Справа № 932/6390/23
Суддя: Овчиннікова О. С.
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/6390/23
Провадження № 2-адр/932/3/23
08.01.2024 року м. Дніпро
Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Овчиннікової О.С.,
при секретарі судового засідання Орищиній І.А.,
розглянувши в залі суду м. Дніпра заяву представника позивача адвоката Герасимчука Сергія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про скасування постанови про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу,
11.07.2023 року до провадження Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов первісний цивільний позов, в якому позивач просила скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.10.2023 року позов задоволено.

23.10.2023 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська представником позивачки було подано заяву про винесення додаткового рішення. Представник позивача просив суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код юридичної особи 40108866, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 49101, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Троїцька, будинок 20-а) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) фактично понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 363,2 грн (сім тисяч триста шістдесят три гривні 20 копійок).

01.11.2023 року на адресу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло заперечення від Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області на заяву представника позивача посилаючись на те, , що відсутні правові підстави для розподілу та стягнення з бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7363,20 грн., оскільки вказана сума не співмірна виконаним роботам, у зв?язку з тим, що вказана категорія справ не є складною.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду питання щодо винесення додаткового рішення повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, розглянувши заяву представника позивача про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з приписами ч. 3 ст.252КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (ч. 6 ст. 143 КАС України).

Частинами 1 та 2 ст.16КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Зокрема, частиною 1 ст.132КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Відповідно до вимог ст.134КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" ( далі Закон №5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст. 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Закон № 5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:

- фіксованого розміру,

- погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з позиції Верховного Суду у справі №280/5176/20, законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд доходить висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений у довільній формі документ (квитанція, довідка тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Відповідно до позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеної в постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 (провадження № К/9901/27657/20), з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі є реальними, підтвердженими матеріалами справи. Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 КАС України, суд звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена "для визначення розміру витрат", в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Відповідно до зазначеної вище позиції Верховного Суду у разі встановлення гонорару адвоката у договорі в твердій сумі - детальний розрахунок витрат не потрібен, з огляду на те, що гонорар адвоката не змінюється не зважаючи на час, витрачений адвокатом на надання правової допомоги.

Відповідно до положень Постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.

З метою отримання професійної правничої допомоги позивачка уклала із адвокатським бюро «Сергія Сергійовича Герасимчука» договір про надання правничої допомоги від 06 липня 2023 року, що підтверджується договором та ордером адвоката Циндри Романа Андрійовича.

У даному випадку, зважаючи на предмет спору, незначну складність адміністративної справи, кількість та об`єм наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 7 363,20 грн. є не співмірними зі складністю адміністративної справи та часом витраченим на надання правничої допомоги, у зв`язку з чим підлягають зменшенню до 3000,00 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обґрунтованим розміром витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню є 3000,00 грн.

За таких обставин, заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243-246, 252 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача адвоката Герасимчука Сергія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про скасування постанови про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення в адміністративній справі № 932/6390/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області про скасування постанови.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код юридичної особи 40108866, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 49101, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Троїцька, будинок 20-а) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) фактично понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок).

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ч. 4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на судове рішення у справах, визначених цією статтею, може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.С.Овчиннікова