Справа № 640/7129/21
Суддя: Жук Р.В.
Дата ухвалення: 2024-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року м. Київ № 640/7129/21

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
доУправління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції
(03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 9)
провизнання протиправним та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції від 17.12.2020 № 146 "Про застосування дисциплінарного стягнення відносно ОСОБА_1 ",

- визнати протиправним та скасувати висновок, затверджений начальник Департаменту патрульної поліції 10.02.2021 акт форми Н-1 (НПВ) № 793/1 розслідування нещасного випадку,

- зобов`язати Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції повторно здійснити розслідування нещасного випадку, який стався 04.11.2020 об 11 год. 30 хв. з інспектором роти № 3 батальйону № 3 полку № 2 (з обслуговування лівого берега) Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Гаркушею Миколою Миколайовичем з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, та прийняти рішення відповідно до вимог Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05.10.2020 № 705, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2020 за № 1139/35422.

ІІ. виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновок службового розслідування прийнятий без урахуванням усіх обставин, шо мають значення для його прийняття у відношенні рішення. Вважає, що застосування дисциплінарного стягнення відбулося безпідставно та необґрунтовано, а в його діях відсутній склад дисциплінарного правопорушення. Також вказує, що затверджений акт форми Н-1 (НГТВ) № 793/1 розслідування нещасного випадку про те, що нещасний випадок з позивачем стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків протиправним.

Від відповідача у встановлений судом строк надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, зазначивши, що позивачем, в порушення вимог пп.4 та 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, не проводилася відеофіксації під час виконання службових обов`язків 04.11.2020 року. Також відповідач вказував, що позивач допустив порушення Правил етичної поведінки поліцейських.

ІІІ. Заяв (клопотання) учасників справи інші процесуальні дій у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.04.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

01.06.2021 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву.

Законом України від 13.12.2022 №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

На адресу Київського окружного адміністративного суду супровідним листом від 04.01.2023 №03-19/1183/23 "Про скерування за належністю справи" надійшли матеріали адміністративної справи №640/7129/21.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Жуку Р.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 адміністративну справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Інших заяв чи клопотань учасниками справи до суду не подано.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно частини 2 статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини 2 статті 262 КАС України наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів судом встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 працює інспектором роти №3 батальйону №3 полку №2 (з обслуговування лівого берега) Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції.

04.11.2020 року перебуваючи на патрулюванні з інспектором Гусєвою Д.І. та відпрацьовуючи виклик чергового Деснянського УП в м.Києві щодо можливого знаходження зниклого психічно хворого ОСОБА_2 прибули за місцем його проживання. Не виявивши розшукувану особу позивач з ОСОБА_3 на службовому автомобілі почали рух з подвір`я будинку для подальшого патрулювання.

В цей час чотири невідомі особи, з яких дві з ознаками алкогольного сп`яніння почали перешкоджати руху автомобіля та вимагали від поліцейських продовжити пошук зниклого ОСОБА_2 . У свою чергу позивач вступив в словесну сварку з невідомими особами, які після криків, що він наїхав одному на ногу почали бити по автомобілю. Позивач застосував фізичну силу та в подальшому травматичну зброю щодо порушника.

За фактом застосування інспектором роти №3 батальйону №3 полку №2 (з обслуговування лівого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 пристрою для відстрілу патронів з гумовими кулями «Форт-17Р» № НОМЕР_2 , під час відбиття нападу та подальшого затримання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 04.11.2020, наказом Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції від 24.11.2020 №563 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії».

Так у ході службового розслідування комісією встановлено, що 04.11.2020 для виконання службових обов`язків ОСОБА_1 та ОСОБА_6 отримали портативний відереєстратор АА 00844, що підтверджується підписом останньої, проте встановлено, що вказана подія ними не фіксувалась, також відсутні будь які інші відеозаписи зроблені цього дня.

Комісією під час проведення службового розслідування були опрацьовані записи з відерестраторів, що розташовані в службовому автомобілі та встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 не виявивши особу сідають у службове авто та розпочинають рух. В цей час до них звертається група осіб, серед яких ОСОБА_5 та ОСОБА_4 які починають свою розмову з питання у претензійній формі, а саме: «Здрасте. А Ви з приводу дурачка тут. А чого ви далі не продовжуєте його шукати?». На що ОСОБА_1 відповідає: «можете самі його пошукати». Після цього у ОСОБА_1 починається словесний конфлікт із групою осіб, з використанням нецензурних слів від останніх. В свою чергу ОСОБА_1 , також почав відповідати використовуючи ненормативну лексику, а потім взагалі вдається до погроз. Конфлікт загострився, внаслідок чого ця група осіб блокує виїзд працівникам поліції на службовому авто. З метою розблокування руху ОСОБА_1 виходить із службового авто та застосовуючи фізичну силу без попередження відштовхуючи ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від транспортного засобу. Не виконуючи вимоги працівника поліції обидва пручаються, а потім ОСОБА_5 завдає удар ОСОБА_1 по голові, після чого останній одразу застосовує засіб сльозогінної дії та в подальшому під час боротьби із ОСОБА_5 пристрій для відстрілу патронів гумовими кулями.

Згідно п.3 висновку службового розслідування, затвердженого начальником управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції від 10.12.2020 року лейтенантом поліції ОСОБА_7 , за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців 8, 9 та 11 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 10 2016 № 1179, пунктів 4 та 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції Фото- і кінозйомки відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджено. наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, керуючись пунктом 2 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» запропоновано відносно інспектора роти №3 батальйону №3 полку №2 (з обслуговування лівого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Наказом Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції від 17.12.2020 № 146 «Про застосування дисциплінарного стягнення відносно ОСОБА_1 », за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вищезазначених норм застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Разом з тим наказом Департаменту патрульної поліції від 04.02.2021 №197 «Про створення комісії для проведення розслідування нещасного випадку» призначено проведення спеціального розслідування нещасного випадку, який стався 04.11.2020 із інспектором роти №3 батальйону №3 полку №2 (з обслуговування лівого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 .

Начальником Департаменту патрульної поліції 10.02.2021 затверджений акт форми Н-1 (НГТВ) № 793/1 розслідування нещасного випадку, який стався 04.11.2020 об 11 год. 30 хв. з інспектором роти № 3 батальйону № 3 полку № 2 (з обслуговування лівого берега) Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 , що складений 09.02.2021, яким визнано, що нещасний випадок стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Не погодившись із наказом від 17.12.2020 №146 про накладення дисциплінарного стягнення та акт форми Н-1 (НГТВ) № 793/1 розслідування нещасного випадку від 09.02.2021, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ключовим питанням у спірних правовідносинах є наявність або відсутність дисциплінарного проступку позивача під час виконання службових обов`язків спілкуючись з громадянами.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про Національну поліцію», Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №1026 від 18.12.2018р.

Закон України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ч.1-2 ст.19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Поняття службової дисципліни закріплено ст.1 Дисциплінарного Статуту, де зазначено, що службова дисципліна це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 3 ст.1 Дисциплінарного Статуту визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Так в Україні, на підставі п. 9 частини першої ст. 31, ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» 2, з метою забезпечення організації застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису діє наказ МВС України від 18 грудня 2018 р. №1026 про затвердження «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису»

Даною Інструкцією врегульовано питання застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, врегульовано Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису,

Частиною 5 розділу ІІ «Порядок застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів» вказаної Інструкції передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Суд зауважує, що законність важливий принцип діяльності поліції. Цей принцип виражається як у правоохоронній діяльності поліції, так і в тому, що ця діяльність здійснюється на основі чіткого та неухильного дотримання законів і підзаконних нормативних актів. Національна поліція України, охороняючи громадський порядок, захищаючи в межах своїх повноважень життя, здоров`я та свободи громадян, власність від протиправних посягань, тим самим послідовно забезпечує законність в Україні. Сама діяльність Національної поліції України базується на суворому дотриманні Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію», інших законодавчих та підзаконних актів. Діяльність поліції здійснюється публічно і стосується інтересів багатьох громадян. Тому будь-які порушення законності завдають збитків інтересам громадян, а отже, і всій державі.

При цьому професіоналізм, компетентність у роботі поліцейського є не лише ефективністю, а й законністю, необхідністю дотримання відповідних юридичних правил та процедур, певних стандартів для обрання методів, стратегії й тактики поліцейської роботи, зорієнтованої на захист прав людини.

Згідно з розділом VII передбачено обов`язки працівника поліції, пов`язані із застосуванням технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, зокрема, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторон- ніх осіб; 3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам. Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції. Безперечно, письмові документи є цінними джерелами доказової інформації, яка використовується в діяльності поліцейського, але ці джерела мають один недолік у них відсутній елемент наочності та гласності. На рівні міжнародних договорів питання відеоспостереження загалом регулюються Конвенцією Ради Європи «Про захист осіб у зв`язку з автоматизованою обробкою персональних даних», яка встановлює загальні стандарти, та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод у частині захисту права на повагу до приватного і сімейного життя. Матеріали об`єктивної фіксації технічними засобами правоохоронної діяльності, з одного боку, стають документальним підтвердженням, яке використовується в превентивній діяльності з охорони публічного порядку, а з другого дисциплінує діяльність правоохоронця і взагалі громадян

Поряд з цим суд акцентує на тому, що відеозйомка фіксує не лише факт фізичного впливу на поліцейського з боку порушника, але й контекст, у якому відбулася подія.

Тому для цього слід зважати на відповідність дій поліції вимогам нормативних актів, що регулюють поліцейську діяльність. Зокрема, згідно з вимогами, зазначеними в ст. 29 Закону України "Про національну поліцію", поліцейський захід має бути, серед іншого, необхідним і пропорційним. Тому, вирішуючи, чи є в діях склад порушення відеозйомка підтверджує факт, що застосовані до правоворушника заходи з боку поліції були законними, необхідними та пропорційними ситуації, що склалася, і були застосовані відповідно до процедури, установленої законом.

Службовим розслідуванням встановлено, що 04.11.2020 для виконання службових обов`язків ОСОБА_1 та ОСОБА_6 отримали портативний відереєстратор АА 00844, що підтверджується підписом останньої, проте встановлено, що конфліктна подія в порушення Інструкції затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 р. №1026, позивачем перебуваючи у складі екіпажу не фіксувалась за допомогою відеориєстратора під час патрулювання та виконання службових обов`язків.

Отже, відомості викладені у висновку службового розслідування відносно порушення позивачем службової дисципліни, яка виразилась у не включенні портативного відеореєстратора з моменту початку виконання службових обов`язків та не веденні безперервної відеозйомки 04.11.2020, є підтвердженим, а бездіяльність позивача в цій частині як дисциплінарний проступок є встановленим.

Крім того суд зазначає, що наказом МВС від 09.11.2016 за № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (Правила № 1179), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Приписами пункту 1 розділу ІІ Правил №1179 поліцейський серед іншого, повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Пунктом 1 розділу 1 Правил № 1179 установлено, що ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Досліджуючи спірні правовідносини судом з доданого до матеріалів справи належного та допустимого доказу - відозапису встановлено, що позивач у дворі багатоповерхівки, в присутності сторонніх, коли молодики почали вимагати, щоб останній продовжив відпрацьовувати даний виклик та встановили місцезнаходження їхнього знайомого в подальшому перейшовши на нецензурну лексику не робив останнім зауваження щодо вчинення ними порушення громадського порядку, не попереджав про відповідальність. У свою чергу позивач відреагував роздратовано та зверхньо, почав грубо і нецензурно лаятися та погрожувати. Вийшовши з автомобіля застосував фізичну сил, що в подальшому призвело до конфлікту та бійки (а.с.99).

Відповідно до пункту 2 розділу 2 Правил № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено: сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.

Згідно з пунктами 3 та 4 Правил № 1179, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Проте позивач фактично своїми зухвалою та агресивною поведінкою під час виконання службових обов`язків ініціював конфлікт.

Зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Згідно зі ст.12 Дисциплінарного Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст.11 Дисциплінарного Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Частинами 1-3 ст.13 Дисциплінарного Статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Суд зауважує, що обрання того чи іншого виду дисциплінарного стягнення є правом роботодавця в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, відносно якої має бути застосовано таке стягнення, тобто належить до дискреційних повноважень відповідача, який за умови встановлення факту порушення службової дисципліни має право з урахуванням всіх обставин справи та особи порушника обрати один з визначених законом видів покарання.

Аналогічні висновки містять в постановах ВС від 21.12.2018 по справі № 805/623/16-а, від 25.04.2018 у справі №800/547/17, від 22.03.2019 у справі 804/676/18, від 22.11.2019 у справі 826/6107/18, від 31.03.2020 у справі 806/2492/16, від 25.06.2020 № 2240/2329/16.

Інших доказів у розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем не надано.

При цьому, підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 у справі №814/2530/16 зазначив, що враховуючи те, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 у справі №802/1150/17-а вказав на те, що під час правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Водночас суд не бере до уваги доводи позивача про те, що відповідачем порушено процедуру проведення службового розслідування, оскільки судом встановлено, що службове розслідування у цій справі було проведено за фактом певної події, а не стосовно поліцейського.

Також суд не бере до уваги посилання позивача на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 02.03.2021 у справі №754/761/21 про притягнення до відповідальності ОСОБА_5 , оскільки в даному судовому рішенні надана оцінка протиправним діям вчиненого кримінального правопорушення (умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких телексних ушкоджень), а не обставинам які їм передували. При цьому порушення позивачем підтверджуються відеозаписом.

З урахуванням викладених норм матеріального права та дійсно встановлених обставин суд дійшов висновку, що у сукупності допущених позивачем правопорушень відповідачем застосоване до нього дисциплінарне стягнення у виді догани є співмірним з його порушенням службової дисципліни.

Щодо визнання протиправним висновку затвердженого начальником Департаменту патрульної поліції 10.02.2021 акт форми Н-1 (НПВ) № 793/1 розслідування нещасного випадку суд зазначає наступне.

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими центрального органу управління поліції, територіальних (міжрегіональних) органів (підрозділів) поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України, врегульована Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05 жовтня 2020 року №705 (далі Порядок №705).

Згідно з визначенням термінів, наведених у пункті 3 розділу I Порядку №705, нещасним випадком є отримання поліцейським під час проходження служби в поліції травми, тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, самогубства, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працездатності на один день чи більше або смерті, а також зникнення поліцейського.

Відповідно до пункту 4 розділу III Порядку №705 за результатами розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку складається акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) (додаток 2).

Оскільки спір стосується кваліфікації події, що сталася з позивачем, як такої, що пов`язана чи не пов`язана з виконанням службових обов`язків позивачем, суд врахував таке.

Згідно з пунктом 7 розділу III Порядку №705 обставинами настання нещасного випадку в період проходження служби під час виконання службових обов`язків є:

1) виконання потерпілим поліцейським завдань та повноважень поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію», здійснення діяння з припинення правопорушення у вільний від служби час;

2) вплив на потерпілого поліцейського шкідливих чи небезпечних факторів під час виконання завдань та повноважень поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію», унаслідок яких виникло гостре професійне захворювання (отруєння), що підтверджено медичним висновком.

Пунктом 8 розділу III Порядку №705 встановлено, що обставинами настання нещасного випадку в період проходження служби і не пов`язаного з виконанням службових обов`язків є:

1) діяння потерпілого поліцейського, не пов`язане з виконанням завдань і повноважень поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію»;

2) навмисне спричинення потерпілим поліцейським тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, що доведений судом);

3) учинення потерпілим поліцейським діяння, яке є кримінальним, адміністративним правопорушенням або дисциплінарним проступком;

4) учинення дій під час несення служби потерпілим поліцейським у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (за наявності медичного висновку).

Суд зауважує, що вказані норми визначають чітке коло обставин, які повинні бути з`ясовані під час службового розслідування відповідною комісією.

Оцінюючи дотримання відповідачем вимог Порядку №705 щодо встановлення визначених ним фактів для оцінки події такою, що не пов`язана з виконанням службових обов`язків, суд зазначає таке.

Як зазначено вище, суд дійшов висновку, що 10.12.2020 року начальник Департаменту патрульної поліції дійшов правомірного висновку про вчинення дисциплінарного проступку інспектором роти №3 батальйону №3 полку №2 (з обслуговування лівого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 .

Таким чином, оскільки під час отримання позивачем травми в його діях встановлено факт вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні вищевказаних норм, суд дійшов висновку, що відповідач на підставі підп.3 п.8 розділу ІІІ Порядку №705 правомірно склав спірний Акт №793/1 за формою Н-1/НПВ, відповідно до якого нещасний випадок трапився з позивачем в період проходження служби, однак не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

У ході розгляду справи позивач не надав інших належних, допустимих та достовірних доказів, що з достатньою переконливістю свідчили б про порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування та розслідування нещасного випадку щодо позивача.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, слід зазначити, що відповідачем було доведено належними та допустимими доказами щодо правомірності прийнятих рішень, здійснених відносно позивача.

За таких обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії.

VІ. Судові витрати.

Судові витрати які підлягають стягненню відсутні.

Керуючись ст.ст. 139, 246, 255, 292-297, 325, 382 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Жук Р.В.