Справа № 480/10692/23
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області, яка полягає у не видачі наказу, не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2023 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, яка передбачена Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, який затверджений Наказом Державної судової адміністрації України від 26 серпня 2020 року №384.
- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Сумській області видати наказ, нарахувати та здійснити виплату ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2023 рік у розмірі місячного грошового забезпечення, яка передбачена Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, який затверджений Наказом Державної судової адміністрації України від 26 серпня 2020 року №384.
- стягнути з Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області на користь ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення за 2023 рік у розмірі місячного грошового забезпечення у сумі 42 115,45 грн.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що проходив службу в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Сумській області та наказом від 30 червня 2023 року позивача було звільнено відповідно до наказу Служби судової охорони від 15.06.2023 № 308 о/с (зі змінами) «По особовому складу». При цьому, позивач просить суд врахувати, що 05.06.2023 ним було подано рапорт про надання позивачу допомоги на оздоровлення за 2023 рік. Але допомогу від ТУ ССО у Сумській області позивач так і не отримав.
Посадовий оклад - 8800 грн;
Оклад за спеціальним званням - 2290 грн.;
Надбавка за стаж - 5585 грн.;
З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.
Ухвалою судді Сумського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнав й у задоволенні позову просив відмовити повністю. Відповідач зазначив, що нормами права, які врегульовують правовідносини між сторонами у справі, не визначено імперативного обов`язку для керівника територіального управління надавати в обов`язковому порядку матеріальну допомогу на оздоровлення та допомогу для вирішення соціально-побутових питань, які є додатковими видами грошового забезпечення та виплата яких здійснюється лише у межах асигнувань на виплату грошового забезпечення. Згідно Порядку №384, грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби судової охорони або територіального управління Служби судової охорони на грошове забезпечення.
Тобто, відповідач звертає увагу суду на те, що для видання наказу про виплату співробітникам Служби судової охорони допомоги на оздоровлення необхідна наявність у затвердженому кошторисі Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області за фондом оплати праці співробітників відповідних коштів на її виплату.
06.01.2022 т.в.о. Голови Служби судової охорони затверджено кошторис Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області на 2023 рік у розмірі 30599532 грн. (копія кошторису додається). Відповідно до кошторису видатки на грошове забезпечення на початок року становили 24690804 грн.
Оскільки саме Голова Служби судової охорони приймає рішення про розподіл бюджетних коштів, 13.01.2023 було видано розпорядження № 7/ОД «Про виплату грошового забезпечення та заробітної плати» (копія розпорядження додається).
Так, з метою дотримання норм статті 51 Бюджетного Кодексу України та раціонального витрачання коштів за фондом грошового забезпечення та заробітної плати у 2023 році, нарахування та виплату співробітникам допомоги на оздоровлення та видання відповідних наказів про такі виплати дозволено здійснювати з 01.08.2023 року.
На переконання відповідача, ТУ ССО у Сумській області дотрималось вимог законодавства щодо нарахування та виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, а її розмір відповідає вимогам Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 26 серпня 2020 року № 384, щодо її нарахування.
24.10.2023р. від позивача надійшли пояснення в яких позивач зазначає про те , що позиція викладена відповідачем у відзиві та у додаткових поясненнях є безпідставною та необґрунтованою. Акцентує увагу суду на тому, що його перший раз було звільнено 30.06.2023р., а в подальшому, після поновлення на посаді було вдруге звільнено 19.10.2023р. Отже, позивач звертає увагу суду на те, що допомога на оздоровлення за 2023 рік мала бути здійснена саме станом на 30.06.2023р. із урахуванням всіх складових які входили до розміру грошового забезпечення за червень 2023 року.
Крім цього, позивач просить суд врахувати, що у відзиві та додаткових поясненнях відповідачем не наведено жодних доказів що до неможливості нарахування та виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2023 рік саме при звільненні у червні 2023 року. А нарахування та виплати належних позивачу сум під час повторного звільнення ОСОБА_1 у жовтні 2023 року (19.10.2023), на переконання позипвача, жодним чином не можуть бути вирішенням даного судового спору!
05.02.2024р. від відповідача надішли додаткові пояснення у справі в яких представник позивача з посиланням на положення Порядку №384 зазначає про дотримання ТУ ССО у Сумській області норм законодавства як у видачі наказу, так і в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2023 рік. З наведених підстав відповідач просив у задоволенні позову відмовити.
Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позоних вимог, виходячи з наступного:
Позивач проходив службу у Територіальному управлінні Служби судової охорони у Сумській області на посаді заступника начальника територіального управління (зі служби).
Наказом Служби судової охорони від 18.10.2022 № 432 «Про внесення змін до штату територіального управління Служби судової охорони у Сумській області» були внесені зміни до штатів Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області.
19.12.2022 наказом Служби судової хорони від 16.12.2022 № 1117 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 було звільнено зі служби в Службі судової охорони.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.04.2023 у справі №480/433/23 було вирішено поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника територіального управління (зі служби) Служби судової охорони у Сумській області з 20.12.2022 та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Рішення не набрало законної сили на час подачі даного позову.

Наступного дня після проголошення рішення суду, наказом Служби судової охорони від 19.04.2023 № 187 о/с позивача було поновлено на посаді заступника начальника територіального управління (зі служби) Служби судової охорони у Сумській області з 20 грудня 2022 року.

30 червня 2023 року позивача було звільнено відповідно до наказу Служби судової охорони від 15.06.2023 № 308 о/с (зі змінами) «По особовому складу».

При цьому, до свого звільнення, а саме - 05.06.2023 позивачем було подано рапорт про надання йому допомоги на оздоровлення за 2023 рік.

Але ж допомогу від ТУ ССО у Сумській області я так і не отримав...

В подальшому, позивачем було оскаржено в судовому порядку Накази про його звільнення від 15.06.2023р. №308/ОС "По особовому складу" та Наказ від 30.06.2023р. №342/ОС "По особовому складу" про звільнення ОСОБА_1 . Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.10.2023р. по справі №480/8043/23 позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено, визнано протиправними та скасовано зазначені Накази та поновлена позивача на посаді.

19.10.2023 на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 в справі № 480/8043/23 наказом Служби судової охорони №619 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 було поновлено на посаді заступника начальника територіального управління (зі служби) Служби судової охорони у Сумській області. На виконання наказу Служби судової охорони від 19.10.2023 №619 о/с «По особовому складу» відповідачем видано наказ 431 о/с «По особовому складу», яким ОСОБА_1 встановлено посадовий оклад у розмірі 8880 грн. та підтверджено вислугу років, яка дає право на встановлення надбавки за стаж служби та надання додаткових днів відпустки.

Враховуючи те, що 06.10.2023 позивача було призвано на військову службу за призовом під час мобілізації та наказом міністерства оборони України від 06.10.2023 №53 зараховано до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 , позивач звернувся з письмовим рапортом про звільнення його зі служби у Службі судової охорони. Відповідно до наказу Служби судової охорони від 19.10.2023 № 620 о/с «По особовому складу» позивача було звільнено зі служби в Службі судової охорони з 19.10.2023.

При звільненні позивача 19.10.2023р., відповідно до наказу ТУ Служби судової охорони від 19.10.2023 № 433 о/с «По особовому складу» (копія в справі - додана до пояснень відповідача від 23.10.2023р.), позивачу було нараховано грошову компенсацію за 11 днів невикористаної щорічної відпустки за фактично відпрацьований час у 2023 році та матеріальну допомогу на оздоровлення за 2023 рік.

При цьому, позивач зазначає, що рапорт на виплату матеріальної допомоги на оздоровлення він написав ще у червні 2023 року і при його звільненні 30.06.2023р. таку допомогу йому не було виплачено. Тоді як після поновлення на посаді у жовтні 2023 року та перед звільненням 19.10.2023р. допомога на оздоровлення дійсно була виплачена, однак відповідного рапорту позивач у цей період не писав, що на переконання позивача свідчить про порушення з боку відповідача норм та положень Порядку №384. Як вважає позивач, відповідач намагається видати свою активну діяльність по розрахунку ОСОБА_1 під час мого звільнення 19.10.2023 за вирішення спірного питання по невиплаті позивачу матеріальної допомоги за 2023 рік у червні 2023р.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного:

Відповідно до частини першої статті 161 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII) Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах (частина перша статті 161 Закону №1402-VIII).

Згідно з частиною сьомою статті 161 Закону №1402-VIII фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

За приписами частин першої - третьої статті 165 Закону №1402-VIII грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками. Співробітникам Служби судової охорони гарантується інший соціальний захист в обсягах та порядку, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» для поліцейських, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансування Служби судової охорони.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 04 квітня 2019 року №1052/0/15-19 затверджено Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони (далі - Положення №1052/0/15-19).

Пунктом 20 Розділу І Положення №1052/0/15-19 передбачено, що соціальний і правовий захист співробітників та членів їхніх сімей забезпечується відповідно до законодавства. Грошове забезпечення співробітників здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Співробітникам гарантується соціальний захист в обсягах та порядку, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» для поліцейських, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансування Служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 квітня 2019 року №289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» (далі Постанова №289) затверджено схему посадових окладів за посадами окремих категорій співробітників Служби судової охорони, які займають керівні посади; тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів співробітників Служби судової охорони; схему тарифних розрядів за основними типовими посадами співробітників Служби судової охорони; схему тарифних коефіцієнтів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони; розміри надбавки за стаж служби співробітників Служби судової охорони.

Згідно з пунктом 2 вказаної постанови порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується Державною судовою адміністрацією.

Механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони (далі - Служба) визначає Порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затверджений наказом Державної судової адміністрації України від 26 серпня 2020 року №384 (далі - Порядок №384).

Відповідно до пунктів 4-7 Порядку №384 грошове забезпечення включає: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення; 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) надбавка за стаж служби.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) підвищення посадового окладу; 2) надбавки; 3) доплата; 4) премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) винагороди; 2) допомоги.

Питання виплати співробітникам Служби судової охорони допомоги на оздоровлення врегульовано п. 37 розділу ІІ Порядку № 384

Співробітникам один раз на рік у межах асигнувань на виплату грошового забезпечення виплачується допомога на оздоровлення в розмірі їх місячного грошового забезпечення.

Допомога на оздоровлення надається співробітникам за їх рапортом протягом поточного року на підставі наказу Служби або територіального управління Служби.

Надання допомоги на оздоровлення Голові Служби здійснюється за письмовим погодженням з Головою Державної судової адміністрації.

Надання допомоги на оздоровлення начальникам територіальних управлінь Служби здійснюється на підставі наказу Служби.

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір допомоги на оздоровлення в к л ю ч а ю т ь с я посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за стаж служби та щомісячні додаткові види грошового забезпечення за займаною посадою, на які співробітник має право н а д е н ь п і д п и са н н я н а к а зу про надання цієї допомоги.

У разі видання наказу про виплату допомоги на оздоровлення до встановлення премії за поточний місяць, до розрахунку приймається розмір премії, який був встановлений співробітнику за п о п е р е д н і й місяць служби.

До розрахунку допомоги на оздоровлення приймається доплата за службу в нічний час, право на яку співробітник отримав за службу в минулому місяці.

У разі надання співробітнику допомоги на оздоровлення у місяці прийняття на службу або в місяці призначення на іншу посаду п р е м і я до розрахунку допомоги на оздоровлення включається, лише я к щ о дата видання наказу про її встановлення п е р е д у є даті видання наказу на виплату допомоги.

Слід зазначити, що у даній справі відсутній спір з питання правових підстав виплати допомоги на оздоровлення. Наявний спір щодо суми такої допомоги.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача 42115,45 грн. допомоги на оздоровлення.

Натомість, відповідачем 19.10.2023р. при звільненні позивача (повторне звільнення за 2023 рік) було виплачено допомогу на оздоровлення в сумі 16755,00 грн.

Щодо розрахунку позивача суми допомоги на оздоровлення (42115,45 грн.), слід зазначити, що даний розрахунок здійснено позивачем з урахуванням грошового забезпечення за червень 2023 року. Так, у червні 2023 року , як зазначає позивач, згідно розрахункового листа , його грошове забезпечення складалось з:

посадовий оклад - 8800 грн. (в розрахунковому листі 8880,00 грн.);

оклад за спеціальне звання - 2290 грн.;

надбавка за стаж служби - 5585 грн.;

надбавка за особливості проходження служби - 18084,80 грн. (в розрахунковому листі - 16084,80 грн.);

премія - 7992 грн.

Тож на думку Позивача у червні 2023 року, враховуючи вимоги п. 37 розділу 2 Порядку, він мав право на 42751,8 грн., а з урахуванням 1,5 % військового збору, мав отримати 42115,45 грн.

Відповідач звертав увагу суду на те, що позивачем допущено арифметичні помилки при розрахунках. Суд вважає обґрунтованою позицію відповідача, оскільки позивачем дійсно невірно зазначено суму посадового окладу, встановленого у червні 2023 року (у позові при розрахунку зазначено - 8800 грн., встановлено - 8880,00 грн.), та невірно зазначено суму надбавки за особливості проходження служби, нарахованої у червні 2023 (у позовній заяві зазначено в розрахунку - 18084,80 грн., фактично було нараховано - 16084,80 грн.) (а.с.14).

Таким чином, виходячи навіть з логіки Позивача сума до виплати, яка йому належала повинна була становити не 42751,8 грн., (з урахуванням 1,5 % військового збору, мав отримати 42115,45 грн.), а 40831,80 грн. (з урахуванням 1,5 % військового збору, мав отримати 40219,32 грн.).

Крім цього, суд бере до уваги те, що у червні 2023 року відповідно до того ж розрахункового листа (а.с.14) сума його н а р а х о в а н о г о грошового забезпечення фактично склало:

посадовий оклад - 5624 грн., а не 8880грн. як вказує позивач (відповідно до п. 5 розділу ІІІ Порядку нараховувався н е п о в н и й місяць, лише - 19 д н і в);

оклад за спеціальне звання - 2290 грн.;

надбавка за стаж служби з 01.06 по 19.06.2023 - 3537,17 грн.;

надбавка за стаж служби з 20.06 по 30.06.2023 - 419,83 грн. (відповідно до п. 5 розділу ІІІ Порядку);

надбавка за особливості проходження служби - 10187,04 грн. (відповідно до п. 5 розділу ІІІ Порядку нараховувався не повний місяць, лише 19 д н і в);

премія - 5061,6 грн. (відповідно до п. 5 розділу ІІІ Порядку нараховувався не повний місяць, лише 19 д н і в ).

Отже, база для нарахування розміру допомоги на оздоровлення значно відрізняється від того, що зазначив Позивач у позовній заяві, оскільки у червні 2023 року позивач фактично отримав грошове забезпечення лише за 19 днів.

Щодо суми допомоги на оздоровлення, яку отримав Позивач.

Відповідно до наказу №433 о/с від 19.10.2023 Позивачеві виплачено грошову компенсацію за 11 днів невикористаної щорічної відпустки за фактично відпрацьований час у 2023 році та матеріальну допомогу на оздоровлення за 2023 рік (копія наказу та розрахункового листа за жовтень наявні в матеріалах справи).

Позивач не надав суду доказів оскарження ним наказу №433 о/с від 19.10.2023, Єдиний державний реєстр судових рішень також не містить інформації щодо скасування зазначеного наказу, або хоча б його оскарження Позивачем, а отже наказ про виплату допомоги на оздоровлення є чинним, що дає підстави стверджувати, що Позивач погодився із такою сумою нарахованої допомоги.

Крім цього, суд бере до уваги наступне:

Згідно зі статтею 51 Бюджетного кодексу керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах бюджетних асигнувань на заробітну плату (грошове забезпечення), затверджених для бюджетних установ у кошторисах.

Відповідно до підпункту 20 пункту 19 Положення про Службу судової охорони затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 4 квітня 2019 року №1051/0/15-19 (із змінами) Голова Служби судової охорони приймає в установленому порядку рішення про розподіл бюджетних коштів, розпорядником яких є Служба судової охорони.

Оскільки саме Голова Служби судової охорони приймає рішення про розподіл бюджетних коштів, 13.01.2023 було видано розпорядження № 7/ОД «Про виплату грошового забезпечення та заробітної плати» (копія розпорядження додається).

Так, з метою дотримання норм статті 51 Бюджетного Кодексу України та раціонального витрачання коштів за фондом грошового забезпечення та заробітної плати у 2023 році, нарахування та виплату співробітникам допомоги на оздоровлення та видання відповідних наказів про такі виплати дозволено здійснювати з 01.08.2023 року.

За текстом пункту 6 частини першої статті 2 БК України бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.

Отже, виплата відповідачем грошових коштів без наявності відповідних асигнувань фактично буде вважатися порушенням бюджетного законодавства.

Відповідно до п. 37 розділу ІІІ Порядку співробітникам один раз на рік у межах асигнувань на виплату грошового забезпечення виплачується допомога на оздоровлення в розмірі їх місячного грошового забезпечення.

Допомога на оздоровлення надається співробітникам за їх рапортом п р о т яг ом поточного р о к у на підставі наказу Служби або територіального управління Служби.

Зміст вказаних норм дає підстави для висновків про те, що співробітники служби Судової охорони за рахунок коштів державного бюджету отримують грошове забезпечення у межах затверджених фондів оплати праці, яке складається із основних виплат, додаткових та одноразових виплат.

При цьому з системного аналізу наведених норм права вбачається, що матеріальна допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань надається працівнику служби судової охорони за наявності двох умов: 1) подання працівником рапорту на отримання відповідної допомоги; 2) наявність відповідних бюджетних асигнувань на зазначені цілі.

Суд зазначає, що надання допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги, визначених пунктами 36, 37 Порядку №384, може відбуватись тільки в сукупності цих двох умов, які є взаємопов`язані і не можуть тлумачитись окремо.

При цьому, суд погоджується з доводами відповідача стосовно того , що за наявності розпорядження Голови Служби судової охорони № 7/ОД від 13.01.2023 (копія в матеріалах справи) Відповідач не мав можливості видати наказ та здійснити виплату у червні 2023 року.

Також необхідно зауважити, що наведеними вище нормами чинного законодавства, які врегульовують спірні правовідносини, не визначено імперативного обов`язку для керівника територіального управління надавати в обов`язковому порядку щороку матеріальну допомогу як для оздоровлення, так і для вирішення соціально-побутових питань, які в свою чергу є додатковими видами грошового забезпечення, не є постійними та обов`язковими і надаються в межах затверджених асигнувань.

Щодо розміру виплаченої позивачу матеріальної допомоги на оздоровлення суд зазначає, що відповідно до п. 37 розділу ІІІ Порядку до місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір допомоги на оздоровлення включаються посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за стаж служби та щомісячні додаткові види грошового забезпечення за займаною посадою, на які співробітник має право на д е н ь підписання н а к а з у про надання цієї допомоги.

Отже, 19.10.2023 на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 в справі № 480/8043/23 наказом Служби судової охорони № 619 о/с «По особовому складу» Позивача поновлено на посаді заступника начальника територіального управління (зі служби) Служби судової охорони у Сумській області.

На виконання наказу Служби судової охорони від 19.10.2023 № 619 о/с «По особовому складу» Відповідачем видано наказ №431 о/с «По особовому складу» яким Позивачеві встановлено посадовий оклад у розмірі 8880 грн. та підтверджено вислугу років, яка дає право на встановлення надбавки за стаж служби та надання додаткових днів відпустки.

Отже, н а д е н ь підписання н а к а з у про надання позивачу допомоги на оздоровлення 19.10.2023р. , позивача було щойно (19.10.2023р.) поновлено у посаді, а отже ніяких додаткових видів грошового забезпечення таких, як надбавка за особливості проходження служби чи премія, йому встановлено не було (відповідно до Порядку кожен додатковий вид грошового забезпечення встановлюється чи відображається у відповідному наказі).

А отже, на день видання наказу про виплату йому допомоги на оздоровлення Позивач мав право лише на:

посадовий оклад - 8880,00 грн.;

оклад за спеціальне звання - 2290,00 грн.;

надбавка за стаж служби - 5585,00 грн.

Таким чином, розмір допомоги на оздоровлення, яку отримав у жовтні 2023 року Позивач, відповідно до вимог п. 37 розділу ІІ Порядку складає 16755,00 грн. (8880 (посадовий оклад) + 2290 (оклад за спеціальне звання) + 5585 грн. (надбавка за стаж служби)).

Таким чином, Територіальне управління Служби судової охорони у Сумській області дотрималось вимог законодавства щодо нарахування та виплати матеріальної допомоги на оздоровлення, а її розмір відповідає вимогам Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 26 серпня 2020 року № 384, щодо її нарахування.

Щодо визнання бездіяльності відповідача протиправною суд зазначає, що недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Саме таких висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 640/16224/19.

При цьому, як зазначив Верховний Суд, як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Таким, чином вимоги Позивача про визнання протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області яка полягала у невидачі наказу, ненарахуванні та невиплаті Позивачу допомоги на оздоровлення за 2023 рік саме у червні 2023 року також є безпідставними та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки винесення наказів було неможливим в межах наданих відповідачу повноважень у відповідності (без порушення) до норм законодавства.

З урахуванням встановлених у цій справі обставин та на підставі аналізу наведених вище положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, стягнення допомоги на оздоровлення відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець