Справа № 500/6789/23
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6789/23

12 лютого 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання - Хоміцької С.О., позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - Боднарчука Т.Д., представника відповідача - Старжинського Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 03.10.2023 №2692 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині, що стосуються ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 03.10.2023 №303о/с про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію»;

- поновити ОСОБА_1 на роботі у службі в Національній поліції України на посаді дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції патрульної поліції Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03.10.2023 по дату винесення рішення судом, з врахуванням розміру середньоденної заробітної плати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом ГУНП в Тернопільській області від 03.10.2023 №2692 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" за порушення службової та транспортної дисципліни, за порушення комендантської години, а також відмові від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, що призвело до складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, свідоме ігнорування вимог п. ч.1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію" та ч.1 ст.1, п.2 та 6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо суворого дотримання законності та службової дисципліни, дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції патрульної поліції Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнено з служби в Національній поліції України. Наказом ГУНП в Тернопільській області від 03.10.2023 №303 о/с "По особовому складу" позивача з 03.10.2023 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України "Про Національну поліцію". Однак, позивач категорично заперечує факт керування 29.09.2023 транспортним засобом перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Водночас, згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №242 від 29.09.2023, токсикологічним аналізом сечі №826 від 29.09.2023 та лабораторним дослідженням крові №579 від 29.09.2023 ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 на час огляду не виявлено.

Також позивач зазначає, що на день видання оскаржуваних наказів 03.10.2023 перебував на лікуванні, що підтверджується медичними висновками №8H6H-2M3K-5H35-6M47, виданим КНП "Міська комунальна лікарня №3" Тернопільської міської ради, про що відповідачу було достеменне відомо.

Отже, звільнення позивача зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", як реалізація дисциплінарного стягнення, у період його тимчасової непрацездатності є незаконним оскільки до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення у період його тимчасової непрацездатності, що є порушенням ч.3 ст. 40 КЗпП України.

За таких обставин, оскаржувані накази, на переконання позивача, підлягають скасуванню як незаконні, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 23.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 22.11.2023.

06.03.2023 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що 29.09.2023 о 00 год 57 хв в період комендантської години було зупинено автомобіль під керуванням дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції патрульної поліції Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_1 , який в цивільній формі одягу, без табельної вогнепальної зброї на власному автомобілі, разом із напарником, направлявся на виконання службового доручення керівництва РУП ГУНП в Тернопільській області. В ході спілкування працівників УПП в Тернопільській області ДПП НПУ з капітаном поліції ОСОБА_1 у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. На вказану пропозицію капітан поліції ОСОБА_1 відмовився, пройти огляд на визначення степені алкогольного сп`яніння на місці події та у медичному закладі. Враховуючи вищенаведене, відносно капітана поліції ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол серії ААД №039390 за ч.1 ст.130 КУпАП.

За вказаними фактами в ГУНП в Тернопільській області призначено службове розслідування на підставі наказу ГУНП в Тернопільській області від 29.09.2023 № 2653 "Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків". Опитаний в ході службового розслідування капітан поліції ОСОБА_1 пояснив, що вищевказані адміністративні матеріали складені на нього безпідставно так як погодився на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального пристрою, однак запитав, з яких підстав працівник поліції пропонує це зробити, оскільки, стверджує, що алкоголю він не вживав. Позивач наголосив, що не відмовлявся від проходження такого огляду, однак просив повідомити причини та підстави проведення такого огляду.

Однак, згідно наявного відеозапису прослідковується факт відмови позивача від продування пристрою газоаналізатора "ALCOTEST DRAGER 6810 №0422". Окрім цього, в спростування обставин, вказаних в поясненні капітана поліції ОСОБА_1 , було опитано ще ряд працівників РУП ГУНП в Тернопільській області.

В ході службового розслідування було встановлено факти грубого порушення службової дисципліни з боку капітана поліції ОСОБА_1 , яке виразилось у відмові від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, що призвело до складення протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, свідомому ігноруванні вимог п. 1 ч. 1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" та ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Доводи, вказані у позові, не спростовують фактів, доведених при проведенні службового розслідування, а при прийнятті рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності ГУНП в Тернопільській області діяло в межах Закону України "Про Національну поліцію", у спосіб передбачений Дисциплінарним статутом Національної поліції України та Порядком проведення службових розслідувань в Національній поліції України, затверджений наказом МВС України від 07.11.2018 № 893.

Позивач, у відповіді на відзив від 10.11.2023 зазначив, що складений стосовно нього протокол ААД№039390 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, був скерований працівниками поліції до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, за результатами розгляду якого, постановою суду від 09.10.2023 провадження у справі було закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Протокольною ухвалою суду від 22.11.2023 без виходу в нарадчу кімнату клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи задоволено, розгляд справи відкладено на 12.12.2023.

27.11.2023 представник відповідача надіслав до суду заперечення на відповідь на відзив.

Від відповідача, 06.12.2023 на адресу суду надійшла заява про долучення доказів до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою суду від 12.12.2023 розгляд справи відкладено на 23.01.2024.

З метою допиту свідків, протокольною ухвалою суду від 23.01.2024 розгляд справи відкладено на 08.02.2024 та продовжено процесуальний строк розгляду справи до 15.02.2024.

Протокольною ухвалою суду від 08.02.2024 клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи задоволено. Також з метою повторного виклику свідків розгляд справи відкладено на 12.02.2024.

У судових засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги, з урахуванням зміни предмету позову, з мотивів, наведених в позовній заяві, просив задовольнити їх в повному обсязі. Наголосив, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є повне доведення вини особи в ході службового розслідування, метою якого і є саме з`ясування обставин вчинення дисциплінарного порушення, уточнення ступеня вини особи. Такими підставами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського складу ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни. Натомість, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09.10.2023 у справі №607/19089/23 в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП відмовлено, а дану справу провадженням закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Вказав про безпідставність твердження позивача про те, що ним доведено факт відсутності в нього алкогольного сп`яніння згідно пройденого ним медичного огляду. Оскільки позивач проігнорував вимогу працівників поліції про проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги ЗУ "Про Національну поліцію", Дисциплінарного статуту Національної поліції України та своєї посадової інструкції.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , з 10.03.2009 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України та з 07.11.2015 по 03.10.2023 в Національній поліції України на різних посадах. На час звільнення, обіймав посаду дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції патрульної поліції Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області.

Наказом ГУНП в Тернопільській області від 03.10.2023 №2692 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" за порушення службової дисципліни, вимог п.1 ч.1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію" та ч.1 ст.1, п.2 та 6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, вимог п.20, 21, 22, 27, 28, 32, 33, 35, 37 р.2 посадової інструкції, затвердженої начальником Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області полковником поліції Осадцею С.М. від 15.05.2023 №6315, що виразилося у відмові від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що призвело до складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, не інформування безпосереднього керівника про надзвичайну подію з його участю, дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції патрульної поліції Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнено з служби в Національній поліції України.

Наказом ГУНП в Тернопільській області від 03.10.2023 №330 о/с "По особовому складу" відповідно до п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України "Про Національну поліцію") дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції патрульної поліції Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, капітана поліції ОСОБА_1 , звільнено зі служби в поліції з 03.10.2023.

Не погоджуючись із такими рішеннями суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач акцентує увагу суду на наступних доводах:

- наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння є припущенням працівників поліції;

- порушення ним вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України та вимог посадової інструкції не відповідає дійсності;

- незаконність призначення та проведення службового розслідування.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані: Конституцією України; Законом України від 2 липня 2015 року № 580-VIII Про Національну поліцію (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі - Закон № 580-VIII); Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут); Правилами етичної поведінки поліцейських, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 9 листопада 2016 року № 1179 (надалі - Правила етичної поведінки поліцейських) та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №580-VIII, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Положеннями ч.1 ст.59 Закону №580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Водночас, на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018р. №2337-VII (далі Дисциплінарний статут).

Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до ст.11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з посади.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування (стаття 14 Дисциплінарного Статуту).

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Як встановлено судом, підставою для проведення службового розслідування став факт порушення службової дисципліни з боку капітана поліції ОСОБА_1 , який виявлений працівниками УПП в Тернопільській області та про що складений відповідний протокол .

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Наведені правові норми дають підстави для висновку, що питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, установлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування передбачена Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 р. №893 (далі - Порядок №893).

Пунктом 1-3 розділу V Порядку №893 встановлено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку №893, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

На підставі пункту першого Розділу VІ Порядку №893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Матеріалами справи підтверджується, що підставою для винесення наказу ГУНП в Тернопільській області від 03.10.2023 №2692 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" в частині накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді звільнення зі служби стали результати службового розслідування за виявленими фактами грубого порушення службової дисципліни з боку капітана ОСОБА_1 , яке виразилося у відмові від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, що призвело до складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, свідоме ігнорування вимог п.1 ч.1 ст.18 Закону України "Про національну поліцію" та ч.1 ст.1, п.2 та 6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

На реалізацію цього наказу відповідачем прийнято наказ ГУНП в Тернопільській області від 03.10.2023 №330о/с «По особовому складу», відповідно до якого, позивача звільнено зі служби в поліції відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію.

Результати службового розслідування викладено у Висновку від 02.10.2023 року.

В ході проведення службового розслідування встановлено, що 29.09.2023 о 00:57 під час патрулювання м. Тернопіль екіпажем «Юпітер - 201» у складі інспектора взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП НП України старшого лейтенанта поліції Тихомирського Володимира та поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП НП України рядового поліції Сисак Ірини, по вул. Л. Курбаса, 7, в м. Тернопіль за порушення комендантської години, було зупинено автомобіль марки Шкода Фабія, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія капітана поліції ОСОБА_1 , який на момент зупинки виконував службові обов`язки, а саме за вказівкою керівництва спільно з старшим дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції патрульної поліції Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції ОСОБА_2 виконували доручення про проведення слідчих (розшукових) дій дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції Сторожука М. від 28.09.2023 №769 по матеріалах кримінального провадження від 12.08.2, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, в цивільній формі одягу та без табельної вогнепальної зброї.

В ході спілкування працівників УПП з капітаном поліції ОСОБА_1 , у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. З цієї причини йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою приладу «ALCOTEST DRAGER 6810 №0422», однак від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу поліцейських в категоричній формі відмовився, крім того, пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі останній також відмовився.

У зв`язку із відмовою пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою приладу «ALCOTEST DRAGER», а також у медичному закладі, що є порушенням п.2.5 ПДР України, на капітана поліції ОСОБА_1 , складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ААД 039390, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Як вбачається із складеного адміністративного протоколу поліцейський від надання пояснень відмовився, однак проставив підпис в графі «Тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом отримав» та в графі «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності». Про вказану подію капітан поліції ОСОБА_1 , безпосереднього керівника не проінформував, проте зателефонував до начальника Тернопільського РУП полковника поліції Сергія Осадці. Як пояснив в своїх поясненнях позивач він не зміг додзвонитися до свого безпосередньго керівника.

У зв`язку із виявленням ознак алкогольного сп`яніння, поліцейськими УПП капітану поліції ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «ALCOTEST DRAGER 6810 0422» на місці зупинки.

Водій, капітан поліції ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції відмовився від проходження вказаного огляду, а також відмовився від проходження огляду у найближчому медичному закладі.

У зв`язку із наведеним на капітана поліції ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Після складання адміністративних матеріалів, автомобіль, яким керував капітан поліції ОСОБА_1 , старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 та рядовим поліції ОСОБА_4 передано під розписку гр. ОСОБА_1 , посвідчення водія ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 03.03.2023 вилучено.

В ході судового розгляду справи було оглянуто DVD-диск, долучений до матеріалів справи. Оглядом встановлено, що всі обставини які зазначені у висновку службового розслідування знайшли своє підтвердження.

Окрім цього опитаний в ході службового розслідування з приводу вищевказаних обставин капітан поліції ОСОБА_2 пояснив, що 28.08.2023 він перебував на роботі та о 18 год. 15 хв. прибув на нараду в адміністративне приміщення Тернопільського РУП, що по вул. Шевченка, 10 в м. Тернополі, де в подальшому спільно з капітаном поліції ОСОБА_1 отримав завдання від майора поліції ОСОБА_5 щодо виконання доручення дізнавача від 28.09.2023 №769 по матеріалах кримінального провадження 0000984 від 12.08.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України для доставляння фігуранта по даному провадженні до Тернопільського РУП з метою проведення слідчих дій.

Так, на виконання вказаного доручення, він спільно з капітаном поліції ОСОБА_1 на власному автомобілі останнього марки Шкода Фабія, р.н. НОМЕР_1 , близько 19:00 год. приїхали на вул. В. Великого в м. Тернополі, де в подальшому капітан поліції ОСОБА_1 відлучився по своїх справах, а капітан поліції ОСОБА_2 залишився у даному автомобілі.

Близько 20 год. 30 хвилин капітан поліції ОСОБА_1 повернувся в автомобіль, та під час спілкування з капітаном поліції ОСОБА_2 , останній помітив у капітана поліції ОСОБА_1 явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння обличчя та запах з ротової порожнини. На запитання чи вживав він алкоголь капітан поліції ОСОБА_1 категорично заперечив.

Крім того, ОСОБА_2 повідомив, що під час оформлення адміністративних матеріалів капітан поліції ОСОБА_1 неодноразово намагався відійти з місця події, поводив себе агресивно та конфліктував.

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_2 повідомив, що точного не пригадує тих обтавин, що мали місце 28-29 вересня 2023 року, але повністю підтвердив те, що все що з його слів відображено у висновку службового розслідування відповідає дійсності. З висновком службового розслідування він повністю ознайомлений, оскільки його також було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Судом також встановлено, що після обстеження лікарями капітан поліції ОСОБА_1 вимагав щоб його госпіталізували до лікарні, проте зі слів лікарів, необхідності у цьому не було, оскільки результати попереднього обстеження не вимагали госпіталізації пацієнта. Після ознайомлення із складеним протоком про адміністративне правопорушення капітан поліції ОСОБА_1 відправився до медичного закладу.

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтвердили також опитані в ході службового розслідування працівники бригади екстреної медичної допомоги №4 КНП «ЦМД та МК» ТОР гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вони зазначили, що в ході обстеження гр. ОСОБА_1 був виміряний артеріальний тиск, результати якого становити 120/90, пульс (100), сатурація (99%). Від проходження кардіограми в автомобілі швидкої останній відмовився та наголосив, щоб його госпіталізували у лікувальний заклад. Вказаному громадянину було наголошено, що життєві показники його в нормі, однак він продовжив наполягати на госпіталізації.

В подальшому його було доставлено до приймального відділення ТМК 2 м. Тернопіль із діагнозом гостра реакція на стрес. Працівники екстренної медичної допомоги зазначили, що ОСОБА_1 поводив себе збуджено, а також мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема із ротової порожнини було чути запах алкоголю.

Спростовуючи факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, позивач посилається на виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально небезпечних захворювань» від 29.09.2023 №242, якою зафіксовано, що згідно результатів проведення амбулаторних досліджень, які проводилися 29.09.2023 в період з 03:20 год до 03:40 год, ознак сп`яніння не виявлено.

Судом такий доказ не береться до уваги, оскільки він не відповідає встановленому порядку виявлення алкогольного сп`яніння у водіїв транспортних засобів, та проведений у лікувальному закладі, який не наділений повноваженнями на проведення такого роду медичних оглядів.

Так, згідно п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція №1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.3 розділу І Інструкції №1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Поряд з цим п.6 розділу І Інструкції №1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 7 розділу І Інструкції №1452/735 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до Переліку лікувально-профілактичних закладів Тернопільської області, яким надається право проведення медичного огляду на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів, затвердженим спільним Наказом Головного управління Національної поліції в Тернопільській області та Департаменту охорони здоров`я Тернопільської облдержадміністрації №110/577-д від 04.12.2015, КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально небезпечних захворювань» не входить до даного переліку.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивачем не спростовано факт того, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, натомість зібрані у справі докази у своїй сукупності свідчать про протилежне.

Судом також не приймається до уваги посилання позивача на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 09.10.2023 у справі №607/19089/23, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Позивач у відповіді на відзив, зокрема, зазначив, що вищезазначеною постановою фактично спростовані припущення працівників поліції та висновки службового розслідування про те, що позивач перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Суд вважає, що вищеописана постанова у справі про адміністративне правопорушення жодним чином не спростовує, вищеописаних обставин, оскільки єдиним мотивом прийнятого рішення є недоведеність вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, через те, що при направленні адмінматеріалів до суду не додано диску з відеофіксацією з нагрудної камери.

Таким чином, постанова Тернопільського міськрайонного суду від 09.10.2023 у справі №607/19089/23 немає жодного преюдиціального значення при розгляді даної адмінстративної справи.

Щодо оцінки дисциплінарного проступку, який вчинений позивачем, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Як визначено статтею 64 Закону №580-VIII, особа, яка вступає на службу в поліцію, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

З тексту Присяги вбачається, що в основі поведінки поліцейського закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Поведінка поліцейського, згідно з Присягою, яку він складає при вступі в поліцію, має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у позаслужбовий час. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою та суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службовий та позаслужбовий час дотримуватись Конституції України, законів України та Статуту.

Відповідно до норм Статуту, службова дисципліна зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі, мужньо і вправно служити народові України, знати Закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові і функціональні обов`язки, тощо.

Під час складання Присяги на вірність Українському народові, капітан поліції ОСОБА_1 присягнув вірно служити Українському народові, дотримуватись Конституції та Законів України, втілювати їх у життя та поважати і охороняти честь держави, а також з гідністю нести високе звання поліцейського.

Підпунктами 2 та 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що поліцейський зобов`язаний: знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Слід зазначити, що під вчинками, що дискредитують звання працівника Національної поліції та власне і органи Національної поліції, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою поліції у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника поліції та власне поліції.

До таких вчинків слід віднести, зокрема, скоєння проступку, не сумісного з продовженням служби в поліції.

З точки зору стороннього розсудливого спостерігача, порушення позивачем моральних та етичних приписів, може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Існує усталена судова практика Верховного Суду, де висловлюється позиція, що вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях, незалежно від того, яку кримінально-правову чи адміністративно-правову кваліфікацію ці ж самі діяння отримали в рамках кримінального провадження чи провадження у справі про адміністративне правопорушення, та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Реалізація дисциплінарного стягнення, у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набрання чинності вироком суду. А наявність кримінального провадження чи провадження у справі про адміністративне правопорушення, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування.

Колегія суддів враховує, що у розглядуваній справі встановлено, що такі дії, як керування поліцейським транспортним засобом з порушенням Правил дорожнього руху та невиконання вимог закону, негативно впливають на імідж та репутацію Національної поліції України, а також підривають довіру населення до поліцейських належним чином протидіяти злочинності та категорично суперечать вимогам ст.1 Дисциплінарного статуту, якою визначено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян, з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України, поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Підпунктом 2 п.1 наказу Національної поліції України «Про заходи щодо зміцнення службової дисциплінами та дотримання законності в діяльності поліції» від 19.07.2022 №507 передбачено застосування за результатами службових розслідувань за фактами керування поліцейськими транспортними засобами в стані (або з ознаками) сп`яніння - звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до листа Голови Національної поліції України від 10.02.2017 №1529/01/12-2017 щодо проведення комплексу заходів, спрямованих на дотримання працівниками поліції вимог транспортної дисципліни, доповідної записки Національної поліції України від 06.02.2019 №1964 «Про заходи реагування, вжиті до поліцейських, відносно яких у 2018 складалися протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП» та листа Національної поліції України від 18.02.2019 №1884/01/12-2019 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та законності в діяльності поліції», передбачено вжиття заходів дисциплінарного впливу до поліцейських, які керують транспортними засобами у стані сп`яніння, або відмовляються пройти огляд на проходження на стан сп`яніння у вигляді безальтернативного звільнення зі служби в поліції.

Суд також враховує те, що капітан поліції ОСОБА_1 , ознайомлений під підпис із дорученням начальника Тернопільського РУП від 25.01.2023 №30 «Про організацію виконання заходів, передбачених дорученням ГУНП в Тернопільській області від 18.01.2023 №19/01/2-2023 «Про дотримання виконавської, транспортної та обліково-реєстраційної дисципліни», дорученням начальника Тернопільського РУП від 27.06.2023 №269 «Про організацію виконання заходів, передбачених листом ГУНП в Тернопільській області від 19.06.2023 1050/2/06/2023 «Про дотримання правил носіння однострою, ділового стилю одягу, службової та транспортної дисципліни», а також дорученнями начальника Тернопільського РУП від 16.06.2023 №244, від 25.01.2023 №31, від 16.01.2023 №14, від 14.09.2023 №418, 21.08.2023 №365, від 11.08.2023 №338, від 11.08.2023 №339, від 14.07.2023 №296, від 04.07.2023 №281.

Слід зазначити, що відповідно до вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасник дорожнього руху зобов`язаний знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.2.5 ПДР України «Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Також необхідно звернути увагу на Правила етичної поведінки поліцейських, які затверджені наказом МВС від 09.11.2016 №1179 (далі - Правила №1179), якими передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Крім цього, посадовими повноваженнями ОСОБА_1 чітко передбачено обов`язок не вчиняти будь-яких дій, що ганьблять образ поліцейського.

В силу покладених на поліцейського службових обов`язків, він не повинен допускати вчинків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.

Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 , які стали предметом дослідження під час проведення службового розслідування, свідчать про порушення ним службової дисципліни, а відтак вчинення дисциплінарного проступку.

Також в контексті оцінки діям позивача суд наголошує на тому, що встановлені дисциплінарною комісією під час дисциплінарного провадження факти і з`ясовані обставини мають значення виключно для прийняття дисциплінарним органом рішень у межах його компетенції та жодним чином не свідчать про доведеність вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. У дисциплінарному провадженні діє принцип автономності, відповідно до якого дисциплінарне провадження розглядається незалежно від розгляду в іншому провадженні.

Під час розгляду дисциплінарної справи, дисциплінарний орган самостійно надає оцінку допустимості, належності та обґрунтованості наявним у матеріалах дисциплінарної справи доказам, встановлює в діях поліцейського ознаки дисциплінарного проступку й ухвалює рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з практикою ЄСПЛ не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 6 жовтня 1982 року у справі X. v. Austria про неприйнятність заяви №9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі C. v. the United Kingdom про неприйнятність заяви №11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі Ringvold v. Norway, заява № 34964/97). Відтак зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

У контексті вказаного не має значення доведеність чи не доведеність вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, якщо дисциплінарною комісією ці дії оцінюються в межах наявності вини у вчиненні дисциплінарного проступку.

Наявність факту притягнення чи непритягнення позивача до адміністративної відповідальності не має ключового (вирішального) значення у розглядуваних правовідносинах і не спростовує факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Суд приймає до уваги те, що позивач як представник правоохоронного органу, повинен був виконати вимоги працівників УПП. Натомість позивач в категоричній формі відмовився від виконання вимог поліцейських. Також позивач на місці події жодним чином не надавав допомогу колегам поліцейським для встановлення істини по справі.

Дослідивши обставини справи у відповідності до наведених правових норм та встановлених фактичних обставин справи, суд прийшов до переконання, що відповідачем було правомірно прийняті накази ГУНП в Тернопільській області від 03.10.2023 №2692 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" в частині накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді звільнення зі служби та від 03.10.2023 №330 о/с "По особовому складу" про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На думку суду, відповідачем, як суб`єктами владних повноважень, покладений на них обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, виконано та доведено правомірність та законність їх дій та рішень, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про визнання протиправними і скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, відтак підстави для їх задоволення також відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу від 03.10.2023 №2692 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" в частині накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді звільнення з роботи та наказу від 03.10.2023 №303 о/с "По особовому складу" про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 13 лютого 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач:

- Головне управління Національної поліції в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Валова, 11,м. Тернопіль,46001, код ЄДРПОУ/РНОКПП 40108720);

Головуючий суддя Осташ А.В.