Справа № 280/5095/22
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 лютого 2024 року

м. Київ

справа №280/5095/22

адміністративне провадження № К/990/4252/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шишова О.О.,

суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2024 року у справі № 280/5095/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛУБ МУСТАНГ 4/4» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Запорізькій області, Головного управління ДПС у Вінницькій області, Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛУБ МУСТАНГ 4/4» звернулося до суду з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Запорізькій області, Головного управління ДПС у Вінницькій області, Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати ухвалені Комісією Головного управління ДПС у Запорізькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних рішення №7031224/34500971 від 11 липня 2022 року щодо відмови у реєстрації ПН №4 від 08 лютого 2022 року, №7031225/34500971 від 11 липня 2022 року щодо відмови у реєстрації ПН №6 від 28 лютого 2022 року, №7031226/34500971 від 11 липня 2022 року щодо відмови у реєстрації ПН №12 від 06 травня 2022 року, №7031227/34500971 від 11 липня 2022 року щодо відмови у реєстрації ПН №13 від 31 травня 2022 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №4 від 08 лютого 2022 року на суму 255 000,00, у т.ч. ПДВ 42 500,00 грн, податкову накладну №5 від 21 лютого 2022 року на суму 160 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 26 666,67 грн, податкову накладну №6 від 28 лютого 2022 року на суму 204 387,20 грн, у т.ч. ПДВ 34 064,53 грн, податкову накладну №12 від 06 травня 2022 року на суму 111 526,09 грн, у т.ч. ПДВ 18 587,68 грн, податкову накладну №13 від 31 травня 2022 року на суму 475 570,00 грн, у т.ч. ПДВ 79 261,67 гри в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, датою їх направлення;

- визнати протиправним та скасувати ухвалене Комісією Головного управління ДПС в Запорізькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних рішення №7078582/34500971 від 19 липня 2022 року про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, зареєстрованої у контролюючому органі 18 липня 2022 року за №;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області врахувати Таблицю даних платника податку на додану вартість ТОВ «Клуб Мустанг 4/4» зареєстровану у контролюючому органі 18 липня 2022 року за №.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06 січня 2023 року позов задоволено.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2024 року у відкритті апеляційного провадження відмовлено на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.

Не погоджуючись з ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2024 року, Головне управління ДПС у Вінницькій області оскаржило її в касаційному порядку та просить зазначену ухвалу скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, заявник посилається на те, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Установлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06 січня 2023 року позов задоволено частково.

Не погодившись з рішенням суду, Головне управління ДПС у Вінницькій області подало апеляційну скаргу, яка ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2023 року залишена без руху з підстав порушення вимог, встановлених статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання вимог наведеної ухвали, відповідач до суду подав клопотання про відстрочення сплати судового збору

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2023 року у відстроченні сплати судового збору за подання апеляційної скарги Головному управлінню ДПС у Вінницькій області відмовлено; апеляційну скаргу повернути заявнику.

22 листопада 2023 року відповідач вдруге подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 295 КАС України.

Вказана ухвала надіслана скаржнику в електронному вигляді та доставлена до електронного кабінету Головного управління ДПС у Вінницькій області в підсистемі «Електронний Суд» 10 січня 2024 року.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2024 року у відкритті апеляційного провадження відмовлено на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд виходив із того, що у строк встановлений судом відповідач не подав заву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується з вищенаведеним висновком апеляційного суду, враховуючи наступне.

Статтею 295 КАС України визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, а пунктом першим частини п`ятої статті 296 цього Кодексу закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору.

За правилами частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт четвертий частини першої статті 299 КАС України).

Крім того, згідно з частиною другою статті 299 КАС України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже, органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Установлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції надавав податковому органу достатній строк для усунення недоліку апеляційної скарги щодо наведення підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, однак у встановлений судом апеляційної інстанції строк скаржником недолік апеляційної скарги усунуто не було.

Відтак правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні.

Верховний Суд не встановив неправомірних обмежень судом апеляційної інстанції у реалізації відповідачем права на апеляційне оскарження судових рішень, доводи касаційної скарги також не спростовують вищенаведених висновків про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23 жовтня 1996 року, заява № 21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19 грудня 1997 року, заява № 26737/95).

Ураховуючи те, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Верховний Суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Вінницькій області на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2024 року у справі № 280/5095/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛУБ МУСТАНГ 4/4» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Запорізькій області, Головного управління ДПС у Вінницькій області, Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Шишов

Судді І. В. Дашутін

М.М. Яковенко