Справа № 420/15973/22
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2024-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Радчука А.А., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , подану через представника, про встановлення судового контролю за виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/15973/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Головного управління Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.01.2023 року адміністративний позов задоволено частково. Суд вирішив:

визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Головного управління Національної гвардії України щодо відмови нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Головного управління Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення базового місяця січень 2008 року., з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

14.02.2023 року рішення суду набрало законної сили.

07.02.2024 року представником позивача за допомогою системи «Електронний суд» подано заяву в порядку ст. 382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі.

Заява обґрунтована тим, що на виконання рішення суду 12.01.2023 року у справі 420/15973/22 позивачу нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення у розмірі 302.15 грн., тобто фактично при нарахуванні індексації грошового забезпечення було використано невірний базовий місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положення статті 382 КАС України не вимагають проведення судового засідання для вирішення питання щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Заявник у заяві про встановлення судового контролю не просив здійснювати її розгляд за його участі.

На підставі викладеного, судом здійснюється розгляд заяви у порядку письмового провадження (без виклику сторін).

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі №420/15973/22, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ч.ч.1-2 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 2 ст. 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Отже, обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, гарантується Конституцією України та процесуальним законодавством, а невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Гарантією забезпечення обов`язковості судового рішення є інститут судового контролю.

Приписами статей 382-383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (ч. 1 ст. 382 КАС України) та, за наслідками розгляду даного звіту, як можливий варіант - накладення штрафу (ч. 2 ст. 382 КАС України); визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення.

Як передбачено ч. 4 ст. 372 КАС України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З огляду на вищенаведені норми законодавства, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України Про виконавче провадження.

Згідно положень ст. 382 КАС України, одним із заходів судового контролю за виконанням судового рішення є зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Зі змісту заяви про встановлення судового контролю, поданого представником заявника, вбачається, що сторона позивача не погоджується з розміром виплати ОСОБА_1 суми індексації грошового забезпечення, вважаючи, що відповідачем неправильно застосований базовий місяць для обчислення індексу споживчих цін.

Однак, звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач не надав жодних відомостей та доказів щодо отримання такої виплати, отримання її саме в такому розмірі, розрахунку індексації за спірний період, тощо. Так само заявником не зазначено про комунікацію з відповідачем щодо виконання рішення суду у справі №420/15973/22.

Суд враховує, що виконавчі листи по справі №420/15973/22 видані не були.

Отже, звертаючись до суду з заявою про встановлення судового контролю, заявником не надано жодних доказів, що підтверджують невиконання рішення суду або неналежне його виконання.

Заява позивача обґрунтована лише тим, що при нарахуванні індексації грошового забезпечення відповідачем було використано невірний базовий місяць.

Суд зазначає, що сама по собі заява позивача про встановлення судового контролю не є безумовною підставою для встановлення судом судового контролю.

Зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, враховуючи, що судом наразі не встановлено наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні заяви про встановлення судового контролю наразі необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 72, 74, 248, 256, 370, 382 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , подану через представника, про встановлення судового контролю за виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12.01.2023 року по справі №420/15973/22 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.А. Радчук