Справа № 240/35496/23
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Житомир справа № 240/35496/23

категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Мельниченко В.В.,

за участю: представника позивача - Касянчук С.В.,

представники відповідача - Гонгало Н.В., Панченко О.С., Шевчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельтатрейд Україна" до Житомирської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельтатрейд Україна" звернулося з позовом до Житомирської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 30.06.2023 року №UA101000/2023/000167/2.

Ухвалою суду від 05.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні представник Позивача свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що 30.06.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельтатрейд Україна", Позивач по справі, відповідно до результатів аукціону та договору (зовнішньоекономічного контракту) з компанією AUTOWINI INC від 22.03.2023 року через уповноважену особу з метою проведення митного оформлення придбаного товару (транспортного засобу) Житомирській митниці було надано вантажно-митну декларацію №23UA58U5, в якій була заявлена ціна відповідно до договору та всі необхідні документи. Після вивчення поданих документів, як пояснив представник Позивача, уповноваженою особою Відповідача безпідставно були винесені картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів і оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, яким було визначено іншу загальну вартість товару - 9529,18 USD замість 4575 USD згідно договору, що призвело до збільшення сум сплачених митних платежів.

Представники Житомирської митниці, Відповідача по справі, проти позову заперечили і пояснили, що уповноваженою особою Позивача до митного органу була подані митна декларація №23UA58U5, в якій митна вартість товару самостійно була визначена за резервним методом, а не за договором. При проведенні митного оформлення зазначеного Позивачем товару уповноваженими особами Житомирської митниці було встановлено, що подані для митного оформлення документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей щодо ціни товару. Для підтвердження заявленої Позивачем митної вартості товару (транспортного засобу) було запропоновано надати додаткові документи, перелік яких був зазначений уповноваженим працівником митниці, про що був зроблений відповідний запис у вантажно-митній декларації ( договір (угоду, контракт) із третіми особам про поставку товару, в якому містилася б вартість товару, рахунки по здійсненню платежів третіми особами на користь продавця для підтвердження вартості товару, висновок про вартостні та якісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною комісією та копію митної декларації країни відправлення). На вимогу митного органу декларантом не було надано копію митної декларації країни відправника та автотранспортну накладну або інші документи на підтвердження вартості послуг із транспортування товару. Декларантом був наданий лише звіт експертного авто-транспортного дослідження та банківський платіжний документ №13 від 23.03.2023року. Подання декларантом зазначених додаткових документів не призвело до спростування сумнівів у достовірності інформації про ціну товару та сплату коштів саме за вказаним контрактом. Більш того, подані документи ще більше засвідчили про наявність розбіжностей щодо ціни товару.

За результатами проведених консультацій з декларантом встановлено, що методи 2а та 2б не можуть бути застосовані по причині відсутності цінової інформації на ідентичні та подібні товари, а методи 2в та 2г - через відсутність основи для віднімання та додавання вартості. Як зазначили представники Відповідача, митна вартість була визначена за резервним методом відповідно до вартості товару, зазначеного в МД №23UA59U2 від 11.04.2023 року.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника Позивача та заперечення представників Відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Правовідносини щодо переміщення товарів через митний кордон України, процедури митного контролю та оформлення, митного регулювання, пов`язаного з встановленням та справлянням податків та зборів регулюються Митним кодексом України.

За приписами ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Безспірно, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом, та подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Сторони по даній справі не заперечують проти виду товару (транспортний засіб, легковий автомобіль, б/в, 2015 марка Volkswagen Tiguan, VIN НОМЕР_1 ) ( надалі - Товар), що переміщувався Позивачем через митний кордон та підлягає митному контролю, його кількості та щодо видів документів, які надавалися для проведення митного оформлення.

Суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до правомірності коригування ціни вказаного товару.

В судовому засіданні безспірно встановлено, що 30.06.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельтатрейд Україна", Позивач по справі, відповідно до договору (зовнішньоекономічного контракту) з компанією AUTOWINI INC від 22.03.2023 року через уповноважену особу з метою проведення митного оформлення придбаного товару (транспортного засобу) Житомирській митниці було надано вантажно-митну декларацію №23UA58U5.

В судовому засіданні встановлено, що в поданій декларації декларантом самостійно була заявлена ціна Товару за резервним методом, а не за ціною договору, як стверджує представник Позивача в судовому засіданні.

Дані обставини підтверджуються інформацією, яка міститься в даній №23UA58U5, копія якої досліджена судом.

Так, в графі 43 цієї митної декларація зазначений код "6", що свідчить, що митна вартість товару уповноваженою особою Позивача (декларантом) визначена за шостим, резервним методом, а не за першим методом.

Одночасно, суд вважає обґрунтованими доводи представників Відповідача, що загальна вартість товару в сумі 249507,56 грн., що відображена в графі "12" цієї декларації свідчить, що вартість товару, враховуючи курс валюти (36,5686 грн), відповідає сумі, яка значно перевищує ціну товару в 4575,00USD згідно тверджень представника Позивача.

В судовому засіданні встановлено, що до вказаної митної декларації було додано відповідні документи, а саме:

- зовнішньоекономічний договір (контракт) № РІА- від 22.03.2023 року;

- декларація про походження товару № РІА- від 22.03.2023 року;

- інвойс № РІА- від 22.03.2023 року;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 30.06.2023 року;

- висновок про технічні характеристики колісного транспортного засобу, що ввозиться на митну територію України №30/06/2023-2V від 30.06.2023 року;

- договір про надання послуг митного брокера №27/03/2023-1 від 27.03.2023 року.

Такий перелік поданих документів відображено в графі 40 дослідженої судом копії митної декларації №23UA58U5 від 30.06.2023 року.

Як зазначено в ст.53 Митного кодексу України, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, тощо.

Під час вивчення поданих декларантом документів уповноваженою особою митного органу було встановлено розбіжності в поданих документах.

Так, відповідно до зовнішньоекономічного контракту № РІА- від 22.03.2023 року такий контракт від імені покупця, ТОВ "Дельтатрейд Україна", укладався його директором ОСОБА_1 , але вказаний контракт не містить інформації щодо представника продавця, компанії AUTOWINI INC (а.с.28-33).

Як зазначено в п.2 цього контракту, загальна його вартість становить 90000,00 Євро, а вартість кожного товару визначається в інвойсах. Одночасно в контракті зазначено банківські рахунки сторін.

Відповідно до дослідженої судом копії комерційного інвойсу вартість товару (автомобіля марки Volkswagen Tiguan, VIN-код НОМЕР_1 ) становить 4575,00USD.

Відповідно до дослідженої судом копії платіжної інструкції №13 від 23.03.2023 року оплата вартості за таким інвойсом становить 5223,00 USD.

При цьому суд зазначає про обґрунтованість доводів представників Відповідача щодо розбіжності номерів банківських рахунків продавця за контрактом і отримувача коштів за платіжною інструкцією №13 від 23.03.2023 року.

Аналогічно суд зазначає про обґрунтованість доводів представників Відповідача про розбіжності щодо ідентифікаційного номеру транспортного засобу (VIN-коду), які зазначені у платіжній інструкції №13 від 23.03.2023 року та в митній декларації №23UA58U5 від 30.06.2023 року.

Крім того, згідно з даними граф 18,21,25,26 МД митної декларації №23UA58U5 від 30.06.2023 року Товар переміщувався на митну територію України іншим транспортним засобом, але всупереч вимогам ч.1 ст.335 Митного кодексу України до митного оформлення не було долучено транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні), що підлягають врахуванню при здійсненні митного оформлення.

Як пояснили представники Відповідача, саме вказані документи та бажання декларанта здійснити митне оформлення товару за шостим (резервним) методом свідчили про розбіжності в поданих декларантом документах, а також призвели до виникнення у митного органу сумнівів щодо достовірності заявленої декларантом митної вартості зазначеного товару та сумніву про здійснення такої оплати саме відповідно до вказаного контракту.

Суд погоджується із доводами представників Відповідача, що вказані обставини в розумінні вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України дали право уповноваженій особі митниці запропонувати декларанту для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару надати додаткові документи, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особам про поставку товару, в якому містилася б вартість товару, рахунки по здійсненню платежів третіми особами на користь продавця для підтвердження вартості товару, висновок про вартостні та якісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною комісією та копію митної декларації країни відправлення.

Зазначена правова норма ч.3 ст.53 Митного кодексу України одночасно зобов`язує декларанта або уповноважену ним особу на письмову вимогу органу доходів і зборів надати запитувані додаткові документи протягом 10 календарних днів.

Таким чином, доводи Позивача та його представника в суді щодо невідповідності дій уповноважених осіб митного органу вимогам ст.53 Митного кодексу України є безпідставними.

Судом встановлено та визнається сторонами, що на вимогу митного органу Позивачем в особі декларанта було надано звіт експертного авто-транспортного дослідження автомобіля від 30.06.2023 року.

Інші запитувані документи на запит митного органу Позивачем в особі декларанта не були надані, що підтверджується копією листа декларанта ОСОБА_2 від 30.06.2023 року.

Суд вважає безпідставними також доводи представника Позивача, що на вимогу митного органу була надана експортна декларація №861 від 03.04.2023 року з огляду на таке.

Так, за приписами ч.1 ст.254 Митного кодексу України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування.

Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

В судовому засіданні встановлено, що копія певного документу із цифровим номером 861 (03.04.2023), що долучена до позову, викладена на іноземній (корейській) мові.

Представники Відповідача визнають, що вказаний документ може бути експортною декларацією із відповідним номером, але такий документ може враховуватися за умови його перекладу на українську мову.

Представник Позивача всупереч вимогам ст.77 КАС України на підтвердження своїх доводів не надав суду доказів наявності перекладу тексту такої декларації у відповідності до вимог ст.254 Митного кодексу України та надання митному органу тексту документу з належним перекладом на українську мову.

Загальновідомо, що відповідно до вимог ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Суд враховує, що відповідно до пункту 2 частини шостої статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд враховує доводи представників Відповідачів, що звіт експертного авто-транспортного дослідження автомобіля від 30.06.2023 року зроблено самим декларантом, тобто ОСОБА_2 , що викликало обґрунтований сумнів в його об`єктивності.

Зазначене свідчить, що неподання декларантом всіх витребуваних митним органом документів та наявні розбіжності в поданих документах щодо ціни товару, ненадання декларантом на вимоги митного органу додаткових документів правомірно слугували підставою для здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості Товару та її коригування.

Алгоритм дій митного органу щодо здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів визначений правовими нормами глави 9 Митного кодексу України.

За приписами статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Як вже зазначалося, в судовому засіданні встановлено, що за наданими декларантом документами та ненадання додаткових документів встановити дійсну ціну товару, заявлену у вантажно-митній декларації МД №23UA58U5 від 30.06.2023 року, та її відповідність ціні договору (контракту), було неможливо по причині розбіжності в поданих декларантом документах.

Тобто, митна вартість зазначеного товару не могла бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу за ціною, зазначеною в контракті, так як використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не були підтверджені документально і сам декларант, подаючи таку декларацію стверджував, що митна вартість підлягає визначенню саме за резервним методом, а не за ціною договору.

В зв`язку із цим між декларантом та митним органом була проведена процедура консультації, що підтверджується підписом декларанта на ВМД та рішенні про коригування митної вартості.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості на зазначений товар, методи 2а та 2б не могли бути застосовані у зв`язку із відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні товари, а методи 2в та 2г - через відсутність основи для віднімання (додавання) вартості.

Більш того, всупереч ч.7 ст.57 Митного кодексу України жодних клопотань від Позивача чи його декларанта про застосування методів на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) до митного органу не надходило.

Відповідно до вимог ст.ст.57 і 64 Митного кодексу України Відповідачем при коригуванні митної вартості на вказаний товар був застосований резервний метод, в основу якого було покладено раніше визнану митним органом митну вартість (МД №23UA59U2 від 11.04.2023 року), тобто скориговану митну вартість ввезеного раніше ідентичного товару (легковий автомобіль, б/в, модельний рік 2015 марка Volkswagen Tiguan, двигун дизельний, робочий об`єм двигуна -1968..

Загальний розмір скоригованих митних платежів становить 9529,18USD, а розрахунок скоригованих платежів наведено в графі 27 МД 23UA31U8.

Жодних доводів (документів) щодо відсутності підстав для врахування Відповідачем саме вказаної митної вартості за (МД №23UA59U2 від 11.04.2023 року) декларантом до митного органу не було подано.

В судовому засіданні представником Позивача було заявлено, що на митну вартість товару за (МД №23UA59U2 від 11.04.2023 року) могли вплинути різні фактори, в тому числі різні умови контракту. Такі доводи представника Позивача судом розцінюється виключно як припущення, так як на їх підтвердження суду не надано жодних належних та допустимих доказів.

Перевіряючи доводи представника Позивача, суд приходить до висновку, що Відповідач має повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару за наявності підстав сумніву митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. В даних спірних правовідносинах у митниці виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої митної вартості товару, що підтверджується дослідженими судом письмовими доказами.

З урахуванням наведеного митниця мала обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. При витребуванні додаткових документів митниця діяла відповідно до вимог Митного кодексу України. При цьому Відповідач відповідно до наведених законодавчих норм надавав Позивачу можливість підтвердження заявленої митної вартості чи коригування митної вартості шляхом надання додаткових документів (виписку із бухгалтерської документації, копію митної декларації країни відправлення та висновок про вартостні та якісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною комісією).

Така ж правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року (№21-5204а-15), яка відповідно до вимог ст.242 КАС України підлягає обов`язковому врахуванні.

Більш того, суд враховує, що Позивачем не оскаржено рішення Відповідача щодо відмови в митному оформленні товару за поданою декларантом МД №23UA58U5 від 30.06.2023 року і за заявленою в ній митній вартості товару (4575,00 USD).

Таким чином, суд вважає, що приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості зазначеного товару, Житомирська митниця, Відповідач по справі, діяла в межах повноважень, на підставі вимог чинного законодавства та у спосіб визначний чинним законодавством. Доводи Позивача не ґрунтується на матеріалах справи, не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.139-143 КАС України, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельтатрейд Україна" до Житомирської митниці Держмитслужби відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 13 лютого 2024 року