Справа № 480/9613/23
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2024-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2024 року Справа № 480/9613/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Гелета С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , звернулися до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України, та з урахування заяви від 11.09.2023 просить суд:
- визнати протиправним рішення, дії, бездіяльність відповідача оформлене протоколом №21/С від 28 липня 2023 р. про залишення без розгляду заяви від 21.03.2023 про призначення одноразової грошової допомоги позивачам ОСОБА_1 та сину загиблого при захисті Батьківщини колишнього військовослужбовця ОСОБА_3 - ОСОБА_2 ;
- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивачки від 21 березня 2023 р. та призначити і виплатити їй та сину загиблого належну їм частку одноразової грошової допомоги у розмірі 2/3 від 750-кратного прожиткового мінімуму (в рівних долях кожному), як це передбачено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та члені їх сімей» у редакції чинній на час ухвалення рішення.
Свої вимоги мотивують тим, що Свої позивачі, відповідно, є дружиною та сином загиблого військовослужбовця, який помер під час проходження служби. У зв`язку з вказаними обставинами позивачі звернулася до відповідача з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з смертю військовослужбовця, однак відповідач залишив без розгляду заяви позивачів від 21.03.2023. Зазначають, що матір загиблого військовослужбовці отримала відповідну належну їй частку одноразової грошової допомоги у розмірі 2/3 від 750-кратного прожиткового мінімуму, але відповідач не виплачує інші частини такої допомоги позивачам. Не погоджуючись із бездіяльністю відповідача при розгляді заяви позивачі звернулися до суду .
Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, надав суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що вимоги позивачів є передчасними, на час зверненні до суду права позивачів взагалі не були порушені, оскільки строк розгляду заяви не сплинув, знаходиться на розгляді в Міністерстві оборони України. У зв`язку з викладеним відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Від представника позивачів надійшла відповідь на відзив, в якому просить вимоги задовольнити в повному обсязі.
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб. Ухвалою суду від 27.12.2023 повернуто без розгляду заяву позивачів про зміну позовних вимог.
Дослідивши матеріали позову, оцінивши належні та допустимі докази в їх взаємозв`язку та сукупності відповідно до вимог ст. 90 КАС України, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач. ОСОБА_1 , як дружина загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , від свого імені, а також як законний представник ОСОБА_2 (сина загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 ), було подано заяву від 21.03.2023 про виплату одноразової грошової допомоги у розмірі 2/3 від 750-кратного прожиткового мінімуму (в рівних долях кожному), як це передбачено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та члені їх сімей».
Як зазначають позивачі протоколом №21/С від 28 липня 2023 р. було залишено без розгляду заяву від 21.03.2023 про призначення одноразової грошової допомоги позивачам ОСОБА_1 та сину загиблого при захисті Батьківщини колишнього військовослужбовця ОСОБА_3 - ОСОБА_2 .
Таку бездіяльність при залишенні без розгляду заяви від 21.03.2023 позивачі протиправною, у зв`язку із чим звернулися до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Також 46 статтею Конституції передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон 2011-ХІІ).
Так, відповідно до ч.1 та ч.2 ст.16 Закон 2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.
Так відповідно до ч.8 та ч.9 ст.16-3 Закон 2011-ХІІ, особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
На виконання вказаної норми КМ України Постановою №975 від 25.12.2013 був затверджений "Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві". (далі Порядок №975)
Судом враховується, що позивачами помилково зазначається про наявність прийняття відповідного рішення, оформлене протоколом №21/С від 28 липня 2023 р. про залишення без розгляду заяви від 21.03.2023 про призначення одноразової грошової допомоги позивачам ОСОБА_1 та сину загиблого ОСОБА_3 - ОСОБА_2 .
Такі твердження та заявлені позовні вимоги не підтверджуються матеріалами справи. В даному випадку, згідно протоколу №21/С від 28 липня 2023 р., який надано позивачами до адміністративного позову, обставини, зазначені у такому протоколі загалі стосуються іншої особи.
Відповідачем рішення 28.07.2023 стосовно саме позивачів не приймалося, відсутнє будь-яке посилання на розгляд документів позивачів.
Зазначення у протоколі від 28.07.2023 склад сім`ї загиблого військовослужбовця, а саме матері, дружини та сина, не свідчить про те, що таке рішення приймалося за заявою позивачів від 21.03.2023.
Прийняте відповідне рішення Міноборони України, яке відображене у протоколі №21/с від 28.07.2023, стосується стадії виконання судового рішення від 01.10.2021 у справі №480/5868/21 за позовом ОСОБА_4 , про що і зазначено у такому витягу з протоколу.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.10.2021 №480/5868/21 прийнято за позовом ОСОБА_4 до Міністерства оборони України про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Виконання рішення суду зобов`язального характеру по справі №480/5868/21 відповідачем і оформлено протоколом №21/с від 28.07.2023.

Жодних вимог щодо зобов`язання Міністерства оборони України вчиняти дії відносно позивачів по даній справі судове рішення від 01.10.2021 по справі №480/5868/21 не містить.

Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який (яке) стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини першої статті 4 КАС України).

Враховуючи зазначене, прийняте рішення, оформлене протоколом №21/С від 28 липня 2023 р., не стосується позивачів та не свідчить про залишення без розгляду заяви від 21.03.2023, а тому у суду відсутні підстави для задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним рішення, дії, бездіяльність відповідача оформлене протоколом №21/С від 28 липня 2023 р. про залишення без розгляду заяви від 21.03.2023 про призначення одноразової грошової допомоги позивачам ОСОБА_1 та сину загиблого при захисті Батьківщини колишнього військовослужбовця ОСОБА_3 - ОСОБА_2 .

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 стосовно тлумачення ч. 2 ст. 55 Конституції України, визначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Основного Закону України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

За змістом Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 щодо «порушеного права», за захистом якого особа може звертатися до суду, то це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в тому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним».

Отже, гарантоване ст. 55 Конституції України конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

У даному випадку, як зазначає відповідач у відзиві, та підтверджується матеріалами справи, на час звернення позивачів до суду у вересні 2023 р., заява позивачів від 21.03.2023 взагалі не розглядалося Міністерством оборони України, рішень про залишення без розгляду комісією не приймалося.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до листа Головного управленні соціальної підтримки Міноборони від 19.10.2023 вих. № 423/6876 документи позивачів знаходилися на розгляді, планувалися до розгляду на найближчому засіданні Комісії.

Таким чином, на час звернення позивачів до суду рішенні по заяві від 21.03.2023 відповідачем не приймалося, заява знаходилася на розгляді.

Враховуючи зазначене, на час звернення позивачів до суду права позивачів на розгляд заяви відповідачем порушено не було, вимоги є передчасно заявленими, оскільки відповідачем заява не розглянута була по суті, рішення про залишення такої заяви від 21.03.2023 без розгляду не приймалося, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача про повторний розгляд заяви від 21.03.2023.

Крім того, суд зазначає, що в даному випадку, після звернення позивачів до суду, а також початку розгляду справи по суті, відповідачем заява позивачів від 21.03.2023 розглянута та прийнято відповідне рішення , оформлене протоколом № 22/в від 08.12.2023.

Даними Єдиного державного реєстру судових рішень та системи «Діловодство спеціалізованого суду» підтверджується, що позивачі скористалися своїм правом на судове оскарження рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом №22/в від 08.12.2022.

Так, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 02.01.2024 https://reyestr.court.gov.ua/Review/116155290 відкрито провадження у справі №480/51/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення відповідача, оформлене протоколом № 22/в від 8 грудня 2023 року, про відмову про призначення одноразової грошової допомоги позивачам; зобов`язати відповідача призначити і виплатити позивачам належну їм частку одноразової грошової допомоги у розмірі 2/3 від 750-кратного прожиткового мінімуму (в рівних долях кожному), як це передбачено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та члені їх сімей" з доповненнями в редакції чинній на час ухвалення рішення.

Таким чином саме в межах справи №480/51/24 судом досліджуються підстави прийнятого відповідачем рішення за результатом розгляду заяви позивачів від 21.03.2023 та право позивачів на отримання відповідної одноразової допомоги, а в межах розгляду даної справи, вимоги, заявлені позивачами, є передчасно заявленими.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнати протиправним рішення, дії, бездіяльність відповідача оформлене протоколом №21/С від 28 липня 2023 р. про залишення без розгляду заяви від 21.03.2023 про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та сину загиблого при захисті Батьківщини колишнього військовослужбовця ОСОБА_3 - ОСОБА_2 ; зобов`язати повторно розглянути заяву від 21 березня 2023 р. та призначити і виплатити належну частку одноразової грошової допомоги у розмірі 2/3 від 750-кратного прожиткового мінімуму (в рівних долях кожному), як це передбачено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та члені їх сімей» у редакції чинній на час ухвалення рішення відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета