Справа № 300/628/24
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" лютого 2024 р. справа № 300/628/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Чуприни О.В.
секретаря судового засідання Воробець В.М.,
позивача не з`явилася,
представника позивача не з`явився,
представника відповідача не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник за довіреністю адвокат Савчук Роман Романович, до Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій і скасування постанови ВП №73696211 від 03.01.2024 про відкриття виконавчого провадження, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє представник за довіреністю адвокат Савчук Роман Романович (надалі по тексту також представник позивача, адвокат), звернулася в суд із адміністративним позовом до Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі по тексту також відповідач, державна виконавча служба, орган державної виконавчої служби, державний виконавець) про визнання протиправними дій і скасування постанови ВП №73696211 від 03.01.2024 про відкриття виконавчого провадження (надалі по тексту також - оскаржувана постанова).
Позовні вимоги мотивовані тим, що старшим державним виконавцем Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Герила В.І., протиправно, в порушення вимог частини 1 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73696211 від 03.01.2024 з примусового виконання постанови старшого державного виконавця Рожнятівського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Волощука В.М. №67479754 від 24.11.2022 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12 000,00 гривень.
За доводами позивача постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору №67479754 від 24.11.2022, на підставі якої винесена оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження, набрала законної сили 24.11.2022. Таким чином відповідно до вимог частини 1 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" трьох місячний строк пред`явлення такого виконавчого документа до виконання завершився 24.02.2023. Втім, незважаючи на вказане державний виконавець прийняв такий виконавчий документ до виконання та відкрив на його підставі виконавче провадження 03.01.2024, тобто поза межами строку пред`явлення такого документу до примусового виконання. Водночас в матеріалах виконавчого провадження відсутнє судове рішення про поновлення стягувачу строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
З огляду на викладене, позивач вважає дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження незаконними, а постанову про відкриття виконавчого провадження №73696211 від 03.01.2024, такою, що підлягає скасуванню. Просив позов задовольнити в повному обсязі.
Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалою від 05.02.2024 (а.с.24-25) відкрито провадження у адміністративній справі за правилами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України).
Судовий розгляд призначено на 15.02.2024 о 10:30 год. (а.с.24-25).
На виконання вимог ухвали суду від 05.02.2024, відповідач надав витребувані докази і пояснення, реєстрацію яких в суді здійснено 09.02.2024 (а.с.34-66, 75).
Обґрунтовуючи правомірність дій щодо винесення постанови №73696211 від 03.01.2024 про відкриття виконавчого провадження, відповідач зазначив, що на виконанні у Долинському відділі державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження №67479754, відкрите на підставі виконавчого листа Рожнятівського районного суду №350/1333/20 від 22.10.2021 про зобов`язання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 перешкод у користуванні під`їзною дорогою довжиною 37 м 20 см та шириною 5 м 20 см по АДРЕСА_1 , яка проходить між господарством ОСОБА_3 та господарством ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , а також зобов`язати їх демонтувати самовільно встановлені ними металічні ворота на даному заїзді, демонтувати самовільно встановлену дровітню та очистити заїзд від пиломатеріалів та його відходів. 24.11.2022 в межах вказаного виконавчого провадження винесено постанову про стягнення виконавчого збору, якою стягнуто з позивача виконавчий збір в розмірі 12 000,00 гривень. Виконавче провадження №67479754 закінчено на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі. Виконавчий збір боржником не сплачено. Крім того, в межах виконавчого провадження №67479754, вироком Рожнятівського районного суду №350/1612/22 від 18.08.2023, позивача визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 Кримінального кодексу України.
У зв`язку з несплатою виконавчого збору, державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73696211 від 03.01.2024 з примусового виконання постанови старшого державного виконавця Рожнятівського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Волощука В.М. №67479754 від 24.11.2022 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12 000,00 гривень.
За аргументами відповідача, постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню шляхом виокремлення в самостійне виконавче провадження у разі закінчення того виконавчого провадження, у межах якого з боржника було стягнуто виконавчий збір. При цьому, у разі, якщо виконавче провадження закінчено і винесена у ньому постанова щодо стягнення з боржника виконавчого збору є чинною (у порядку, визначеному законодавством, протиправною не визнана та не скасована) законодавством не передбачено іншої альтернативи поведінки виконавця, окрім як відкриття нового виконавчою провадження з виконання такої постанови. Постанова державного виконавця ВП № 67479754 від 24.11.2022 в частині стягнення з позивача виконавчого збору в порядку, визначеному чинним законодавством, протиправною не визнавалася та не скасовувалася, а тому підлягає виконанню, а позов таким, що не підлягає задоволенню.
Представник позивача 15.02.2024 через підсистему "Електронний суд" подав письмове пояснення, в якому виклав інші за змістом юридичні і фактичні підстави позову, які не були визначенні в позовній заяві від 26.01.2024. Так, представник позивача вказує, що відповідач у спірному випадку недотримався абзацу 12 пункту 8 Розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, зокрема, після завершення 27.12.2023 основного виконавчого провадження №67479754, державний виконавець не зареєстрував не пізніше наступного дня оскаржувану постанову в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ, та не виніс у цей же строк постанову про відкриття провадження.
В контексті вказаного пояснення суд зазначає наступне:
- таке пояснення по суті містить інші та нові, фактичні і юридичні підстави позову, відмінні від тих, що визначені в позовній заяві;
- позивач не подав в розумінні частини 1 статті 47 КАС України заяви про зміну підстав позову;
- додаткові письмові пояснення в категоріях справ, які розглядають за правилами статті 280 КАС України, не є процесуальними заявами по справі, так як в силу вимог частини 1 статті 269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).
Зважаючи на вказане, суд позбавлений процесуальної можливості ідентифікувати коментоване письмове пояснення як процесуальну заяву із новими підставами позову. Разом з тим, таким аргументам суд надасть оцінку, про що зазначено нижче по тексту.
Позивач, представник позивача та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про дату, час і місце проведення судового засідання, причини неявки суду не відомі.
Представник позивача 15.02.2024 подав клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача (а.с.84-85).
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень частини 1 і 2 статті 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (частина 3 статті 268 КАС України). На підставі вказаного судом розглянуто справи без участі сторін.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши доводи і аргументи позовної заяви, відзиву на позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, судом встановлено такі обставини.
На виконанні в Рожнятівському відділі державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження №67479754 з примусового виконання виконавчого листа №350/1333/20, виданого Рожнятівським районним судом про зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 перешкод у користуванні під`їзною дорогою довжиною 37 м 20 см та шириною 5 м 20 см по АДРЕСА_1 , яка проходить між господарством ОСОБА_3 , господарством ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також зобов`язати їх демонтувати самовільно встановлені ними металічні ворота на даному заїзді, демонтувати самовільно, встановлену дровітню та очистити заїзд від пиломатеріалів та його відходів (зворотній бік а.с.62).
У межах виконавчого провадження №67479754 відповідачем 24.11.2022 прийнято постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12 000,00 гривень (а.с.35).
Старшим державним виконавцем Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Герилом В.І. 27.12.2023 прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №67479754 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 (фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом) та статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" (зворотній бік а.с.64, а.с.65).
Надалі на підставі постанови відповідача від 24.11.2022 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП №67479754, старшим державним виконавцем Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Герилом В.І. прийнято оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження №73696211 від 03.01.2024, згідно якої з боржника ОСОБА_1 стягується виконавчий збір у розмірі 12 000,00 гривень (а.с.36).
Позивач як боржник у виконавчому провадженні ВП №73696211, вважаючи протиправною постанову №73696211 від 03.01.2024 про відкриття виконавчого провадження, звернулася з цим позовом до суду за захистом порушеного права, ставлячи вимогу про її скасування.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19 Конституції України).
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (надалі по тексту також - Закон №1404-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (надалі по тексту також - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Приписами частини 1 статті 5 вказаного Закону передбачено, що примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).
Згідно з частиною 1 статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору.
Досліджуючи доводи позивача щодо неправомірності прийняття відповідачем 03.01.2024 постанови про відкриття виконавчого провадження №73696211 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 12 000,00 гривень, суд вважає за необхідне зазначити слідуюче.
Приписами частини 1, 5 статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
В силу правового регулювання статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
При цьому, частиною 4 статті 27 Закону №1404-VIII визначено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.
Необхідно відзначити, що умовою для стягнення виконавчого збору (за виключенням визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) є початок примусового виконання, відкриття якого здійснюється з огляду на відповідний виконавчий документ. При цьому, початок примусового виконання рішень Закон України "Про виконавче провадження" в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин пов`язує саме з відкриттям виконавчого провадження.
Згідно пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Статтею 40 цього Закону передбачено наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа.
Так, за змістом положень частини 3 статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Як визначено частинами 1 та 2 статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Частиною 4 статті 12 Закону №1404-VIII передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Отже, у розмінні Закону №1404-VIII постанова про стягнення виконавчого збору є різновидом виконавчого документу, примусове виконання якого здійснюється з певними особливостями, обумовленими правовою природою виконавчого збору як плати за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.
З аналізу статей 26, 45 Закону №1404-VIII випливає, що про стягнення виконавчого збору державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження, а його безпосереднє стягнення здійснюється без виокремлення в інше виконавче провадження за рахунок стягнутих із боржника грошових сум одночасно із задоволенням вимог стягувача.
Винятком з цього правила є випадки, передбачені частиною 3 статті 40 Закону №1404-VIII, зокрема закінчення виконавчого провадження з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, якщо виконавчий збір не стягнуто.
У такому випадку виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує на загальних підставах в окремому виконавчому провадженні, у тому числі з урахуванням вимог щодо строку пред`явлення такого виконавчого документа до виконання.
Таким чином, якщо стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) достатньо для задоволення вимог стягувача за виконавчим документом, але недостатньо для сплати виконавчого збору, його стягнення продовжується на загальних підставах, а вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору необхідно перевіряти, зокрема, чи не пропущений строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.05.2020 у справі №826/7708/17 та від 31.05. 2021 року у справі №160/7321/19.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Як слідує із матеріалів справи, постанова про стягнення виконавчого збору від 24.11.2022 перебувала на виконанні у Рожнятівському відділі державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в межах виконавчого провадження №67479754 (а.с.35).
В подальшому, 27.12.2023 вказане виконавче провадження завершене, а постанова про стягнення виконавчого збору виділена в окреме провадження №73696211 для подальшого її виконання (зворотній бік а.с.64, а.с.65).
Відтак, оскільки постанова про стягнення виконавчого збору від 24.11.2022 (з дня її винесення) перебувала на виконанні у межах виконавчого провадження №67479754, то строк її пред`явлення до виконання був перерваний, у зв`язку з чим його початок після переривання у спірних правовідносинах необхідно обчислювати з моменту закінчення виконавчого провадження, у межах якого вона виконувалася (була пред`явлена до виконання), - ВП №67479754.
Аналогічна правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 29.05.2020 у справі № 826/7708/17.
З огляду на зазначене суд вважає, що в даному випадку строк пред`явлення даного виконавчого документа до виконання не пропущено, оскільки оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 03.01.2024 за наслідками завершення 27.12.2023 виконавчого провадження №67479754.
Таким чином, доводи позивача з приводу протиправності постанови ВП №73696211 від 03.01.2024 про відкриття виконавчого провадження як і дії державного виконавця щодо винесення такої постанови, з підстав закінчення строку пред`явлення її до виконання, суд вважає безпідставними і такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.
Додатково, суд вважає за необхідне зазначити, що Законом №1404-VIII визначена процедура стягнення виконавчого збору, у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 цього Закону.
А саме, рішення державного виконавця про стягнення виконавчого збору має бути оформлене у визначений Законом №1404-VIII спосіб, шляхом винесення відповідної постанови про стягнення виконавчого збору, як це передбачено частиною 3 статті 40 Закону №1404-VIII.
Відповідно до абзацу 10, 11 пункту 8 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерством юстиції України від 02.04.2012 за №512/5 (надалі по тексту також Інструкція №512/5), у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.
Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.
З матеріалів справи слідує, що постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №73696211 винесено лише 3 січня 2024 року, тобто через 7 (сім) днів після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №67479754 від 27.12.2023 на підставі пункту 9 частини 1статті 39 Закону №1404-VIII.
Таким чином державний виконавець у спірному випадку не дотримався строку відкриття виконавчого провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, визначеного Законом №1404-VIII та Інструкцією №512/5.
Однак, на переконання суду, таке процедурне порушення, за умови дотримання загального трьох місячного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, не може бути самостійною і достатньою підставою для визнання протиправною та скасування постанови №73696211 від 03.01.2024 про відкриття виконавчого провадження, що є предметом розгляду даної справи.
За такого правового врегулювання та з урахуванням встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник за довіреністю адвокат Савчук Роман Романович, до Долинського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій і скасування постанови ВП №73696211 від 03.01.2024 про відкриття виконавчого провадження, не підлягає до задоволення.
Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову в силу вимог статті 139 КАС України судовий збір не підлягає стягненню із відповідача суб`єкта владних повноважень.
Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесені ними інші судові витрати при розгляду даної справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу таких витрат.
На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його виготовлення в повному обсязі.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Строк подання апеляційної скарги не може бути поновлено.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), АДРЕСА_2 ;

представник позивача адвокат Савчук Роман Романович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №941, ордер на надання правової допомоги серії АТ №1058732), вул. Січових Стрільців, 13, м. Івано-Франківськ, 76018;

відповідач Долинський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ідентифікаційний код юридичної особи 34536065), пр. Незалежності, 3, м. Долина, Калуський район, Івано-Франківська область, 77500.

Суддя Чуприна О.В.