Справа № 420/34212/23
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 лютого 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хом`якової В.В., при секретарі Грековій К.М., за участю представника позивача Малюченко А.С., представника відповідача-1 Пущенської О.А.,

розглянувши у підготовчому засіданні адміністративну справу за позовом

Головного управління Державної податкової служби в Одеській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельна компанія "ВОСТОК", Приватного підприємства "Караклія"

про визнання недійсним правочину,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС в Одеській області (далі - позивач)звернулось до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельна компанія "ВОСТОК" (далі - відповідач-1) та приватного підприємства "Караклія" (відповідач-2), в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

визнати недійсним правочин укладений між Приватним підприємством "Караклія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговельна компанія "ВОСТОК" від 23 грудня 2021 року № 23/02-1, за результатами якого складено податкові накладні на загальну суму 651 507,57 грн., які повторно заявлені до бюджетного відшкодування.

Предметом позовної заяви у справі № 420/34212/23 є позовна вимога про визнання недійсним правочину від 23.12.2021 № 23/02-1, за результатами ТОВ "ТК "ВОСТОК"якого складено податкові накладні на загальну суму 672 943,33 грн. грн., які повторно заявлені до бюджетного відшкодування, який в розумінні вимог ст. 234 ЦК України, є фіктивним, оскільки вчинено без наміру створення правових наслідків, з метою заволодіння майном держави, дохідної частини бюджету.

Ухвалою від 15.12.2023 у справі відкрито загальне позовне провадження. Призначено підготовче засідання на 23.01.2024, в подальшому підготовче засідання відкладено на 08.02.2024.

05.01.2024 представник ТОВ "Торгівельна компанія "ВОСТОК" подав клопотання про залишення позову без розгляду, яке мотивоване пропуском строку звернення до суду. В клопотанні вказано, що між відповідачем-1 та відповідачем-2, був укладений договір від 23.02.2021 № 23/02-1 про поставку сільськогосподарської продукції - кукурудза врожаю 2021 року. Взаємовідносини між ПП "Караклія" та ТОВ "ТК "ВОСТОК" у межах договору від 23.02.2021 № 23/02-1 були предметом документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ТК "ВОСТОК", призначеної на підставі наказу ГУ ДПС в Одеській області від 19.10.2022 № 4071-п. Результати проведеної перевірки оформлені позивачем актом №12561/15-32-07-10/41301451 від 16.11.2022 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за серпень 2022 року заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість", за висновками якої позивачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 15.12.2022 № 11474/15320710 про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 1692601 грн. та застосовані штрафні санкції у розмірі з цього податку у розмірі 846301 грн. з підстав порушення ТОВ "ТК "ВОСТОК" абзацу б) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок неправомірного декларування суми до бюджетного відшкодування у розмірі 1692601 грн., у поданій декларації з ПДВ за серпень 2022 року (від 20.09.2022 №). Також взаємовідносини між ПП "Караклія" та ТОВ "ТК "ВОСТОК" у межах договору від 23.02.2021 № 23/02-1 були предметом документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ТК "ВОСТОК", результати якої оформлені позивачем актом № 3697/15-32-07-14/41301451 від 30.06.2022 року "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2022 року заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість".

В клопотання зазначено, що позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів станом на дату складання актів перевірки № 3697/15-32-07- 14/41301451 від 30.06.2022 року та від 16.11.2022 року № 12561/15-32-07- 10/41301451, в яких зафіксований факт, як зазначає позивач "укладення відповідачем-1 та відповідачем-2 правочину, який вчинено без наміру створення правових наслідків, який фактично спрямований на заволодіння майном держави, дохідної частини бюджету, а отже є фіктивним", а саме договору від 23.02.2021 року № 23/02-1 та станом на дату прийняття. У тексті позову позивач підтверджує обізнаність з фактом правочину, який вчинено без наміру створення правових наслідків, який фактично спрямований на заволодіння майном держави, дохідної частини бюджету, при проведенні перевірки, результати якої оформлені актом від 16.11.2022 № 12561/15-32-07-10/41301451 та актом № 3697/15-32-07-14/41301451 від 30.06.2022. Таким чином, шестимісячний строк звернення до суду сплив 30.12.2022, якщо рахувати з дати складання акту перевірки від 30.06.2022 № 3697/15-32-07- 14/41301451, а з позовною заявою позивач звернувся лише 08.12.2023, тобто з пропуском строку майже на один рік. До адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску. В даній справі така заява про поновлення строку звернення до суду не надходила.

23.01.2024 в судовому засіданні за участю представників сторін представник ТОВ "ТК "ВОСТОК" підтримав клопотання, представник позивача не надав заперечень проти заявленого клопотання. Також в позовній заяві не було обгрунтовано причину подання позову з пропуском строку звернення , встановленого ст.122 КАС України. Тому суд відклав підготовче засідання на іншу дату, запропоновано позивачу надати обгрунтування поважності причин пропуску строку.

07.02.2024 представником позивача подано заперечення на клопотання про залишення позову без розгляду, в якому вказано, що встановлені в акті перевірки обставини свідчили лише про допущені платником податків порушення вимог податкового законодавства, однак не давали в цілому підстав для звернення до суду за визнанням недійсним відповідного договору поставки сільськогосподарських культур від 23 лютого 2021 року № 23/02-1. Особи, які здійснювали податкові перевірки, є інспекторами управління аудиту Головного управління ДПС в Одеській області, та за освітою є економістами та бухгалтерами, а не юристами, а тому і під час проведення перевірки розглядали усі надані документи саме у площині бухгалтерського та податкового обліку. Як зазначало Головне управляння ДПС в Одеській області в позовній заяві, наявність ознак фіктивного правочину - договору поставки сільськогосподарських культур від 23 лютого 2021 року № 23/02-1, а саме факт укладання його відповідачами з метою введення контролюючий орган в оману та приховати дійсний характер своїх дій, тобто заздалегідь у інших цілях, щоб заволодіти майном держави, було встановлено під час заслуховування на нараді, що відбулась 27.11.2023 року, та детального аналізу первинних документів, складених ТОВ "ТК "ВОСТОК" у тому числі з ПП "Караклія" та правових наслідків, які створювали останні, укладенням такого договору. При заслуховуванні на нараді від 27.11.2023 у Головному управлінні ДПС в Одеській області результатів позапланової документальної перевірки також встановлено, що до обрахунку зазначеної суми бюджетного відшкодування включено повторно суму податкового кредиту у розмірі 651 507,57 грн. за податковими накладними які виписані на підставі договору поставки сільськогосподарських культур від 23 лютого 2021 року № 23/02-1, який вчинений сторонами заздалегідь у інших цілях, ніж передбачені правочином, тобто без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались цим правочином. В обставинах такої протиправної діяльності вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 358 КК України, у зв`язку з чим, матеріали за наявним фактом також спрямовані до правоохоронних органів листом №22625/5/15-32-05-05-05 від 08.12.2023.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 30.01.2024 зобов`язано слідчого СУ ГУНП в Одеській області, внести по заяві ГУ ДПС в Одеській області №22625/5/15-32-05-05-05 від 08.12.2023 року про вчинення ТОВ "ТК "ВОСТОК" кримінального правопорушення, відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Враховуючи вище викладене, позовна заява Головного управління ДПС в Одеській області до Приватного підприємства "Караклія" та ТОВ "ТК "Восток" про визнання недійсним договору поставки сільськогосподарських культур від 23 лютого 2021 року № 23/02-1, враховуючи день виникнення підстави, що дає суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог - 27.11.2023 року, подана до суду в межах процесуального строку встановленого статтею 122 КАС України.

Клопотання розглянуто у підготовчому засіданні 08.02.2024 за участю представника позивача, представника ТОВ "Торговельна компанія "ВОСТОК".

Дослідивши вказану заяву, заслухавши пояснення учасників справи, суд приходить до наступних висновків.

Предметом позову є визнання недійсним правочину, укладеного між приватним підприємством "Караклія" та товариством з обмеженою відповідальністю "Торговельна компанія "Восток" 23 грудня 2021 року № 23/02-1 про поставку сільгосппродукції, за результатами якого складені та зареєстровані податкові накладні на загальну суму 651507 грн. 57 коп., та задіяні для формування податкового кредиту ТОВ "ТК "ВОСТОК".

Згідно з приписами ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень (ч.2 ст. 122 КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи, взаємовідносини між ПП "Караклія" та ТОВ "ТК "ВОСТОК" у межах договору від 23.02.2021 № 23/02-1 були предметом документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ТК "ВОСТОК", результати якої оформлені позивачем актом № 3697/15-32-07-14/41301451 від 30.06.2022 року. Також взаємовідносини між ПП "Караклія" та ТОВ "ТК "ВОСТОК" у межах договору № 23/02-1 були предметом документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ТК "ВОСТОК", наслідки якої оформлені актом перевірки від 16.11.2022 № 12561/15-32-07-10/41301454.

Таким чином, про порушення своїх прав та/або наявність підстав для звернення до суду позивач дізнався під час проведення перевірок 30.06.2022 та 16.11.2022.

Натомість до суду позивач звернувся 08.12.2023, тобто з пропуском тримісячного строку звернення до суду, передбаченого ч. 2 ст. 122 КАС України.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналіз наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що законодавець передбачив, що в разі, якщо особа не знала про допущене порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав. При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду є наявність обставин, які створили об`єктивні перешкоди для звернення особи з позовом і подолання яких для цієї особи було неможливим або ускладненим.

Суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Визначення законодавцем строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановленого строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Згідно сталої та послідовної судовою практикою підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність тих обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами, тобто які об`єктивно та істотно перешкоджали б зверненню до суду та не залежали б від волевиявлення особи.

Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 р., набула чинності для України 11.09.1997 р.) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" (заява №20347/03 §35) зазначено "… пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності…".

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03 від 03 квітня 2008 року, §41) зазначено, що "…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.".

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В даному випадку регулювання з боку держави полягає у встановлені строків звернення з позовом до суду.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Зазвичай це обставини, які не залежали від волевиявлення особи або обставини, які об`єктивно перешкоджали у вчасному зверненні до суду.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Посилання позивача в обґрунтування дотримання ним строку на звернення до суду на відсутність юридичної освіти у інспекторів управління аудитом Головного управління ДПС в Одеській області є необґрунтованими та не можуть бути взяті до уваги.

Під час проведення перевірок 30.06.2022 та 16.11.2022 Головному управлінню ДПС в Одеській області було відомо про наявність договірних відносин між приватним підприємством "Караклія" та товариством з обмеженою відповідальністю "Торговельна компанія "ВОСТОК", за результатами яких ТОВ "ТК "ВОСТОК" повторно включено до складу розрахунку бюджетного відшкодування суми ПДВ декларації за серпень 2022 року у розмірі ПДВ - 651 507, 57 грн. за податковою накладною №1 від 01.12.2021. Крім того, юридичній службі ГУ ДПС в Одеській області також було відомо про відомості вищевказаних актів перевірок, оскільки у березні 2023 року ТОВ "ТК "ВОСТОК" оскаржило до суду податкове повідомлення-рішення від 15.12.2022 № 11474/15320710 про зменшення суми бюджетного відшкодування за серпень 2022 року на суму 1692601 грн. та застосування штрафних санкцій на суму 846301 грн., яке було прийнято за висновками акту перевірки від 16.11.2022 №12561/15-32-07-10/41301451 (справа №420/5099/23), в судовому засіданні 20.06.2023 представник ГУ ДПС в Одеській області був присутній, ГУ ДПС в Одеській області складало та подавало до суду відзив на позовну заяву та документи. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.10.23 позов ТОВ "ТК "ВОСТОК" задоволений, скасоване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 15.12.2022 року № 11474/15320710. Тільки після набрання рішенням по справі №420/5099/23 законної сили, ГУ ДПС вирішило подати даний позов.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що існували непереборні обставини, які перешкоджали позивачу звернутися з цим позовом до суду в межах строку, визначеного приписами КАС України, позивач не зазначає та до суду не надає.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При викладених вище обставинах, суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, адже сутність зазначеного інституту полягає в тому, що особа, яка звертається до суду за захистом порушеного права була не в змозі зробити це внаслідок незалежних від неї обставин, зокрема, якщо цьому перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене вказаний позов підлягає залишенню без розгляду.

При цьому, частиною 4 статті 240 КАС України передбачено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись ст. 183, п. 8 ч. 1 ст. 240, 243, 248, 256, 295 КАС України, суд

ухвалив:

Залишити без розгляду позов Головного управління ДПС в Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "ВОСТОК" та приватного сільськогосподарського підприємства "Агропродукт" про визнання недійсним правочину, укладеному між приватним підприємством "Караклія" та товариством з обмеженою відповідальністю "Торговельна компанія "ВОСТОК" за договором поставки від 23.02.2021 № 23/02-1, за результатами якого складено податкові накладні на загальну суму 651 507,57 грн., які повторно заявлені до бюджетного відшкодування.

Роз`яснити позивачу, що постановлення ухвали про залишення без розгляду не позбавляє його права звернутись до суду повторно в загальному порядку, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 13.02.2024.

Суддя В.В.Хом`якова