Справа № 380/1900/24
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2024-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

14 лютого 2024 рокусправа № 380/1900/24
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Кузан Р.І., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду 25.01.2024 надійшов позов ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Львівській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Львівській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень щомісячно за період з 01.07.2022 по 31.12.2022;

- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Львівській області (Львівська обл., Львівський р-н, с.Малехів, вул.Лесі Українки,51; ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень щомісячно за період з 01.07.2022 по 31.12.2022.

Ухвалою судді від 13.11.2023 позовна заява залишена без руху та встановлено позивачу строк для усунення зазначених у ній недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня вручення вказаної ухвали.

Позивачу роз`яснено про необхідність подання в канцелярію Львівського окружного адміністративного суду наступних документів: оформленої відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України з узгодженням вступної та прохальної частини позовної заяви та заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали суду від позивача 09.02.2024 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої позивачем долучено заяву про уточнення позовних вимог та заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

В заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду позивач вказує, що наказом Територіального управління Служби судової охорони у Львівській області «По особовому складу» №553 о/с від 19.12.2022 його було звільнено зі служби в судовій охороні за підпунктом 4 (у зв`язку із скороченням штату або проведенням організаційних заходів) пункт 2. При цьому, вказаний наказ №553 о/с від 19.12.2022 не містить жодного посилання щодо нарахованих та виплачених сум, які належать йому станом на час звільнення. Територіальним управлінням Служби судової охорони у Львівській області також не надано позивачу письмового повідомлення про нараховані та виплачені станом на день звільнення суми. З урахуванням наведених обставин вважає, що оскільки Територіальним управлінням Служби судової охорони у Львівській області належним чином не виконано обов`язок щодо повідомлення його про суми, які належали йому на момент звільнення, тримісячний строк звернення до адміністративного слід обчислювати з іншої дати, з якої він дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Крім цього зазначає, що в рішенні від 28.11.2023 Львівський окружний адміністративний суд у справі №380/11400/23 за його позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Львівській області про зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову винагороду в розмірі 30000 грн щомісяця за період з 24.02.2022 по 30.06.2022, послався на правову позицію, висловлену Верховним Судом у постанові від 06.04.2023 (залишеною без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2023), згідно з якою посадові особи Управління служби судової охорони мають право на отримання додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000 грн. на місяць, починаючи з 24 лютого 2022 року й до моменту виключення постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» від 20.01.2023 №43 з числа осіб, які мають право на отримання додаткової винагороди співробітників Служби судової охорони, а саме - 21.01.2023.

Таким чином, про порушення свого права на отримання додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000 грн. на місяць, починаючи з 01.07.2022 по 30.12.2022 позивач дізнався саме з рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №380/11400/23. Відтак, зважаючи на те, що рішення Львівського окружного адміністративного суду в справі №380/11400/23 ухвалено 28.11.2023, тримісячний строк звернення до адміністративного суду з даним адміністративним позовом спливає 27.02.2024.

З врахуванням викладеного просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду із цим позовом та поновити такий строк.

При вирішенні заяви про поновлення строку звернення до суду суд керувався таким.

Частиною 1статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого згаданим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 згаданої статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи згаданим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 3 статті 122 КАС України).

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення згаданим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 згаданого Кодексу.

Строки звернення до суду у трудових спорах встановлюються статтею 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Відповідно до частини 2 вказаної статті із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Водночас, статтею 233 КЗпП України передбачена можливість у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 КЗпП України, поновлення вказаних строків, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Згідно з матеріалами позовної заяви позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень щомісячно за період з 01.07.2022 по 31.12.2022. Тобто, позивач претендує на щомісячні (періодичні) виплати протягом періоду його служби і до моменту звільнення з займаної посади.

Суд звертає увагу, що на рапорт позивача від 11.08.2022 про виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, Територіальне управління Служби судової охорони у Львівській області листом від 16.08.2022 повідомило, що накази про виплату додаткової винагороди не видавались і не можуть бути видані. Таким чином, про порушення своїх прав позивач був обізнаний ще під час проходження ним служби. Протиправне не проведення відповідачем спірних виплат за період з 24.02.2022 по 30.06.2022 стало підставою для звернення позивачем до суду ще в серпні 2022 року.

Отже, про протиправну невиплату позивачу додаткової винагороди за період з 01.07.2022 йому було відомо на момент звільнення з займаної посади 19.12.2022. Тому, з моменту звільнення зі служби та здійснення з ним розрахунку, ОСОБА_1 знав або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. За загальним правилом з цього моменту починається перебіг строку звернення до суду.

Винятком з цього правила міг бути випадок, якщо б позивач без зайвих зволікань, в розумний строк після звільнення, демонструючи свою необізнаність щодо розміру складових проведених виплат, звернувся б до відповідача із заявою про надання йому відповідної інформації.

Проте, як свідчать матеріали справи, з заявою про надання інформації про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період з 01.07.2022 по 31.12.2022 позивач звернувся до відповідача лише 07.02.2024, тобто вже після звернення до суду з цим позовом 25.01.2024.

Триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Вказана позиція відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові №240/12017/19 від 31.03.2021.

До всього, ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України пов`язує початок обчислення строку звернення до суду не лише з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав, а також з дня коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав. А про порушення своїх прав у межах спірних правовідносин позивач повинен був дізнатися, як вже зазначалось вище, з моменту звільнення із служби 19.12.2022.

Отже, незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Жодних інших обставин, які б вказували на поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду позивачем не наведено, а судом не встановлено.

Тому суд вважає, що наведені позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду у цій справі знаходяться поза межами обставин, з якими норма ч.1 ст.121 КАС України пов`язує можливість поновлення процесуального строку.

Згідно з п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України, окрім іншого встановлено, що якщо вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Зважаючи на викладене суд приходить висновку, що в контексті даної спірної ситуації, підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, слід визнати неповажними, у зв`язку з чим позовна заява підлягає поверненню.

При цьому суд роз`яснює позивачеві, що згідно з ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 121, 122, 166, 169, 243, 248, 250, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду відмовити.

позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Суддя Р.І. Кузан