Справа № 398/2026/23
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 398/2026/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 серпня 2023 року

у адміністративній справі № 398/2026/23 за позовом ОСОБА_1 до Олександрійського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про поновлення строків оскарження та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року відмовлено у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Олександрійського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, поданого до суду 20.04.2023 з вимогами про скасування винесеної начальником Олександрійського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Балабухою О.С постанови № 62 від 15.03.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП України, і про закриття відносно ОСОБА_1 провадження у вказаній адміністративній справі.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем по справі з підстав його необґрунтованості і не законності, у звязку з чим просить скасувати рішення суду та і ухвалити нове судове рішення, яким постанову №62 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесену 15 березня 2022 року начальником Олександрійського районного центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_2 , скасувати та закрити провадження по адміністративній справі

Апеляційна скарга позивача мотивована неврахуванням судом першої інстанції того, що з 2010 року він постійно проживає в місті Києві, а в місті Олександрія востаннє був у вересні 2022 року коли відвідував батьків, і відповідно, 25 грудня 2022 року він в місті Олександрія не перебував, повістку з викликом до Олександрійського РТЦК та СП не отримував і не міг отримати. Вважає, що суд першої інстанції при вирішення його позову також не узяв до уваги положення ст.7, ст 245 КУпАП та не врахував допущені відповідачем при складені протоколу і оскаржуваної постанови порушення вимог ст.ст. 235, 245, 251, 254, 255, 256, 259, 268, 277-1, 279, 280, 283 КУпАП та правову позицію Верховного Суду, висловлену у постановах від 31.03.2021 року у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 року у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справі № 308/12552/16-а, у справі № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а, від 06.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 у справі № 05/7145/16-а, від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а, від 3103.2021 у справі № 676/752/17, від 25.05.2022 у справі № 465/5145/16-а.

Крім того, позивач звертає увагу апеляційної інстанції на те, що по фабулі протоколу №62 і постанови про притягнення до відповідальності, ОСОБА_1 інкримінується не явка без поважних причин за викликом після його оповіщення, що за умови доведеності належними та допустимими доказами, мало б ознаки порушення п.1 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Проте, рішенням суду першої інстанції не встановлено вини ОСОБА_1 саме за не прибуття за викликом Олександрійського РТЦК та СП, а натомість вказано, що: «з встановлених судом обставин та наданих документів вбачається, що позивач після закінчення кафедри військової підготовки офіцерів запасу в Національному університеті оборони України імені Івана Черняховського у 2016 році, отримавши звання молодшого лейтенанту запасу (резерву) будучи військовозобов`язаним на військовий облік в порушення Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 23.12.2015, №2232-ХХІІ та «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання до ІНФОРМАЦІЯ_1 не став, про своє фактичне місце проживання, роботи та/або навчання не повідомив, військово-обліковий документ не отримав, документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу не надав. Таким чином, громадянин ОСОБА_1 вчинив триваюче правопорушення у вигляді порушення правил військового обліку в особливий період відповідальність за що передбачена ч.2 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення»

Тобто, на переконання позивача суд зазначив порушення, які вказані виключно у Додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, бо Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 23.12.2015 такі обов`язки на військовозобов`язаних не покладає. Також позивач вказує, що суд першої інстанції посилається на недопустимі докази (атестаційний лист на присвоєння первинного військового звання та атестаційний висновок), які надані суду з порушенням ст.79 КАС України, а саме, були долучені до заяви відповідача про розгляд справи без його участі, без дотримання вимог ч.ч.3,4,5,8,9 вказаної норми, що у сукупності з вищенаведеним, позивач вважає повністю доведеним відсутність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги і відзиву на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач 14.01.2009 року відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 23.12.2015 №2232-XXII (далі Закон № 2232) та затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників військовозобов`язаних та резервістів» (далі Порядок № 1487) пройшов приписку до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , але після закінчення кафедри військової підготовки офіцерів запасу в Національному університеті оборони України Міжрегіональної академії управління персоналом в 2015 році, позивач отримавши звання молодшого лейтенанту запасу на військовий облік офіцерів запасу в порушення Закону №2232-XXII та Порядку №1487 до ІНФОРМАЦІЯ_1 не став, про своє фактичне місце проживання не повідомив, військово-обліковий документ не отримав, медичний огляд на ступінь придатності до військової служби, який передбачений «Положенням про військово-лікарську експертизу в Збрийних Силах України» затверджений наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 року №402 не пройшов, чим порушив правила військового обліку.

Починаючи з 2015 року відносно позивача посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 проводились розшукові заходи, з метою постановки його на військовий облік військовозобов`язаних як офіцера запасу, як за місцем реєстрації, так і через його батьків, зокрема матір ОСОБА_3 , яка обіцяла явку сина до територіального центру в 2017 році, однак розшукові заходи не принесли результату.

З початку військової агресії Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 року №64 Указу Президента України від 24.02.2022 №69 «Про загальну мобілізацію» в Україні введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію.

Відповідно, молодший лейтенант запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягає призиву на військову службу під час загальної мобілізації, однак, з метою ухилення від призову на військову службу за неодноразовими викликами до ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`являється, своє місце проживання та місце навчання приховує.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 зазначив, що з 2010 року постійно проживає та навчається в м. Києві, у тому числі з 2022 року навчається у Приватному акціонерному товаристві «Вищій навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом» (місто Києв). Однак знову ж, в порушення правил військового обліку передбачених Законом та Положенням, під час перебування в м. Олександрія на військовий облік військовозобов`язаних офіцерів запасу до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де перебуває його особова справа офіцера запасу не став, довідку про навчання не надав.

27.02.2023 року за вих.№3/1548 до Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області був направлений запит щодо розшуку та доставки до Олександрійського РТЦК та СП осіб офіцерів запасу в діях яких вбачаються ознаки правопорушення передбачені ст.210, 210-1 КУпАП, серед яких під порядковим №176 за адресою АДРЕСА_2 рахується ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На запит Олександрійського РТЦК та СП від 22.03.2023 вих.№3/2427 до Управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради надійшла відповідь про реєстрацію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим виклик до Олександрійського РТЦК СП та постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 були направлені за адресою реєстрації останнього, так як іншими даними про місце знаходження ОСОБА_1 . Олександрійський РТЦК та СП не володіє.

З приводу оскаржуваної у цій справі позивачем постанови № 62 від 15.03.2023 про накладення адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210 КУпАП України судом першої інстанції з`ясовано, що вказана постанова була винесена за результатом розгляду 15 березня 2023 року начальником Олександрійського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Балабухою О.С. матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , якою постановлено визнати винним ОСОБА_1 у порушенні правил військового обліку, що кваліфіковано за ч.2 ст. 210 КУпАП і накладено на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

За змістом вказаної постанови судом встановлено, що відповідач на підставі зібраних матеріалів адміністративної справи дійшов висновку про порушення військовозобов`язаним ОСОБА_1 в особливий період передбачених Законом № 2232 та Порядком №1487 правила військового обліку і будучи оповіщеним 25.12.2022 року про явку до Олександрійського РТЦК та СП за викликом не з`явився без поважних причин.

Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд першої інстанції правильно виходив з положення ч.ч.1-3 ст.1 Закону № 2232, за змістом яких «захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями». А військовий обов`язок включає в себе «підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку».

При цьому, наголосивши на тому, що громадяни України щодо військового обов`язку відповідно до ч.9 ст.1 Закону № 2232 поділяються на декілька категорій (допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період) суд першої інстанції звернув увагу, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним і згідно атестаційного листа на присвоєння первинного військового йому наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 12.09.2016 р. №843 присвоєно військове звання «молодший лейтенант запасу» (резерву), який склав військову присягу на вірність Українському народові 25.07.2015, та згідно атестаційного висновку може бути використаний на посаді офіцера-політолога, ВОС-340004.

Відповідно, згідно ч.10 ст.1 Закону №2232, громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних),приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Виходячи з положень ч.7 ст.1, ч.2 ст.37, ч.1 ст.18, ч.5 ст.33 Закону № 2232, судом правильно зазначено, що взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України - підлягають громадяни України, яким після закінчення закладів вищої освіти присвоєно військові (спеціальні) звання офіцерського (начальницького) складу та які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу в мирний час, а виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують у тому числі і районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) в межах своїх повноважень, з веденням військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у встановленому Кабінетом Міністрів України Порядку №1487, яким саме і надано визначення військового обліку, як складової змісту мобілізаційної підготовки держави.

А саме, вказаним Порядком № 1487 чітко визначено, що військовий облік полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Оскільки військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період, і для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів - завданнями військового обліку є: утворення військового резерву людських ресурсів, накопичення військово-навчених людських ресурсів, необхідних для укомплектування Збройних Сил, інших військових формувань у мирний час та в особливий період; проведення аналізу кількісного складу та якісного стану призовників, військовозобов`язаних та резервістів для їх ефективного використання в інтересах оборони та національної безпеки держави; своєчасне оформлення військово-облікових документів призовників, військовозобов`язаних та резервістів; організація своєчасного бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час; забезпечення контролю за станом військового обліку в державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях; забезпечення контролю за дотриманням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку; забезпечення громадян України інформацією щодо виконання ними військового обов`язку.

З урахуванням того, що система військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів створюється з метою ведення військового обліку в державі, і головною вимогою до системи військового обліку є забезпечення повноти та достовірності даних, що визначають кількісний склад та якісний стан призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповіно до пункту 23 Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, і відповідно до положень п.19 Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.

Колегія суддів також вважає обґрунтованим наголошення судом першої інстанції на тому, що позивач маючи звання «молодший лейтенант запасу», який склав військову присягу на вірність Українському народові, зобов`язаний дотримуватися Правил військового обліку, а саме: перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання чи за місцем роботи (навчання); не змінювати місце проживання з моменту оголошення мобілізації та у воєнний час без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань приписки, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі, проходити службу у військовому резерві; особисто прибувати до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з паспортом громадянина України і військово-обліковими документами для зняття з військового обліку в разі вибуття в іншу місцевість до нового місця проживання, за межі України на постійне місце проживання або на строк більше трьох місяців, у разі зміни місця проживання в межах міста з переїздом на територію іншого адміністративного району; особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік; особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених устатті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію; негайно повідомляти районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки за місцем військового обліку про втрату військово-облікового документа; звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки; подавати щороку до 1 жовтня до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки документи, що підтверджують право громадян на відстрочку від призову на строкову військову службу.

Як встановлено за матеріалами справи, жодних із перелічених у Правилах військового обліку вимог до призовники, військовозобов`язані та резервісти не вчинялося, а починаючи з 2015 року відносно позивача проводяться розшукові заходи з метою постановки його на військовий облік військовозобов`язаних як офіцера запасу, що не спростовується самим позивачем по справі, який пояснює тільки те, що з 2010 року він будучи зареєстрованим у місті Олександрія, проживає у місті Києві, і з 2022 року начається у Приватному акціонерному товаристві «Вищій навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом» (місто Київ).

Колегія суддів також бере до уваги, що відповідно до Правил військового обліку, які затверджені Кабінетом Міністрів України відповідно до частини п`ятої статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», чітко визначено, що: якщо за будь-яких обставин повістка районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки не надійшла, громадяни призовного віку прибувають до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову на строкову військову службу, визначеного указом Президента України (п.2); призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення (п.3); громадяни, які ухиляються від військового обліку, навчальних (перевірочних) або спеціальних зборів, від призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, несуть кримінальну відповідальність (п.4).

Обговорюючи визначену позивачу у цій справі кваліфікацію його дій за ч.2 ст.210 КУпАП, суд першої інстанції правильно виходив з того, що вказаною нормою передбачено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період, який відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Оскільки з моменту прийнятого Указом Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» рішення про оголошення та проведення часткової мобілізації, в Україні діє особливий період, а відповідно до затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ в Україні Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і діє по теперішній час колегія суддів визнає суттєвими встановлені судом першої інстанції у цій справі обставини про те, що позивач після закінчення кафедри військової підготовки офіцерів запасу в Національному університеті оборони України імені Івана Черняховського у 2016 році, отримавши звання молодшого лейтенанту запасу (резерву) будучи військовозобов`язаним на військовий облік в порушення Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 23.12.2015 р., №2232-XXII та «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487, за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання до Олександрійського РТЦК та СП не став, про своє фактичне місце проживання, роботи та/або навчання не повідомив, військово-обліковий документ не отримав, документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу не надав.

Описані у попередньому абзаці обставини, які доказово підтверджені наявними в матеріалах справи доказами є беззаперечним підтвердженням вчинення позивачем триваючого правопорушення у вигляді порушення правил військового обліку в особливий період, за що ч. 2 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність, що й стало підставою для відмови у задоволені вимог позивача у цій справі.

Доводами позивача вказані у попередньому абзаці висновки суду першої інстанції не спростовуються, оскільки ні факт проживання громадянин ОСОБА_1 без реєстрації у місті Києві та його не проживання за місцем реєстрації у місті Олександрія, ні видана позивачу довідка ПАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом» від 07.04.2023 №383 (а.а.6) не звільняють позивача від обов`язку стати на облік за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання до Олександрійського РТЦК та СП та повідомити про своє фактичне місце проживання, роботи та/або навчання, також як і не виключає отримання позивачем військово-облікового документу, або представляти документи, що підтверджують його право на відстрочку від призову на військову службу

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що згадана вище Довідка ПАТ «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна академія управління персоналом» від 07.04.2023 (а.а.6) видана для подання у Олександрійський РТЦК та СП вже після винесення оскаржуваної у цій справі постанови № 62 від 15.03.2023 року, і відповідно, ніяк не могла бути врахована відповідачем з підстав відсутності такої інформації як на час введення у країна воєнного стану так і на період розшуку позивача і притягнення його до відповідальності у березні 2023 року.

Більш того, факт отримання позивачем 07.04.2023 року вказаної довідки навчального закладу є підтвердженням обізнаності ОСОБА_1 про його виклики до Олександрійського РТЦК та СП, та спростовує твердження позивача, що про спірні правовідносини з відповідачем він дізнався лише після отримання 10.04.2023 року постанови про відкриття виконавчого провадження.

За наведених вище обставин у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування оскаржуваної позивачем у цій справі постанови від 15 березня 2023 року №62, та про залишення без задоволення позовної заяви ОСОБА_1 і без змін рішення суб`єкта владних повноважень.

Підсумовуючи вищевикладене колегія суддів визнає ухвалене у цій справі рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу позивача такою, що не підлягає задоволенню, тому оскаржуване у цій справі рішення суду першої інстанції має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 322 325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 серпня 2023 року залишити без змін

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун