 06.08.1992 - на посаді тракториста в колгоспі ім. Димирова, з 10.05.1993 по 29.12.1999 - на посаді тракториста в КСП Молнія, з 22.07.2011 по 31.07.2022 - на посаді тракториста-машиніста в ТОВ Трайгон Фармінг Харків, з 16.09.2022 по теперішній час - на посаді тракториста-машиніста в ТОВ Трайгон Фармінг Харків.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 № 33 від 28.06.2023 р.; зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 21.06.2023 р. та при вирішенні питання зарахувати до його пільгового стажу періоди роботи: з 20.02.1985 по 16.06.1986, з 09.03.1989 по 06.08.1992 - на посаді тракториста в колгоспі ім. Димирова, з 10.05.1993 по 29.12.1999 - на посаді тракториста в КСП Молнія, з 22.07.2011 по 31.07.2022 - на посаді тракториста-машиніста в ТОВ Трайгон Фармінг Харків, з 16.09.2022 по теперішній час - на посаді тракториста-машиніста в ТОВ Трайгон Фармінг Харків; в іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення та стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2147 грн. 20 коп., в тому числі: за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у розмірі 1073 грн. 60коп. та за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 р. та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Закону України «Про судовий збір», Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області подало до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на не законність та не обґрунтованість рішення суду першої інстанції, підтримує вимоги апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та просить їх задовольнити.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 , з 20.08.1985 по теперішній час працює трактористом у сільськогосподарських підприємствах.

21.06.2023 р. позивач звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою про призначення пенсії, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове страхування, у зв`язку з тим, що досяг віку 55 років та має трудовий стаж на посаді тракториста - машиніста в сфері сільського господарства понад 20 років.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 28.06.2023 № 33 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої ст. 114 Закону 7 України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю пільгового стажу, оскільки, зокрема, до пільгового стажу не зараховано: період роботи заявника з 1985 по 1999, згідно уточнюючої довідки № 5 від 12.06.2023, оскільки документ не містить необхідної інформації про періоди роботи трактористом-машиністом, відповідно до Додатку № 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому Постановою КМУ № 637 від 12.08.1993; періоди роботи заявника з 22.07.2011 по 31.07.2022, та з 16.09.2023 по теперішній час, згідно уточнюючої довідки № 16 від 24.02.2023, оскільки документи містять помилку в даті зарахування заявника на роботу.

Позивач не погодився з вищезазначеними рішенням відповідача звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 № 33 від 28.06.2023 та зобов`язання Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 21.06.2023 та при вирішенні питання зарахувати до його пільгового стажу періоди роботи: з 20.02.1985 по 16.06.1986, з 09.03.1989 по 06.08.1992 - на посаді тракториста в колгоспі ім. Димирова, з 10.05.1993 по 29.12.1999 - на посаді тракториста в КСП Молнія, з 22.07.2011 по 31.07.2022 - на посаді тракториста-машиніста в ТОВ Трайгон Фармінг Харків, з 16.09.2022 по теперішній час - на посаді тракториста-машиніста в ТОВ Трайгон Фармінг Харків, у зв`язку із чим, відповідно до вимог статті 139 КАС України судові витрати на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню в розмірі 2147,20 грн.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-1V (в подальшому - Закон № 1058).

Статтею 5 Закону № 1058 передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Виключно цим Законом визначаються коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, види пенсійних виплат, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Відповідно до ст. 24 Закону № 1058, страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Згідно з ч. 2, ч. 4 ст. 24 Закону № 1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, право на призначення пенсії за віком мають чоловіки, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Аналогічні за змістом приписи містяться у пункті в частини 2 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, згідно якої на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно із статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

02.08.1993 Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 (в подальшому Порядок).

Відповідно до п. 20 цього Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до пунктів 1, 3 Порядку, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (п.4.7).

Відповідно до листа Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 р. № 7, до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва.

Єдина назва професії тракторист-машиніст, запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист.

До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Судовим розглядом встановлено, що копією трудової книжки позивача та архівними довідками впідтверджується, що позивач працював, в тому числі, трактористом: з 20.02.1985 по 01.07.1988 - тракторист, колгосп ім. «Димитрова»; з 09.03.1989 по 06.08.1992 - тракторист, колгосп ім. «Димитрова»; з 10.05.1993 по 29.12.1999 - тракторист, СГ «Молнія»; з 29.12.1999 по 07.12.2005 - механізатор ЧСК «Молнія-1»; з 15.12.2005 по 11.08.2006 - перебував на обліку в центрі зайнятості, як безробітний, відповідно до п. 1 ст. 23 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування на випадок безробіття»; 12.08.2006 по 17.01.2007 - механізатор, ПСП «Молнія-1»; з 01.02.2007 по 25.04.2007 - перебував на обліку в центрі зайнятості, як безробітний, відповідно до п. 1 ст. 23 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування на випадок безробіття»; з 11.05.2007 року по 31.05.2007 року перебував на обліку в центрі зайнятості, як безробітний, відповідно до п. 1 ст. 23 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування на випадок безробіття»; з 25.06.2007 по 25.12.2007 - механізатор м/з № 4, ПСП «Молнія-1»; з 24.01.2008 по 24.03.2008 перебував на обліку в центрі зайнятості, як безробітний, відповідно до п. 1 ст. 23 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування на випадок безробіття»; з 25.03.2008 по 09.12.2008 - механізатор м/з № 4, ПСП «Молнія-1»; з 23.12.2008 по 14.04.2009 - перебував на обліку в центрі зайнятості, як безробітний, відповідно до п. 1 ст. 23 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування на випадок безробіття»; 15.04.2009 по 06.08.2009 - механізатор м/о № 4, ПСП «Молнія-1»; з 22.07.2011 по 01.02.2020 - тракторист-машиніст, ТОВ «Трайгон Фармінг Харків». Де і працює по теперішній час.

Згідно із архівної довідки Комунальної установи по утриманню трудового архіву та майна Вовчанської міської ради від 21.04.2023 № 194 вбачається, що в архівах ПСП «Молнія-1» знаходяться відомості щодо нарахування заробітної плати ОСОБА_1 , за періоди роботи з 1985 по 1994 роки.

Відповідно до архівної довідки Комунальної установи по утриманню трудового архіву та майна Вовчанської міської ради від 21.04.2023 № 195, в архівах ПСП «Молнія-1» знаходяться відомості щодо нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за періоди роботи з 1985 по 1999 роки.

З історичної довідки Комунальної установи по утриманню трудового архіву та майна Вовчанської міської ради від 21.04.2023 № 196 вбачається, що в 1945 році утворено с/артіль (колгосп) ім. Ворошилова. 11 Шевченківської с/ради, яке в 1947 році було перейменовано в с/артіль (колгосп) ім. Котовського, в подальшому в 1948 році перейменовано в с/артіль (колгосп) «Шлях Леніна», в 1949 році перейменовано в с/артіль (колгосп) ім. Димитрова, в 1951 році перейменовано в с/артіль (колгосп) ім. Калініна, в 1958 році перейменовано с/артіль колгосп «Правди», в 1967 році реорганізовано колгосп ім. Димитрова, в 1993 році перейменовано в КСП «Молнія», в 1999 році перейменовано в ПСП «Молнія-1».

Відповідно до виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ТОВ «ТРАЙГОН ФАРМІНГ ХАРКІВ», , основним видом діяльності є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Згідно із довідкою ТОВ «ТРАЙГОН ФАРМІНГ ХАРКІВ» № 16 від 24.02.2023 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), РНОКПП: НОМЕР_1 з 22.07.2011 по 31.07.2022 та з 16.09.2023 по теперішній час працював та продовжує працювати в якості тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва у ТОВ «ТРАЙГОН ФАРМІНГ ХАРКІВ» і безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом польового періоду у рослинництві. Водночас у даній довідці наявна помилка у даті - «з 16.09.2023 по теперішній час»..., згідно цієї ж довідки вбачається, що позивача прийнято на роботу 15.09.2022, наказ № 34Л/В2 про відновлення трудового договору, тобто слід читати вірно «з 16.09.2022 по теперішній час».

Із урахуванням вищевикладеногого, суд апеляційної інстанції зазначає, що подані позивачем документи у повній мірі підтверджують зайнятість його на роботах, передбачених пунктом 3 частини другої статті 114 Закону України № 1058-IV, у вищезазначений спірний період.

Одночасно суд апеляційної інстанції зазначає, що розбіжності чи невідповідності даних, які містяться у трудовій книжці, довідці про підтвердження наявного трудового стажу, могли бути перевірені органом, що призначає пенсію, оскільки такий орган має право вимагати від підприємств, установ та організацій надання підтверджуючих документів в порядку ч. 3 ст. 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування,

Виходячи з вищевикладеного, суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період її роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17.

Таким чином, із урахуванням вищевикладених обставин суд апеляційної погоджується з висновком суду першої інстанції, що приймаючи спірне рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 № 33 від 28.06.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не врахувало всіх обставин, що мають значення для його прийняття, отже вказане рішення є необґрунтованим, що дає підстави для його скасування, у зв`язку із чим належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.06.23р. про призначення пенсії та при вирішенні питання зарахувати до його пільгового стажу періоди роботи: з 20.02.1985 по 16.06.1986, з 09.03.1989 по 06.08.1992 - на посаді тракториста в колгоспі ім. Димирова, з 10.05.1993 по 29.12.1999 - на посаді тракториста в КСП Молнія, з 22.07.2011 по 31.07.2022 - на посаді тракториста-машиніста в ТОВ Трайгон Фармінг Харків, з 16.09.2022 по теперішній час - на посаді тракториста-машиніста в ТОВ Трайгон Фармінг Харків.

Щодо доводів апелянта, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо суми судових витрат, які підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, передбачено сплату судового збору за подання фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено в 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 р. - 2684 грн.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду першої інстанції з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення та визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн. В подальшому позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій уточнено відповідача в частині заявлених позовних вимог, та знову сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Верховний Суд у постановах від 28.12.2021 у справі № 752/20709/21, від 13.04.2022 у справі № 640/23353/21 та від 07.07.2023 у справі №160/11383/22 дійшов висновку, що згідно з частиною 1 статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Право позивача заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою, передбачено також частиною першою статті 21 КАС України. Зі змісту вищенаведених процесуальних норм вбачається, що об`єднання в одній позовній заяві декількох вимог допускається за умови пов`язаності їх між собою підставами виникнення або поданими доказами, а також основних іпохідних вимог.

У свою чергу, похідна позовна вимога це вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги) (пункт 23 частини першоїстатті 4 КАС України).

В адміністративному судочинстві похідна позовна вимога - це спеціальна процесуальна категорія, яка використовується для урегулювання порядку вирішення спорів та спрямована на вирішення двох основних процедурних питань (розмежування спорів за критерієм предметної юрисдикції; об`єднання та роз`єднання позовних вимог) шляхом виокремлення цієї категорії від поняття «основна позовна вимога».

Таким чином, заявлені позивачем вимоги є похідними, оскільки їх задоволення залежить одна від одної, а враховуючи розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023, розмір судового збору, що підлягав сплаті при зверненні з позовом до суду першої інстанції становить 1073,6 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Із урахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції при вирішення питання про розподіл судових витрат понесених позивачем, дійшов помилкового висновку щодо стягнення на користь ОСОБА_1 судового збіру в розмірі 2147 грн., оскільки розмір судового збору, про необхідність підлягав сплаті при зверненні з позовом до суду першої інстанції становить 1073,6 грн.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Таким чином, із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задовольнити частково та скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 в частині стягнення на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 2147,2 грн., в тому числі: за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у розмірі 1073,6 грн. та за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у розмірі 1073,6 грн. та прийняти в скасованій частині постанову, якою стягнути на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у розмірі 536,8 грн. та за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у розмірі 536,8 грн.; в іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 315, 317, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 по справі № 520/17555/23 - скасувати в частині стягнення на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грнивень 20 копійок, в тому числі: за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок та за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

В скасованій частині прийняти постанову, якою стягнути на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок та за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

В іншій частині постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін