Справа № 440/7994/23
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2024-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/7994/23
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення адміністративно-господарських санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Полтавське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 235797,94 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до частин 9, 10 статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону. Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України. Таким чином, за 16 робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю, відповідач до 18.04.2023 року, відповідно до вимог закону повинен був самостійно сплатити адміністративно господарські санкції у розмірі: 235797 грн. 94 коп.

Ухвалою суду від 26.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/7994/23, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

11.07.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позов в якому зазначено, що відповідач надає суду заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, із посиланням на відповідні докази та норми права. Відповідно до частина 6 та 7 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» Пенсійний фонд України у порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію: про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю; необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті. Отримана від Пенсійного фонду України інформація, яка містить ознаки порушень законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, є підставою для проведення перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю. Проте Полтавським обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, жодних перевірок щодо кількості працевлаштованих осіб з інвалідністю не проводилось. Одразу надійшов розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій на суму 235797 гривень 94 копійки, з яким відповідач не погоджується. Відповідач зазначив, що повідомляв позивача, що ним як фізичною особою-підприємцем в повному обсязі виконано норматив щодо працевлаштування осіб з інвалідністю. Проте відповідач зазначив, що позивачем було повідомлено, що механізму скасування розрахунку адміністративно-господарських санкцій не існує. Крім того, зазначено, що відповідно чинного законодавства через електронний кабінет платника податків подано до ГУ ДПС у Полтавській області (м. Кременчук) уточнюючі розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску в яких зроблено відповідні коригування. Уточнюючі відомості внесено до пункту №4 «Донараховано та/або доутримано єдиного внеску у зв`язку з виправленням помилок, допущенних в попередніх звітних періодах» за 4 звітні квартали помісячно за 2022 року. Відповідно до вимог статті 19 Закону №875-ХІІ, відповідно до розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за 2022 рік склала 65 осіб, виходячи з цього норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю склав 3 особи. Крім того зазначено, що відповідно до статті 19 Закону №875-ХІІ вказано, що норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю встановлюється у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік. Відповідно до перерахунку 65x4%= 2.6 також у розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення тобто виходить норматив З особи. У ФОП ОСОБА_1 працевлаштовані 4 особи з інвалідністю, що більше на 1 одну особу встановленого нормативу робочих місць для осіб з інвалідністю. Таким чином, ФОП ОСОБА_1 повному обсязі виконав норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до Закону №875-ХІІ.

02.08.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що відповідач у відзиві не спростував аргументи стосовно суті позовних вимог, щодо виконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році, нарахування та сплати адміністративно-господарських санкцій та пені. У позовній заяві Полтавським обласним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю допущено описку. Норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (4% середньооблікової чисельності штатних працівників) для ФОП ОСОБА_1 складає 3 особи (а не 16) про, що зазначено в розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій. Норматив підприємцем у 2022 не виконувався.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За відсутності клопотань сторін про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

ФОП ОСОБА_1 у визначеному законом порядку зареєстрована як фізична особа - підприємець, ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Позивач у Розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, нарахував ФОП ОСОБА_1 суму адміністративного-господарських санкцій за 2022 рік, виходячи з таких даних: середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за рік 65 особи; середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність 0 осіб; норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб у кількості одного робочого місця, округлені до цілого значення) 3 особи; фонд оплати праці штатних працівників 5108955,39 грн; середня річна заробітна плата штатного працівника 78599,31 грн; сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю 235797,94 грн.

Вказаний документ розміщено в електронному кабінеті роботодавця ФОП ОСОБА_1 на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України 17.04.2023, що підтверджено квитанцією від 17.04.2023.

Посилаючись на те, що відповідач у 2022 році не виконала норматив працевлаштування осіб з інвалідністю та у добровільному порядку не сплатив суму адміністративно-господарських санкцій у розмірі 235797,94 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Спірні відносини урегульовані Законом України від 21.03.1991 №875-XII "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" (надалі - Закон №875-XII).

Згідно з частиною першою статті 17 Закону №875-XII (у редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин) з метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Відповідно до частин першої, третьої статті 18 Закону №875-XII, забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини третьої статті 18-1 Закону №875-XII державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.

Крім того, відповідно до частини першої статті 19 Закону №875-XII для підприємств, підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Частинами дванадцятою, тринадцятою статті 19 Закону №875-XII у редакції Закону України від 18.10.2022 №2682-IX визначено, що Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.

Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону №875-XII підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 50 Закону України від 05.07.2012 №5067-VI "Про зайнятість населення" (надалі - Закон №5067-VI) роботодавці зобов`язані: своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про: попит на робочу силу (вакансії).

На виконання пункту 4 частини третьої статті 50 Закону №5067-VI наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 №316 (у редакції наказу Міністерства соціальної політики України від 05.12.2016 №1476), що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17.06.2013 за №988/23520, затверджено форму звітності №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)".

Пунктом 5 розділу І Порядку подання форми звітності №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" визначено, що форма № 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

07.07.2022 набрав чинності Порядок подання форми звітності №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", що затверджений наказом Міністерства економіки України від 12.04.2022 №827-22, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.05.2022 за №565/37901.

Відповідно до пунктів 1.4, 1.5 цього Порядку форма №3-ПН подається юридичними особами, фізичними особами - підприємцями, які в межах трудових відносин використовують працю фізичних осіб (далі - роботодавець), за наявності попиту на робочу силу (вакансії). Форма № 3-ПН заповнюється та подається роботодавцем до філії міжрегіонального/регіонального центру зайнятості (або до міського, районного, міськрайонного центру зайнятості - до дати припинення їхньої діяльності) (далі - центр зайнятості) незалежно від місцезнаходження роботодавця з дня виникнення в нього потреби в підборі працівників та/або з дати відкриття вакансії, але не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення нового робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом цього спору є стягнення відповідача адміністративно-господарських санкцій за незабезпечення у 2022 році працевлаштування особи з інвалідністю.

Послідовний аналіз вищезазначених норм законодавства дає підстави для висновку, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані: виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця з урахуванням індивідуальних програм реабілітації; надавати державній службі зайнятості необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю інформацію у порядку, передбаченому Законом №5067-VI та відповідним Порядком; звітувати Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Законом №875-ХІІ; у разі невиконання такого нормативу - щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції. У свою чергу, закон не покладає на суб`єкта господарювання обов`язок здійснювати самостійний пошук працівників - осіб з інвалідністю.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №П/811/693/17, від 20.05.2019 у справі №820/1889/17, від 03.12.2020 у справі №812/1189/18, від 24.03.2021 у справі №440/2371/19, від 03.08.2023 у справі №120/4975/22.

Законом №875-ХІІ визначено, що працевлаштування осіб з інвалідністю здійснюється або шляхом їх безпосереднього звернення до підприємства, або шляхом звернення до державної служби зайнятості, яка в свою чергу здійснює пошук підходящої роботи для працевлаштування такої особи з інвалідністю.

Тож обов`язок з працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до встановленого Законом нормативу субсидіарно покладається як на роботодавців, так і на державну службу зайнятості.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що протягом 2022 року у ФОП ОСОБА_1 працювало 4 особи з інвалідністю.

Також відповідно до трудового договору від 06 липня 2012 року у ФОП ОСОБА_1 на посаді «Охоронника магазину» працює ОСОБА_2 який відповідно довідки до акта огляду МСЕК серії МСЕ №0101684 являється інвалідом III - групи безстроково; наказом (розпорядженням) № 6- від 28 лютого 2017 року про прийняття на роботу у ФОП ОСОБА_1 на посаді «Товарознавець» працює ОСОБА_3 (трудовий договір №9 від 01 березня 2017 року) який відповідно довідки до акта огляду МСЕК серії МСЕ №0358915 являється інвалідом III - групи безстроково; наказом (розпорядженням) № МАВ 00000007 - від 28 квітня 2022 року про прийняття на роботу у ФО-П ОСОБА_1 на посаді «Продавець продовольчих товарів» працює ОСОБА_4 (трудовий договір №7 від 03 травня 2022 року), яка відповідно довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ №199327 являється інвалідом" III - групи безстроково; наказом (розпорядженням) № МАВ 00000053 - від 31 серпня 2022 року про прийняття на роботу у ФОП ОСОБА_1 на посаді «Керуючий магазином» працює ОСОБА_5 (трудовий договір №53 від 01 вересня 2022 року) яка відповідно довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААВ №766004 являється інвалідом III - групи безстроково.

Отож, відповідач виконав вимоги Закону №875-XII в частині працевлаштування 4 осіб з інвалідністю.

Окрім того, суд враховує, що визначений у Законі №875-XII обов`язок підприємства щодо створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком підбирати і працевлаштовувати таких осіб на створені робочі місця. Такий обов`язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені у частині першій статті 18 Закону №875-XII.

Матеріали справи не містять доказів надання необґрунтованих відмов зі сторони відповідача у працевлаштуванні осіб з інвалідністю протягом 2022 року, позивач відповідні обставини не встановив.

Суд наголошує, що принципом юридичної відповідальності є вина в порушенні законодавчо встановленого імперативного правила поведінки. За приписами частини другої статті 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Враховуючи те, що відповідачем були виконані вимоги Закону №875-XII щодо прийняття заходів для працевлаштування осіб з інвалідністю, доказів того, що відповідач не створив робочі місця для осіб з інвалідністю, відмовляв таким особам у прийнятті на роботу, позивачем не надано, суд зазначає, що у діях відповідача відсутній склад правопорушення і на нього не може бути покладена відповідальність за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році.

Зазначений висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 14.02.2018 у справі №820/2124/16, від 28.02.2018 у справі №807/612/16, від 26.06.2018 у справі №806/1368/17, від 19.12.2018 у справі №812/1140/18, від 23.07.2019 у справі №820/2204/16, від 31.07.2019 у справі №812/1164/18, від 24.06.2020 у справі №440/2008/19, від 13.05.2021 у справі №260/554/19.

За таких обставин, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, а тому у їх задоволенні належить відмовити повністю.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України.

Оскільки у задоволенні позовних вимог суб`єкту владних повноважень відмовлено, підстав для розподілу цих судових витрат немає.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 132, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення адміністративно-господарських санкцій - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Л.М. Петрова