Справа № 520/31346/23
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 р. Справа № 520/31346/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21.08.2023 №94 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати з 25 вересня 2022 року ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, періоди його роботи з 22.04.2003 по 30.06.2005, з 01.07.2005 по 15.12.2022;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати заборгованості з виплати пенсії за віком на пільгових умовах з 25 вересня 2022 року ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по даній справі протягом 20 днів з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21.08.2023 №94 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку. Також, пенсійним органом протиправно не зараховано до пільгового стажу за Списком №2 періоди його роботи з 22.04.2003 по 30.06.2005, з 01.07.2005 по 15.12.2022, не призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що слугувало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачам до їх Електронних кабінетів в підсистемі "Електронний суд" та ними отримана, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (а.с. 91 - 92).

Проте, відзивів на позов у встановлений судом строк до канцелярії суду не надходило, причин поважності їх неподання відповідачами не повідомлено.

Згідно положень ч.4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, 13.08.2023 року ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункт 4.2 постанови правління ПФУ від 16.12.2020 №25-1 Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, при прийманні документів працівник сервісного центру реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Вищевказану заяву від 16.01.2023 року про призначення пенсії за віком за принципом екстериторіальності передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яке рішенням від 21.08.2023 №94 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 44).

В обґрунтування відмови в рішенні зазначено, що вік заявника становить 55 років. Необхідний страховий стаж, визначений п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 29 років, пільговий - 12 років 06 місяців.

Тоді як страховий стаж заявника становить 40 років 07 місяців 09 днів, пільговий стаж за Списком №2 відсутній.

До пільгового стажу не зараховано:

- період роботи з 01.07.2005 по 15.12.2022 згідно з довідкою №19-188 від 15.12.2022 (а.с. 23) - посада електрогазозварника в наказі "Про результати атестації робочих місць за умовами праці" 2276 від 26.06.2008 відсутня атестація робочого місця №53, в наказі "Про результати атестації робочих місць за умовами праці" №300 від 14.06.2013 відсутня атестація робочого місця №80, в наказі "Про результати атестації робочих місць за умовами праці" №278 від 13.06.2018 відсутня атестація робочого місця №56;

- період роботи з 22.04.2003 по 30.06.2005 згідно з довідкою №67 від 21.07.2023 (а.с. 35) - відсутній наказ "Про результати атестації робочих місць за умовами праці" №51 а-к від 04.02.2004.

Для зарахування періодів до пільгового стажу необхідно надати накази "ІІро результати атестації робочих місць за умовами праці" з зазначенням атестацій робочих місць.

Дата, з якої особа матиме право па пенсійну виплату - 25.09.2027 згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". На пенсійному обліку не перебуває та пенсію не отримує.

Не погоджуючись з таким рішенням та з відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п.2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно п.1 та 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

За пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Також, у відповідності до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Статтею 62 Закону № Закону України Про пенсійне забезпечення №1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Наведене узгоджується також з положеннями ч. 1 ст. 48 КЗпПУ.

Суд звертає увагу, що спірними періодами роботи позивача, які не зараховано до його пільгового стажу за Списком №2, є з 01.07.2005 по 15.12.2022 та з 22.04.2003 по 30.06.2005.

Відповідно до записів трудової книжки позивача НОМЕР_1 (а.с. 24 - 34), ОСОБА_1 працював, зокрема:

- з 22.04.2003 по 30.06.2005 на посаді електрогазозварника в Пересувній механізованій колоні, яку 20.01.2004 було ліквідовано, як самостійну структурну одиницю і залишено в складі газопромислового управління «Шебелинкагазвидобування» (а.с. 29 - 30);

- з 01.07.2005 на посаді електрогазозварника в Шебелинському відділенні будівельно-монтажних робіт УБМР «Укргазспецбудмонтаж» АТ «Укргазвидобування» (а.с. 30).

Список №2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36, розділ ХХХІІІ «Загальні професії» (у всіх галузях господарства): електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, позиція 33; та Список №2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461, розділ ХХХІІІ «Загальні професії» (у всіх галузях господарства): електрогазозварники).

Вищезазначені пільгові періоди роботи також підтверджуються довідкою №19-188 від 15.12.2022, виданою філією Управління будівельно-монтажних робіт «Укргазспецбудмонтаж» АТ «Укргазвидобування», а також довідкою №67 від 21.07.2023, виданою філією газопромислового управління «Шебелинкагазвидобування» АТ «Укргазвидобування» (а.с. 23, 35).

Крім того, довідкою УБМР «Укргазспецбудмонтаж» АТ «Укргазвидобування» №19-188 від 15.12.2022 підтверджено, що позивач з 01 липня 2005 року по теперішній час працює на посаді електрогазозварника 6 розряду будівельно - монтажної дільниці УБМР «Укргазспецбудмонтаж» АТ «Укргазвидобування» (а.с. 23).

В свою чергу, в оскаржуваному рішенні пенсійним органом зазначено, що до пільгового стажу позивача не зараховано: 1) період роботи з 01.07.2005 по 15.12.2022 згідно з довідкою №19-188 від 15.12.2022 (а.с. 23) - посада електрогазозварника в наказі "Про результати атестації робочих місць за умовами праці" 2276 від 26.06.2008 відсутня атестація робочого місця №53, в наказі "Про результати атестації робочих місць за умовами праці" №300 від 14.06.2013 відсутня атестація робочого місця №80, в наказі "Про результати атестації робочих місць за умовами праці" №278 від 13.06.2018 відсутня атестація робочого місця №56; 2) період роботи з 22.04.2003 по 30.06.2005 згідно з довідкою №67 від 21.07.2023 (а.с. 35) - відсутній наказ "Про результати атестації робочих місць за умовами праці" №51 а-к від 04.02.2004.

Отже, пенсійним органом не зараховано до пільгового стажу позивача спірні періоди роботи на підприємстві виключно з підстав відсутності атестації робочого місця.

Суд не погоджується з такими твердженнями представника пенсійного органу, з огляду на наступне.

Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Так, статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі, якщо непроведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Суд наголошує, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Отже, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а, що враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Довідкою №19-188 від 15.12.2022, виданою філією Управління будівельно-монтажних робіт «Укргазспецбудмонтаж» АТ «Укргазвидобування», та довідкою №67 від 21.07.2023, виданою філією ГУ «Шебелинкагазвидобування» АТ «Укргазвидобування», підтверджено, що позивач працював повний робочий день на пільгових роботах.

У зазначених довідках також вказані періоди, які зараховуються за Списком №2, підстави видачі із посиланням на первинні документи, посилання на проведення атестації робочих місць у 1999 та у 2004 роках за умовами праці та інші відомості необхідні для зарахування періодів роботи до пільгового стажу за Списком №2 (а.с. 23, 35).

Крім того, в довідці №19-188 від 15.12.2022 зазначено, що починаючи з 01.07.2005 та після проведення останньої атестації робочих місць 13.06.2018 (наказ №278) умови та характер праці ОСОБА_1 за професією електрогазозварник докорінно не змінювалися.

Також, в матеріалах справи містяться копії наказів ГПУ «Шебелинкагазвидобування», філії УБМР "Укргазспецбудмонтаж" №70к від 05.02.1999, №51а-к від 04.02.2004, №272 від 18.05.2005, №84 від 03.03.2006, №276 від 26.06.2008, №300 від 14.06.2013, №278 від 13.06.2018, якими, зокрема, затверджено перелік робочих місць, професій та посад, працівників яких підтверджено результатами атестації право на пільгове пенсійне забезпечення, до яких включено посаду позивача (а.с. 45 - 67).

Тому посилання ГУПФУ в Хмельницькій області в оскаржуваному рішенні від 21.08.2023 №94 на те, що ОСОБА_1 не надавав наказ щодо атестації робочих місць за умовами праці №51а-к від 04.02.2004 є безпідставним та таким, що не відповідає дійсності.

Відтак, пенсійним органом протиправно не зараховано до пільгового стажу за Списком №2 спірні періоди роботи позивача - з 22.04.2003 по 30.06.2005, з 01.07.2005 по 15.12.2022. При цьому, жодних інших належних підстав для такого незарахування, ніж зазначених в спірному рішенні, відповідачем не зазначено та судовим розглядом не встановлено.

Так, згідно п.2 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на роботах за Списком №2.

Оскільки на момент звернення до пенсійного органу позивач досяг віку, визначеного п.2 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (55 років виповнилося 24.09.2022 року), має загального страхового стажу більше 40 років (зараховано пенсійним органом, про що зазначено в спірному рішенні), пільгового страхового стажу на посадах за Списком №2 більше 17 років (зараховано в судовому порядку періоди роботи з 22.04.2003 по 30.06.2005, з 01.07.2005 по 15.12.2022), отже має право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21.08.2023 №94 про відмову в призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

В прохальній частині позову позивач просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 періоди його роботи з 22.04.2003 по 30.06.2005, з 01.07.2005 по 15.12.2022, а також призначити та виплачувати з 25 вересня 2022 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З приводу визначення пенсійного органу, на який покладається обов`язок зарахування до страхового стажу періодів роботи та призначення пенсії за віком, слід зазначити наступне.

Відповідно до пунктів 4.1-4.3 розділу ІV постанови правління ПФУ Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058 від 25.11.2005 року № 22-1, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

При прийманні документів працівник сервісного центру реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Згідно пункту 4.10 постанови правління ПФУ № 22-1, після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Суд звертає увагу, що наразі вирішується питання зарахування до пільгового стажу позивача періодів його роботи, а також призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Зміст постанови правління ПФУ №22-1 свідчить, що електронну пенсійну справу формує той структурний підрозділ органу, якому за принципом екстериторіальності передається до розгляду заява про призначення пенсії. Та вже після її призначення така електронна пенсійна справа передається до пенсійного органу за місцем фактичного проживання особи-пенсіонера.

Подану позивачем заяву про призначення пенсії 13.08.2023 року за принципом екстериторіальності було передано ГУПФУ в Хмельницькій області, за результатами розгляду якої в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком №2 було відмовлено.

Зважаючи, що заяву про призначення пенсії від 13.08.2023 року розглядало Головне управління ПФУ в Хмельницькій області, пенсію за віком на пільгових умовах позивачу не призначено, відповідно, не передано електронну пенсійну справу до ПФУ за місцем фактичного проживання позивача, тобто, до Головного управління ПФУ в Харківській області, для її виплати, доказів перебування позивача на обліку в територіальному органі ПФУ за місцем своєї реєстрації матеріали справи не містять, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині, пред`явлені ГУ ПФУ в Харківській області, не підлягають задоволенню.

Також, згідно частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою належного захисту прав позивача на належне пенсійне забезпечення, суд дійшов висновку про вихід за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи позивача з 22.04.2003 по 30.06.2005, з 01.07.2005 по 15.12.2022 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

В прохальній частині позову позивач просить суд зобов`язати пенсійний орган призначити та виплачувати йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, з 25 вересня 2022 року, тобто з дати, наступної після досягнення 55 років (55 років позивачу виповнилося 24.09.2022 року).

Щодо дати, з якої слід призначити позивачу пенсію, суд зазначає, що положеннями п.2 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам після досягнення 55 років.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до п. 1.6, 1.7 якого, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 13.08.2023 року.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року введений воєнний стан на території України, який діє на теперішній час.

Законом України «Про внесення зміни до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" щодо призначення пенсії особам, які проживають на тимчасово окупованій території або на території, на якій ведуться бойові дії» від 20 березня 2023 року №2981-IX було доповнено пункт 14-6 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" підпунктом 14-6.2 такого змісту: тимчасово, у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, для осіб, які проживають/проживали на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, та/або на тимчасово окупованій рф території України, у разі якщо звернення за призначенням пенсії відбулося в період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, за умови що передбачений частиною першою статті 45 цього Закону строк звернення за призначенням відповідної пенсії не сплив станом на 24 лютого 2022 року, пенсія призначається: за віком - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Відповідно до паспорту громадянина України НОМЕР_2 , позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 39 - 43).

Відповідно до Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, місто Балаклія Балаклійської міської територіальної громади входить до територій, на яких ведуться (велися) активні бойові дії, а з 02.03.2022 по 11.09.2022 входило до тимчасово окупованих територій.

Оскільки позивач вперше звернувся до ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах 13.08.2023 року, тобто в період дії воєнного стану в Україні (55 років ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) виповнилося 24.09.2022 року), є осою, яка проживає/проживав на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, отже пенсія за віком повинна бути призначена позивачу з 25 вересня 2022 року, тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Що стосується вимоги позивача про допущення до негайного виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про: 1) присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць; 2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; 3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби; 4) припинення повноважень посадової особи у разі порушення нею вимог щодо несумісності; 5) уточнення списку виборців; 6) усунення перешкод та заборону втручання у здійснення свободи мирних зібрань; 7) включення фізичних осіб, юридичних осіб та організацій до переліку осіб, пов`язаних з провадженням терористичної діяльності або стосовно яких застосовано міжнародні санкції, виключення фізичних осіб, юридичних осіб та організацій з такого переліку та надання доступу до активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням. Негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 371 КАС України, суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення: 1) у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті; 2) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання; про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства; 4) про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань.

Разом з цим, у даному рішенні суд не здійснює присудження виплати пенсії, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів позивачу, шляхом їх стягнення, а зобов`язує відповідача вчинити певні дії, а саме зарахувати до пільгового стажу та призначити пенсію.

За таких обставин, у суду відсутні підстави для допущення до негайного виконання рішення.

Щодо вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення за даним позовом шляхом надання відповідачем у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення відповідно до ст. 382 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, а також приписи статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов`язковості судових рішень та відсутності об`єктивних обставин щодо невиконання судового рішення з боку відповідача, суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень частини 8 статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297, 371, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, буд. 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21.08.2023 №94 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 періоди роботи з 22.04.2003 по 30.06.2005, з 01.07.2005 по 15.12.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з 25 вересня 2022 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати в розмірі 1717 (одна тисяча сімсот сімнадцять) грн. 76 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.