Справа № 140/33207/23
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року ЛуцькСправа № 140/33207/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКС ТРЕЙД РЕСУРС» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЮКС ТРЕЙД РЕСУРС» (далі ТзОВ «ЛЮКС ТРЕЙД РЕСУРС») звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення (далі ППР).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.07.2023 ГУ ДПС у Волинській області склало акт про результати камеральної перевірки № 11598/03-20-04-08/43691830 щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання, відповідно до якого податковий орган дійшов висновку про умисну несвоєчасну сплату позивачем податку на прибуток підприємств, чим порушено пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України (далі ПК України).

На підставі акту камеральної перевірки, ГУ ДПС у Волинській області прийняло ППР від 24.08.2023 № 8 на суму штрафних санкцій 542852,00 грн.

Позивач не погоджується із зазначеним ППР з таких підстав.

Зі змісту спірного ППР вбачається, що контролюючим органом застосовано до позивача штраф в розмірі 25 відсотків від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання, як за діяння, передбачені пунктом 124.2 статті 124 ПК України.

Проте, в акті фактичної перевірки контролюючим органом не зазначено обставини та не доведено фактів, які б свідчили про умисне порушення платником податків строків сплати грошового зобов`язання. Контролюючим органом не доведено, що позивач діяв удавано, цілеспрямовано, нерозумно, недобросовісно та без належної обачності створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених ПК України, внаслідок чого має бути притягнутий до фінансової відповідальності саме як за умисне вчинення податкового правопорушення.

Крім того, не видається можливим встановлення у межах камеральної перевірки таких обставин, що свідчать про винність та умисність діянь платника податків.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати ППР ГУ ДПС у Волинській області від 24.08.2023 № 08 форми «Ш» на суму штрафних санкцій 542852,00 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 37).

В поданому до суду 22.11.2023 відзиві на позовну заяву (а. с. 34-36) представник відповідача ГУ ДПС у Волинській області Каленюк Д.С. позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваного ППР.

Вказує, що ТзОВ «ЛЮКС ТРЕЙД РЕСУРС» мало можливість дотриматися норм чинного законодавства щодо своєчасної сплати податків та зборів, про що свідчить:

- згідно з даними АРМ «Митниця» протягом серпня 2022 року ТзОВ «ЛЮКС ТРЕЙД РЕСУРС» було імпортовано важкі дистиляти: газойлі - паливо дизель та газ вуглеводневий скраплений, пропан-бутан фактурною вартістю 180257,9 тис. грн, при наявності податкового боргу з податку на прибуток в сумі 2171408,00 грн;

- за даними фінансової звітності малого підприємства за І півріччя 2022 року станом на 30.06.2022 в ТзОВ «ЛЮКС ТРЕЙД РЕСУРС» наявні гроші та їх еквіваленти (р.1165) в сумі 2362,5 тис. грн. Зазначене свідчить про забезпеченість коштами ТзОВ «ЛЮКС ТРЕЙД РЕСУРС» для сплати самостійно задекларованих податкових зобов`язань з податку на прибуток згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємств за І півріччя 2022 року по терміну сплати 19.08.2022;

- в електронному кабінеті платника засобами податкового календаря контролюючий орган нагадує терміни декларування та сплати податків.

Інших заяв по суті справи від учасників справи до суду не надходило.

Крім того, учасники справи не зверталися із клопотаннями про розгляд справи в судовому засіданні, оформленими відповідно до вимог статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Суд звертає увагу, що за змістом статті 162 КАС України у відзиві на позовну заяву відповідач викладає виключно заперечення проти позову, відзив не може містити будь-яких заяв чи клопотань, позаяк заяви та клопотання учасники справи подають окремо у письмовій формі із зазначенням підстав та з дотриманням інших вимог статті 167 КАС України. Відтак, заявлене у відзиві на позовну заяву клопотання про розгляд справи за участю представника відповідача не підлягало судом вирішенню по суті.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 КАС України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Волинській області проведено камеральну перевірку ТзОВ «ЛЮКС ТРЕЙД РЕСУРС» щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємства/11021000/ та податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)/14010100, за результатами якої складено акт від 21.07.2023 № 11598/03-20-04-08-43691830 (а. с. 16-20).

Перевіркою встановлено, що ТзОВ «ЛЮКС ТРЕЙД РЕСУРС» умисно не своєчасно сплачено, зокрема, податок на прибуток підприємств, код платежу 11021000, в сумі 2171500,00 грн, задекларований згідно поданої до Луцької ДП1 податкової декларації з податку на прибуток підприємств за І півріччя 2022 року від 09.08.2022 № . При терміні сплати 19.08.2022, фактично сплачено 29.08.2022 в сумі 500000,00 грн, 30.08.2022 в сумі 500000,00 грн, 14.09.2022 в сумі 500000,00 грн, 27.09.2022 в сумі 671408,00 грн, чим порушено пункт 57.1 статті 57 ПК України.

На підставі акту перевірки від 21.07.2023 № 11598/03-20-04-08-43691830, ГУ ДПС у Волинській області винесено ППР форми «Ш» № 8 від 24.08.2023, яким до позивача, за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств, на підставі пункту 124.2 статті 124 ПК України застосовано штраф у сумі 542852,00 грн (а. с. 12).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із пунктом 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 124.1 статті 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Водночас, пунктом 124.2 статті 124 ПК України передбачено, що діяння, передбачені пунктами 124.1, 124.1-1 цієї статті, вчинені умисно, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

За приписами пункту 109.1 статті 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктами 109.2, 109.3 статті 109 ПК України встановлено, що порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України. У випадках, визначених пунктом 119.3 статті 119, пунктами 123.2-123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2-125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.

Стаття 112 ПК України визначає загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Зокрема, встановлено, що особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом (пункт 112.1). Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності (пункт 112.2). У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків. Порядок доведення обставин, за яких особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинене податкове правопорушення, в межах судового провадження визначається процесуальним законодавством. Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи (пункт 112.7).

Також цієї нормою у пункті 112.8 визначено обставини, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а у 112-1 ПК України - обставини, що пом`якшують відповідальність особи.

У постановах від 16.03.2023 у справі № 600/747/22-а, від 03.08.2023 у справі № 520/22505/21, від 22.08.2023 у справі № 520/18519/21 Верховний Суд сформулював висновки, які дають можливість розмежувати обставини, які утворюють склад правопорушення, за яке платник податків може бути притягнутий до відповідальності на підставі пунктів 124.1, 124.2 або 124.3 статті 124 ПК України.

Так, позиція Верховного Суду, якщо її систематизувати, полягає в тому, що відповідальність, передбачена пунктом 124.1 статті 124 ПК України, не пов`язана із встановленням/доведенням вини платника податків у формі умислу у вчиненому діянні (дії або бездіяльності). Для притягнення до фінансової відповідальності платника податків згідно з цією нормою за загальним правилом достатнім є виявлення факту допущення платником податків порушення строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання. Водночас обов`язковою умовою, з якою законодавець пов`язує настання відповідальності у вигляді штрафу за пунктами 124.2 і 124.3 статті 124 ПК України є доведення контролюючим органом вини платника податків у формі умислу, а саме, - що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм ПК України, але умисно не вчиняв певні дії щодо сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил завжди є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків, закріплених за платником податків у статті 16 ПК України. Вина є характеризуючою обставиною дій (бездіяльності) особи, яка полягає у тому, що особа повинна та може дотримуватися встановлених Кодексом правил та норм. Вина в податкових правопорушеннях завжди нерозривно пов`язана з встановленням умислу. У противагу цьому слід зазначити, що умисел у діях платника податків відсутній, якщо результат його поведінки не залежить від змісту і порядку дій. Тобто у разі, коли платник, діючи своєчасно, добросовісно й з належною обачністю не зміг би уникнути негативних наслідків податкового характеру. Відтак, особа вважається такою, що умисно допустила порушення податкової дисципліни, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких ПК України передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Обов`язок доведення вини покладено на контролюючий орган, без виконання якого особу неможливо притягнути до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, для кваліфікації якого умовою є наявність вини.

Крім того, у випадку встановлення контролюючим органом на підставі сукупності відповідних даних податкових декларацій та електронних систем і реєстрів обставин, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог податкового законодавства, він (контролюючий орган) не позбавлений можливості констатувати в діяннях платника податків винного діяння в умисній формі. Разом з тим, такі обставини з відповідним обґрунтуванням висновків про умисність діяння в обов`язковому порядку мають бути зазначені в акті камеральної перевірки, який за усталеною позицією Верховного Суду є носієм доказової інформації щодо виявленого порушення, а його висновки можуть бути спростовані шляхом подання до контролюючого органу заперечень на акт перевірки (наприклад, постанова Верховного Суду від 19.06.2020 у справі № 140/388/19).

За змістом ПК України подання заперечень на акт перевірки є правом, а не обов`язком платника податків, а тому контролюючий орган безпосередньо вже в акті перевірки має зазначити усі обставини, які у подальшому будуть предметом розгляду під час прийняття податкового повідомлення-рішення.

Виконання такої вимоги забезпечує розуміння платником податків встановленого контролюючим органом складу правопорушення, за яке його може бути притягнуто до відповідальності, та забезпечує реальну можливість реалізації права, передбаченого пунктом 86.7 статті 86 ПК України, щодо надання платником податків своїх заперечень та додаткових документів і пояснень, зокрема, але не виключно, документів, що спростовують встановлені обставини та висновки щодо вини, підтверджують наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу.

Відсутність в акті камеральної перевірки обставин, які характеризують таку ознаку виявленого діяння як умисність, вказують на необґрунтованість прийняття в подальшому податкового повідомлення-рішення на підставі пункту 124.3 статті 124 ПК України (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.10.2023 у справі № 520/14773/21).

З урахуванням наведеного, суд відхиляє доводи позивача про те, що у межах камеральної перевірки неможливо встановити обставин, що свідчать про винність та умисність діянь платника податку.

Застосовуючи вказані вище правові висновки Верховного Суду до обставин цієї справи, суд враховує, що в акті камеральної перевірки від 21.07.2023 № 11598/03-20-04-08-43691830 окремо зазначено підстави, які доводять вчинення порушення платником податків умисно (а. с. 19).

Так, контролюючий орган в акті камеральної перевірки вказав, що ТзОВ «ЛЮКС ТРЕЙД РЕСУРС» мало можливість дотриматися норм чинного законодавства щодо своєчасної сплати податків та зборів, про що свідчить:

- згідно з даними АРМ «Митниця» протягом серпня 2022 року ТзОВ «ЛЮКС ТРЕЙД РЕСУРС» було імпортовано важкі дистиляти: газойлі - паливо дизель та газ вуглеводневий скраплений, пропан-бутан фактурною вартістю 180257,9 тис. грн, при наявності податкового боргу з податку на прибуток в сумі 2171408,00 грн;

- за даними фінансової звітності малого підприємства за І півріччя 2022 року станом на 30.06.2022 в ТзОВ «ЛЮКС ТРЕЙД РЕСУРС» наявні гроші та їх еквіваленти (р.1165) в сумі 2362,5 тис. грн. Зазначене свідчить про забезпеченість коштами ТзОВ «ЛЮКС ТРЕЙД РЕСУРС» для сплати самостійно задекларованих податкових зобов`язань з податку на прибуток згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємств за І півріччя 2022 року по терміну сплати 19.08.2022;

- в електронному кабінеті платника засобами податкового календаря контролюючий орган нагадує терміни декларування та сплати податків.

Актом перевірки зафіксовано відсутність обставин, які звільняють від відповідальності або пом`якшують відповідальність за вчинення податкових правопорушень.

Суд також звертає увагу, що зазначені підстави, які доводять вчинення позивачем порушення умисно, відображені і в оскаржуваному ППР від 24.08.2023 № 8 (а. с. 12).

Крім того, у відзиві на позовну заяву зазначено, що позивач не звертався до контролюючого органу із заявою та документами про відсутність можливості виконання податкових обов`язків відповідно до Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2022 за № 967/38303. Позивач вказану обставину не заперечив та не спростував.

На думку суду, в акті камеральної перевірки від 21.07.2023 № 11598/03-20-04-08-43691830 належним чином зафіксовано виявлене контролюючим органом порушення позивачем пункту 57.1 статті 57 ПК України та викладено обставини, які вказують, що позивач умисно допустив порушення податкової дисципліни, позаяк мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких пунктом 124.2 статті 124 ПК України передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання.

Суд наголошує на тому, що на акт камеральної перевірки від 21.07.2023 № 11598/03-20-04-08-43691830 позивач свої заперечення та додаткові документи і пояснення до контролюючого органу не подав.

Крім того, звертаючись до суду з цим позовом, позивач не заперечив та жодними доказами не спростував фактичних обставин (а саме: імпорт протягом серпня 2022 року нафтопродуктів фактурною вартістю 180257,9 тис. грн, при наявності податкового боргу з податку на прибуток в сумі 2171408,00 грн; забезпеченість коштами для сплати самостійно задекларованих податкових зобов`язань з податку на прибуток згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємств за І півріччя 2022 року по терміну сплати 19.08.2022), викладених в акті камеральної перевірки щодо наявності можливості дотриматися норм чинного законодавства щодо своєчасної сплати податку на прибуток підприємств, а також щодо відсутності обставин, які звільняють від відповідальності або пом`якшують відповідальність за вчинення вказаного податкового правопорушення.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства та вказаних вище правових висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку про те, що позивача правомірно притягнуто до відповідальності за пунктом 124.2 статті 124 ПК України відповідно до оскаржуваного ППР від 24.08.2023 № 8 (з огляду на те, що в акті камеральної перевірки від 21.07.2023 № 11598/03-20-04-08-43691830 належним чином зафіксовано виявлене контролюючим органом порушення позивачем пункту 57.1 статті 57 ПК України та викладено обставини, які вказують, що позивач умисно допустив порушення податкової дисципліни, позаяк мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких пунктом 124.2 статті 124 ПК України передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання), у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування вказаного ППР належить відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх