Справа № 440/9937/23
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/9937/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши справу за позовом за позовом Головного управління Державної податкової служби в Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Полтавській області звернулось до Полтпавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 47289,89 грн:

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 42084,24 грн;

- військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 4425,65 грн;

- з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у сумі 780,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог ГУ ДПС у Полтавській області зазначило, що згідно з інтегрованою карткою особового рахунку за відповідачем обліковується податковий борг, а саме: з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, з військового збору та з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Відповідач правом подати відзив до суду не скористався.

Водночас, матеріалами справи встановлено, що під час звернення з позовною заявою позивачем надано докази направлення позовної заяви відповідачу, що підтверджується поштовим трекінгом.

Відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Суд розглядає цю справу на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, в межах строку, встановленого статтею 258 цього ж Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що за ОСОБА_1 обліковується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 42084,24 грн, з військового збору в розмірі 4425,65 грн; з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 780,00 грн з наступних підстав.

Так, контролюючим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 з питань правильності та повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2017 по 31.12.2017, за результатами перевірки складено акт від 07.05.2019 №609/16-31-13-05-11/ НОМЕР_1 , який надісланий ОСОБА_1 , рекомендовиним листом з повідомленням про вручення та повернутий з відміткою поштового оператора "за закінченням терміну зберігання",

На підставі проведеної перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення:

- форми "Р" від 23.07.2019 №, яким збільшено податкові зобов`язання на суму 35796,85 грн ( з урахуванням часткової сплати 23796,85 грн) та застосовавно штрафну санкцію в сумі 8949,21 грн.

У результаті проведеної перевірки відповідно до податкового повідомлення-рішеня форми "Р" від 23.07.2019 №, збільшено податкові зобов`язання на суму 2983,07 грн та застосовано штрафну санкцію в сумі 745,77 грн.

Зазначене податкове повідомлення направлено на адресу ОСОБА_1 рекомендованим повідомленням про вручення.

По податку на доходи фізичних осіб контролюючим органом нараховано ОСОБА_1 10.09.2019 пеню в розмірі 8361,75 грн, по військовому збору нараховано пеню 10.09.2019 в сумі 696,81 грн.

Контролюючим органом ОСОБА_1 нараховано суму грошового зобов`язання на податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, як4і є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік, згідно податкового повідомлення-рішення від 29.04.2022 №1-1603, що підлягає сплаті до бюджету, у розмірі 780,00 гривень.

Наведене податкове повідомлення рішення направлено за адресою реєстрації ОСОБА_1 , однак повернулося з відміткою поштового оператора "за закінченням терміну зберігання".

З урахуванням факту наявності заборгованості у загальній сумі 47282,89 грн, яка не сплачена боржником у добровільному порядку у строк, встановлений законом, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент винесення податкових повідомлень-рішень):

- грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункту 14.1.175 пункту 14.1);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки (підпункту 14.1.162 пункту 14.1).

Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16).

Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункт 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пункту 56.1 статті 56 зазначеного Кодексу рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Доказів оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень в адміністративному або судовому порядку сторонами не надано.

Наявність податкового боргу у відповідача підтверджується також відомостями облікових карток платника податків, копії яких надані позивачем.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

На виконання вищезазначених положень 13.07.2020 ГУ ДПС у Полтавській області винесено податкову вимогу форми "Ф" №175445-51/1603 від 06.11.2019, яка направлена на адресу відповідача рекомендованим листом та повернута позивачу з відміткою "за закінченим терміном зберігання".

Слід зазначити, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (пункти 42.2, 42.4 статті 42 Податкового кодексу України).

Отже, податкова вимога вважається врученою.

Доказів оскарження вказаної вимоги сторонами не надано.

Отже, сума несплаченого відповідачем податкового боргу є сумою податкового боргу.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи зазначені вище положення Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що чинним законодавством контролюючому органу надано право звертатись до суду з позовами про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Докази повної оплати чи погашення відповідачем у інший спосіб спірної суми боргу в матеріалах справи відсутні.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог Головного управління ДПС у Полтавській області.

Отже, позов належить задовольнити у повному обсязі.

Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відповідні витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби в Полтавській області (вул. Європейська 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 47289,89 грн (сорок сім тисяч двісті вісімдесят дев`ять гривень 89 копійок):

за платежем з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 42084,24 грн на розрахунковий рахунок UA0016706, Казначейство України (ЕАП) отримувач ГУК у Полт.обл/тг м.Кременчук/11010500, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, код класифікації доходів бюджету 11010500;

за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 4425,65грн на розрахунковий рахунок UA0016001, Казначейство України (ЕАП), отримувач ГУК у Полт.обл/тг м.Полтава/11011001, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, код класифікації доходів бюджету 11011001;

податковий борг за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, у розмірі 780,00 грн на розрахунковий рахунок UA0016706, Казначейство України (ЕАП), отримувач ГУК у Полт.обл/тг м. Кременчук/18010200, код отримувача (ЄДРПОУ) 37965850, код класифікації доходів бюджету 18010200.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко