Справа № 300/1938/23
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"15" лютого 2024 р. справа № 300/1938/23
м. Івано-Франківськ
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (заявник, позивач) звернувся до суду із заявою у порядку ст.382, ст. 383 КАС України, відповідно до змісту якої просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (відповідач) на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.06.2023 у справі №300/1938/23, перерахованої з 01.02.2022 пенсії на підставі довідки від 10.03.2023 №5401-2163/5412 про розмір грошового забезпечення, наданої Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області щодо:
обмеження з 01.02.2022 розміру перерахованої пенсії розміром до виплати;
зменшення з 01.02.2022 відсоткового значення розміру пенсії з 90 % до 70% сум грошового забезпечення.
- встановити судовий контроль за виконанням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.06.2023 у справі №300/1938/23.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що на виконання рішення суду від 02.06.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснило перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області від 10.03.2023 №5401-2163/5412 про грошове забезпечення. Проте, здійснюючи перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області було зменшено відсоткове значення грошового забезпечення, з якого здійснюється розрахунок пенсії позивача з 90% до 70% загальної суми грошового забезпечення та обмежено розмір пенсії до виплати максимальним розміром. Вважає, такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправними, оскільки у справі №809/740/18 та №300/3215/22 захищено право позивача на отримання пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення при здійсненні її перерахунків з 01.01.2018 та з 01.04.2019, мотивуючи такі рішення тим, що при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Отже, такий правовий висновок щодо застосування норми, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, має застосовуватися і до здійснення відповідачем перерахунку пенсії з 01.02.2022 на підставі довідки. Щодо обмеження виплати пенсії максимальним розміром зазначає, що у справах №300/2465/21, №300/3215/22 та №300/3386/22 вирішено питання про право на отримання пенсії без обмеження її максимальним розміром при перерахунку з 01.04.2019 та з 01.03.2022, а отже при перерахунку пенсії на підставі довідки з 01.02.2022 має застосовуватися правові висновки, встановленні судом у вищевказаних справах. Як наслідок, просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.06.2023 у справі №300/1938/23 та встановити судовий контроль за виконанням відповідачем судового рішення.
Дослідивши подану заяву та долучені заявником докази, суд встановив таке.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.06.2023 у справі №300/1938/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі наданої Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області довідки від 10.03.2023 №5401-2163/5412 про розмір грошового забезпечення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 з 01.02.2022 перерахунок та виплату пенсії на підставі наданої Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області довідки від 10.03.2023 №5401-2163/5412 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.

Постановою Восьмого апеляційного адмністративного суду від 06.12.2023 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.06.2023 набрало законної сили 06.12.2023.

Ухвалою Верховного Суду від 22.01.2024 відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 15.01.2024 №0900-0405-8/2540 повідомило ОСОБА_1 , що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.06.2023 у справі №300/1938/23, яке набрало законної сили 06.12.2023, позивачу у добровільному порядку проведено перерахунок пенсії. Після проведеного перерахунку розмір пенсійної виплати становить 41601,58 грн, однак виплата пенсії здійснюється в розмірі 36386,56 грн, в межах покладених зобов`язань на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. Різницю між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією за періоди з 01.02.2022 по 28.02.2022 в сумі 3156,30 грн внесено до реєстру судових рішень Пенсійного фонду України та виплата буде проведена лише за наявності фінансування з Державного бюджету.

Як вбачається з протоколу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 01.01.2024 при обчисленні пенсії за вислугу років пенсійним органом враховувалося грошове забезпечення позивача, а саме: посадовий оклад - 12510 грн, оклад за військове звання 2080 грн, процентна надбавка за вислугу років 50% - 7295 грн, середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці у т.ч. премія 50% - 18448,50 грн. Основний розмір пенсії (70% грошового забезпечення) 28233,45 грн, з урахуванням індексації, підвищень та надбавок 41601,58 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії призначено загальний розмір пенсії 36386,56 грн.

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Пунктами 7, 8 частини 2 статті 383 КАС України встановлені вимоги до такої заяви, а саме визначено, що у такій заяві, зокрема, зазначаються: інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформація про хід виконавчого провадження.

Так, ОСОБА_1 в порушення пунктів 7, 8 частини 2 статті 383 КАС України, у заяві вказано, що виконавчий лист до виконання не пред`являвся та, відповідно, не зазначено інформації про хід виконавчого провадження.

Суд заважує, що звернення до суду у спірному випадку із заявою відповідно до статті 383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі №805/1458/17-а та від 27.06.2019 у справі №807/220/18.

Отже, звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку статті 383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

До того ж, аналіз частини 1 статті 383 КАС України дозволяє дійти висновку, що позивач може звернутися із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем саме на виконання такого рішення суду.

Окрім цього, заяву, зазначену у частині 1 статті 383 КАС України, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (частина 4 статті 383 КАС України).

Абзацом 2 частини 5 статті 383 КАС України передбачено, що у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.

Щодо встановлення судового контролю за виконням рішення суду, суд зауважує про таке.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судові рішення виконуються безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Враховуючи наведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, Кодексом адміністративного судочинства України. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 382 Кодексу), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №820/4261/18 та від 25.06.2020 у справі № 0240/2226/18-а.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 зазначив, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 у справі "Класс та інші проти Німеччини" "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

У Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах врегульовано, зокрема, статтею 382 Кодексу. Так, згідно з частинами 1 та 2 цієї статті суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З наведеного вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення є правом, а не обов`язком суду.

Заявник вважає, що починаючи з 01.02.2022 йому зменшено відсоткове значення розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення та обмежено пенсію максимальним розміром, у зв`язку з чим, зокрема, просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

Матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області виконано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 у справі № 300/1938/23 щодо здійснення ОСОБА_1 з 01.02.2022 перерахунку та виплати пенсії на підставі наданої Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області довідки від 10.03.2023 №5401-2163/5412 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.

Факт виконання судового рішення від 02.06.2023 у справі № 300/1938/23 підтверджується, в тому числі, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про виконання судового рішення у добровільному порядку від 15.01.2024 №0900-0405-8/2540.

З огляду на зміст заяви позивача від 06.02.2024, ОСОБА_1 також підтверджує, що відповідачем виконувалось рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.06.2023 у справі № 300/1938/23 в добровільному порядку.

При цьому суд зазначає, що питання проведення перерахунку пенсії позивача без обмеження пенсії максимальним розміром та зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 90 % до 70 % сум грошового забезпечення не пов`язані з виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.06.2023 у справі № 300/1938/23 за наслідками розгляду заявлених позовних вимог ОСОБА_1 та є окремою дією Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, що не було предметом розгляду цієї справи.

Тобто, в цьому випадку виникли нові спірні правовідносини між заявником та відповідачем після виконання рішення суду щодо виплати пенсії під час її перерахунку.

Такі обставини, як неправомірне обмеження пенсії максимальним розміром та відсоткове зменшення сум гроового забезпечення при перерахунку пенсії з 01.02.2022 не входили в предмет доказування в даній справі та не стосуються порядку виконання прийнятого судового рішення, а фактично складають окремий самостійний предмет позову.

Відтак, дослідження і встановлення правомірності дій відповідача щодо виплати ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром та відсоткове зменшення з 90% до 70% сум грошового забезпечення, знаходиться поза межами розгляду процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення від 02.06.2023 у справі № 300/1938/23, в тому числі в порядку статей 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 241-243, 248, 250, 256, 294, 295, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.06.2023 у справі №300/1938/23 повернути заявнику.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині встановлення судового контролю за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.06.2023 у справі №300/1938/23 відмовити .

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Гомельчук С.В.