Справа № 200/7129/23
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року Справа№200/7129/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Шинкарьової І.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання неправомірною бездіяльності, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач), в якому просив визнати неправомірною бездіяльність відповідача, щодо не зарахування позивачу: до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1988 по 15.06.1992; до пільгового стажу роботи за списком №1 періодів роботи: з 23.05.1991 по 06.07.1991, з 23.01.1992 по 19.04.1992, з 03.08.1994 по 30.09.1995, з 04.10.1995 по 01.04.1997, з 04.05.1998 по 03.11.1998, з 11.11.1998 по 07.12.1998, з 16.12.1998 по 31.12.1998, з 22.09.2008 по 31.12.2008; зобов`язати відповідача зарахувати позивачу: до страхового стажу період навчання з 01.09.1988 по 15.06.1992; до пільгового стажу роботи за списком №1 періоди роботи: з 23.05.1991 по 06.07.1991, з 23.01.1992 по 19.04.1992, з 03.08.1994 по 30.09.1995, з 04.10.1995 по 01.04.1997, з 04.05.1998 по 03.11.1998, з 11.11.1998 по 07.12.1998, з 16.12.1998 по 31.12.1998, з 22.09.2008 по 31.12.2008; визнати протиправними дії відповідача, щодо незастосування при розрахунку пенсії позивачу положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 08.09.2023 з застосуванням (урахуванням) положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 08.09.2023 є одержувачем пенсії відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058.

11.11.2023 на звернення позивача, щодо періодів пільгового стажу які було враховано при призначенні пенсії відповідачем направлена позивачу відповідь від 05.12.2023 у якій ГУ ПФУ в Донецькій області повідомляє, що була проведена перевірка правильності розрахунку страхового та пільгового стажу та рішенням від 05.12.2023 № 31 про перерахунок пенсії до страхового стажу позивача зараховано 40 років 2 місяці 27 днів, а до пільгового стажу за списком №1 зараховано 16 років 8 місяців 11 днів.

Позивач вказує, що при перерахунку пенсії позивачу ГУ ПФУ не було враховано деякий отриманий позивачем стаж за Списком №1 (в тому числі стаж роботи на шахті з повним робочим днем під землею), а також відповідачем не застосовано положення абз.3 ч.1 ст.28 Закону України №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.8 Закону України №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці»; просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 13.12.2023 прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

22.12.2023 відповідач надав відзив на позов, згідно змісту якого зазначив, що за результатом розгляду заяви про призначення пенсії, прийнято рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч.2 ст.114 Закону України № 1058 з 08.09.2023.

Вік позивача на дату звернення становить 50 років. Згідно з наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж на дату призначення становить 24 роки 3 місяці 17 днів. До страхового стажу не зараховано: - період навчання з 01.09.1988 по 15.06.1992 згідно записів трудової книжки від 21.06.1994 серії НОМЕР_1 та згідно диплому від 15.06.1992 серії НОМЕР_2 , оскільки диплом не засвідчено підписом голови екзаменаційної комісії.

До страхового стажу зараховується період за денною формою навчання до 01.01.2004 на підставі ст.56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення». Отже, для зарахування періоду навчання до страхового стажу необхідно надати уточнюючу довідку про форму навчання. Пільговий стаж роботи склав 16 років 8 місяців 11 днів, в тому числі: стаж роботи за Списком № 1 - 04 роки 01 місяць 15 днів.

До пільгового стажу роботи не зараховані періоди роботи:

- з 23.05.1991 по 06.07.1991, з 23.01.1992 по 19.04.1992, з 03.08.1994 по 30.09.1995, з 04.10.1995 по 01.04.1997, з 04.05.1998 по 07.12.1998, з 16.12.1998 по 31.12.1998, з 22.09.2008 по 31.12.2008, трудова книжка позивача не містить всієї необхідної інформації для зарахування пільгового стажу з повним робочим днем під землею (не містить розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; не містить інформації про відволікання від основної роботи, страйки, відпустки без оплати) та підтверджує стаж до впровадження персоніфікованого обліку. Позивачем не надано довідок встановленого зразка відповідно до додатку № 5 до Постанови № 637, тому пільговий стаж обчислено на підставі даних про спеціальний стаж у відомостях персоніфікованого обліку, згідно з яким за кодом ЗПЗ014А4 заявник працював за Постановою № 202, був зайнятий повний робочий день на підземних роботах 12 років 6 місяців 26 днів, що не дає право на обчислення пенсії відповідно абза.3 ч.1 ст.28 Закону України № 1058. Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог позивачу щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу з 08.09.2023 з застосуванням (урахуванням) положень абз.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», відсутні.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся через веб-портал Пенсійного фонду України з заявою від 06.10.2023 про призначення пенсії на пільгових умовах згідно ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003, з 08.09.2023 є одержувачем пенсії.

На звернення позивача від 11.11.2023, щодо періодів пільгового стажу які було враховано при призначенні пенсії, відповідачем направлена позивачу відповідь від 05.12.2023 №24081-22496/Ж-02/8-0500/23 у якій ГУ ПФУ в Донецькій області повідомляє, що заяву позивача про призначення пільгової пенсії від 06.10.2023 згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розглянуту за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в м. Києві та в Донецькій області та призначено пенсію з 08.09.2003 (з урахуванням заяви на призначення пенсії від 08.09.2023, по якій було відмовлено в призначенні пенсії) як внутрішньо переміщеній особі.

Також у листі вказано, що згідно з даними електронної пенсійної справи страховий стаж позивача склав 40 років 02 місяці 27 днів з додатковим зарахуванням 16 років пільгової роботи по Списку №1. Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу визначено в розмірі 0,40167.

До страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1988 по 15.06.1992 згідно записів трудової книжки від 21.06.1994 серії НОМЕР_1 та згідно диплому від 15.06.1992 серії НОМЕР_2 , оскільки диплом не засвідчено підписом голови екзаменаційної комісії. Вказує, що навчання в Донецькому технікумі промислової автоматики з і за даними трудової книжки з 15.06.1991 працювали підземним гірничим з повним робочим днем в шахті. До страхового стажу зараховується період за денною формою навчання до 01.01.2004 на підставі ст.56 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», для зарахування періоду навчання до страхового стажу необхідно надати уточнюючу довідку про форму навчання.

Пільговий стаж по Списку № 1 складає 16 років 08 місяців 11 днів, в тому числі: стаж роботи за Списком 1 - 04 роки 01 місяць 15 днів, за професіями відповідно до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою КМУ від 31.03.1994 №202 12 років 06 місяців 26 днів, що не дає права на призначення пенсії в розмірі, визначеному ст. 8 Закону України від 02.09.2008 № 345-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Обчислення пільгового стажу роботи з 01.01.1999 проведено згідно з відомостями про спеціальний стаж роботи, зазначений в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

До пільгового стажу роботи не зараховані періоди роботи з 23.05.1991 по 06.07.1991, з 23.01.1992 по 19.04.1992, з 03.08.1994 по 30.09.1995, з 04.10.1995 по 01.04.1997, з 04.05.1998 по 07.12.1998, з 16.12.1998 по 31.12.1998, з 22.09.2008 по 31.12.2008, оскільки довідки пільгового характеру до заяви не додавались, відомості про спеціальний стаж роботи в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні.

Відповідно до наданої трудової книжки позивача НОМЕР_1 (в частині спірних періодів) наявні записи про роботу позивача:

з 23.05.1991 по 06.07.1991 прийнятий учнем гірника підземного з повним робочим днем у шахті на час виробничої практики; з 15.06.1991 переведений гірником 3го розряду з повним робочим днем у шахті державного підприємства "Макіїввугілля";

з 23.01.1992 по 19.04.1992 прийнятий гірником підземним 3го розряду з повним робочим днем у шахті на час виробничої практики у шахті ім. 25 з`їзду КПСС державного підприємства "Макіїввугілля";

з 03.08.1994 по 30.09.1995 прийнятий гірничим майстром з повним робочим днем у шахті ДТ «Макіївшахтобуд»;

з 04.10.1995 по 01.04.1997 працював на посадах інженера підземного, гірничим майстром з повним робочим днем у шахті; з 25.04.1996 переведений помічником начальника гірничої ділянки; з 23.10.1996 переведений В.О. заступника начальника гірничої ділянки; з 24.11.1996 переведений заступником начальника гірничої ділянки ШБУ «Кальміуське»;

з 04.05.1998 по 03.11.1998 прийнятий гірничим майстром підземним та направлений на ділянку підготовчих робіт №4 ДХК «Селидіввугілля» ДВАТ Шахта «Україна»;

з 11.11.1998 по 07.12.1998 прийнятий переводом прохідником підземним з повним робочим днем у шахті ПП «Вітязь»;

з 16.12.1998 по 31.12.1998 працював у ЗАТ «Доншахтобуд» прохідником 5 розряду з повним робочим днем у шахті на ділянці №1;

з 22.09.2008 по 31.12.2008 працював гірничім майстром підземним з повним робочим днем у шахті Бутівська ДП «Макіїввугілля».

Згідно записів диплому від 15.06.1992 серії НТ № 889498 вбачається, що позивач закінчив повний курс Донецького технікуму промислової автоматики по спеціальності «Підрізна розробка вугільних родовищ» з 1988 по 1992 та відповідно до рішення Державної кваліфікаційній комісії від 15.06.1992 позивачу присвоєно кваліфікацію гірника техніка.

Відповідно до Форми РС-право до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 23.05.1991 по 06.07.1991, з 23.01.1992 по 19.04.1992, з 03.08.1994 по 30.09.1995, з 04.10.1995 по 01.04.1997, з 04.05.1998 по 03.11.1998, з 11.11.1998 по 07.12.1998, з 16.12.1998 по 31.12.1998, з 22.09.2008 по 31.12.2008; не зараховано період навчання з 01.09.1988 по 15.06.1992.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Ст.8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм ст.28 цього Закону.

П.1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV передбачено, що 2. На пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 20 розділу «Особливості підтвердження стажу роботи окремих категорій працівників» Порядку №637 передбачено, що в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджений постановою КМУ від 31.03.1994 № 202, із змінами, внесеними згідно з постановою КМУ від 10.05.2018 № 341.

Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383).

Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788 та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

П.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Тобто, зазначеною нормою встановлено, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Як вже було зазначено вище, відповідно трудової книжки НОМЕР_1 (в частині спірних періодів) наявні записи про роботу позивача із вказанням в трудовій книжці інформації з повним робочім днем у шахті, таким чином суд зазначає, що трудова книжка містить достатні відомості для зарахування цих періодів до пільгового стажу позивача.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Крім того, ч.1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Таким чином суд зазначає, що при виникненні у відповідача сумнівів щодо права позивача на отримання пенсії, відповідач має право перевіряти достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Однак, матеріали справи не містять доказів, щодо здійснення відповідачем перевірки достовірності відомостей про позивача, а саме періоду пільгового стажу роботи за списком №1 з 23.05.1991 по 06.07.1991, з 23.01.1992 по 19.04.1992, з 03.08.1994 по 30.09.1995, з 04.10.1995 по 01.04.1997, з 04.05.1998 по 03.11.1998, з 11.11.1998 по 07.12.1998, з 16.12.1998 по 31.12.1998, з 22.09.2008 по 31.12.2008.

Вимагання від позивача довідки, яка б підтверджувала наявність трудового стажу в разі відсутності записів в трудовій книжці, не передбачено чинним законодавством України та є протиправним.

Таким чином, в разі виявлення в записах трудової книжки та довідках неповних даних відповідач був уповноважений вжити заходів щодо витребування з відповідних підприємств, установ, організацій або архівних установ уточнюючих довідок про наявність у позивача наявного трудового стажу роботи для призначення пільгової пенсії.

Натомість таких дій відповідач не вчиняв, чим обмежив реалізацію позивачем права на соціальний захист, гарантованого ч.1 ст.41 Конституції України.

Суд акцентує увагу на тому, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці, позаяк відповідно до п. 4 постанови КМУ від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для позивача, а отже, й не може впливати на особисті права позивача.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17, та в постанові від 28.02.2018 у справі № 428/7863/17.

За таких обставин, суд вважає за потрібне зарахувати спірний період до пільгового стажу позивача.

Щодо незарахованого період навчання з 01.09.1988 по 15.06.1992 згідно диплому від 15.06.1992 серії НОМЕР_2 , оскільки диплом не засвідчено підписом голови екзаменаційної комісії, суд зазначає наступне.

З Диплому НТ № 889498 виданого Донецьким технікумом промислової автоматики, який було видано за підписом директору виданого 15.06.1992 позивач у період з 01.09.1988 по 15.06.1992 закінчив повний курс Донецького технікуму промислової автоматики по спеціальності «Підрізна розробка вугільних родовищ» та відповідно до рішення Державної кваліфікаційній комісії від 15.06.1992 позивачу присвоєно кваліфікацію гірника техніка. Даний атестат зазначений як українською так і російською мовами.

Суд зауважує, що відповідно до п."д" ч.3 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Таким чином підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що період навчання позивача з 01.09.1988 по 15.06.1992 підлягає зарахуванню позивачу до страхового стажу.

Суд зауважує, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки, інших документів.

Встановивши всі дійсні обставин справи, приймаючи до уваги наведене в сукупності, враховуючи завдання та принципи адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що не здійснення відповідачем перевірки внесених записів, а також ігнорування наданих документів, що належним чином відображають належність атестату про навчання позивачеві, призвело до протиправних дії з боку відповідача.

Щодо застосування до розміру пенсії положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Згідно зі ст.1 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI "Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон № 345), дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Відповідно до приписів ст.8 Закону № 345 мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Суд зауважує, що позивачу відмовлено у перерахунку пенсії на підставі ст. 8 Закону № 345 через відсутність пільгового стажу роботи на підземних роботах -15 років.

Так, у зв`язку з не зарахуванням відповідачем спірних періодів позивач не мав необхідних 15 років стажу, а тому відповідачем і було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені в майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасні.

Також суд зазначає, що позивачем не наведено і судом не встановлено підстав для зміни визначеного за принципом екстериторіальності уповноваженого органу Пенсійного фонду України на розгляд заяви позивача про перерахунок пенсії.

Згідно ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Виходячи з встановлених судом обставин та здійснених на їх підставі висновків суду, зокрема про недотримання відповідачем вимог щодо ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості рішення тощо, суд вважає, що вимога позивача про зобов`язання відповідача провести призначення позивачу пенсії за віком з зарахуванням до стажу, що дає право на призначення пенсії, певних періодів, є передчасною та такою, що не підлягає задоволенню у заявлений позивачем спосіб.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин справи та норм чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини, суд, виходячи з наданих ст.245 КАС України повноважень, дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу позивача для обчислення пенсії за віком періодів роботи/навчання та зобов`язання відповідача області здійснити перерахунок та виплату пенсії з дня призначення пенсії за віком - з 08.09.2023, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, зарахувавши до страхового стажу навчання з 01.09.1988 по 15.06.1992, до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 періодів роботи: з 23.05.1991 по 06.07.1991, з 23.01.1992 по 19.04.1992, з 03.08.1994 по 30.09.1995, з 04.10.1995 по 01.04.1997, з 04.05.1998 по 03.11.1998, з 11.11.1998 по 07.12.1998, з 16.12.1998 по 31.12.1998, з 22.09.2008 по 31.12.2008.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч.3,8 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи позивач за подання адміністративного позову сплатив 1073,60 грн. судового збору.

Суд повертає позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 1073,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.9, 32, 139, 243- 246, 255, 295, КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м.Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання неправомірною бездіяльності, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 період його навчання з 01.09.1988 по 15.06.1992, до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 періодів роботи: з 23.05.1991 по 06.07.1991, з 23.01.1992 по 19.04.1992, з 03.08.1994 по 30.09.1995, з 04.10.1995 по 01.04.1997, з 04.05.1998 по 03.11.1998, з 11.11.1998 по 07.12.1998, з 16.12.1998 по 31.12.1998, з 22.09.2008 по 31.12.2008., починаючи з 08.09.2023;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати з 08.09.2023 ОСОБА_1 до страхового стажу період навчання з 01.09.1988 по 15.06.1992, до пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 періоди роботи: з 23.05.1991 по 06.07.1991, з 23.01.1992 по 19.04.1992, з 03.08.1994 по 30.09.1995, з 04.10.1995 по 01.04.1997, з 04.05.1998 по 03.11.1998, з 11.11.1998 по 07.12.1998, з 16.12.1998 по 31.12.1998, з 22.09.2008 по 31.12.2008.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 13.02.2024.

Стягнути Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судові витрати у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок на користь ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Шинкарьова