Справа № 300/6327/23
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 300/6327/23 пров. № А/857/23048/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року (головуючий суддя Главач І.А., м. Івано-Франківськ) у справі №300/6327/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

13.09.2023 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо не невиплати мені заборгованості пенсії в розмірі 143409,72 грн; стягнути на користь ОСОБА_1 з ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не доплачену заборгованість по пенсії в розмірі 143409,72 грн; визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2020 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії 01.08.2023; зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2020 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії 01.08.2023.

Позов обґрунтовує тим, що оскільки пенсія йому виплачена несвоєчасно, пенсійний орган повинен був при її виплаті нарахувати компенсацію втрати частини доходів за відповідний період, проте таких дій не вчинив, та безпідставно відмовив в задоволенні заяви позивача щодо здійснення цих виплат.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року адміністративним позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення ОСОБА_1 нарахованої заборгованості на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі №300/133/20 в сумі 386381,18 грн. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 невиплачену суму пенсії (борг) за період з 01.01.2016 по 30.09.2020 в розмірі 143409 (сто сорок три тисячі чотириста дев`ять) грн 72 (сімдесят дві) коп. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період січня 2016 року по липень 2023 року, нарахованої на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі №300/133/20. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період січня 2016 року по липень 2023 року, нарахованої на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі №300/133/20. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 2507 (дві тисячі п`ятсот сім) грн 70 (сімдесят) коп.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що на виконання рішення суду від 27.02.2020 справа № 300/133/20 у вересні 2020 року ГУ ПФУ в Івано-Франківській області проведено перерахунок пенсії позивача, внаслідок якого, її розмір був обчислений з розрахунку 80% від грошового забезпечення. Воднораз, різниця між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією була обчислена за період з 01.01.2016 по 30.09.2020 та становила 386381,18 грн. В липні 2023 року відповідачем було перевірено правильність проведення перерахунку на виконання судового рішення та встановлено, що в березні 2018 року при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2016 на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» пенсію позивача було помилково розраховано в розмірі 80% від грошового забезпечення згідно довідки Ліквідаційної комісії. Внаслідок цього при виконанні рішення суду від 27.02.2020 у справі №300/133/20 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не було враховано, що у випадках, коли зобов`язання, які покладені судовим рішенням на органи Пенсійного фонду України не визначають окремий порядок проведення перерахунку пенсії. Тобто, перерахунок пенсії на виконання рішення суду від 27.02.2020 необхідно було здійснити в розмірі 70% від грошового забезпечення. В зв`язку з вищенаведеним, розмір боргу за період з 01.01.2016 по 30.09.2020 зменшився і становив 242971,46 грн, який виплачений в липні 2023 року. Що стосується зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів, зазначив таке. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Отож, право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата нарахованого громадянам грошового доходу у встановлені строки його виплати на один і більше календарних місяців з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Із системного аналізу ст. ст. 52, 55 Закону України № 2262-хІІ від 09.04.1992, положень Закону № 2050-ІІІ від 19.10.2000 та Порядку № 159 від 21.02.2001 випливає, що основною умовою для виплати компенсації є порушення органом Пенсійного фонду України строків виплати нарахованої пенсії. Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Згідно з пунктами 20 та 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 2012 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". При цьому, пенсія позивачу нарахована виходячи з вислуги 30 років, із розрахунку 80% від грошового забезпечення на відповідній посаді.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі № 300/133/20 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо обмеження ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром під час проведення перерахунку пенсії з 01.01.2016. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01.01.2016 без обмежень.

Рішення набрало законної сили 01.09.2020.

На виконання означеного рішення суду у вересні 2020 року ГУ ПФУ в Івано-Франківській області проведено перерахунок пенсії позивача, внаслідок якого, її розмір був обчислений з розрахунку 80% від грошового забезпечення та становив 20 127,74 гривень. Різниця між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією була обчислена за період з 01.01.2016 по 30.09.2020 та становила 386 381,18 грн.

Надалі, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 у справі № 300/3718/21 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області" за № 121 від 06.05.2021 про розмір грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до складеної Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області" довідки за № 121 від 06.05.2021 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за стаж служби в поліції, надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції, надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії, з урахуванням виплачених сум.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.09.2021 у справі № 300/3718/21 набрало законної сили 25.10.2021.

На виконання вищезазначеного рішення суду ГУ ПФУ в Івано-Франківській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , одночасно при цьому зменшивши відсотковий розмір пенсії з 80% до 70% грошового забезпечення, що підтверджується протоколом за пенсійною справою (МВС) від 01.12.2021.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.01.2022 у справі № 300/8146/21 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, при проведенні перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення згідно довідки складеної Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області" за № 121 від 06.05.2021 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням проведених раніше виплат.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2022 апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Івано-Франківській області залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.01.2022 у справі № 300/8146/21 без змін.

Вищенаведене рішення суду набрало законної сили 28.07.2022.

В липні 2023 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області перевірено правильність проведення перерахунку на виконання судовою рішення і встановлено, що при проведенні перерахунки пенсії з 01.01.2016 на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" пенсію позивача було помилково розраховано в розмірі 80% від грошового забезпечення згідно довідки Ліквідаційної комісії. В зв`язку з чим розмір боргу за період з 01.01.2016 по 30.09.2020 перераховано у розмірі 70% від грошового забезпечення, що становить 242 971,46 грн та фактично виплачено в липні 2023 року позивачу.

23.07.2023 ОСОБА_1 звернувся із заявою до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, в якій, зокрема, просив негайно здійснити доплату від незаконно позбавленої його виплати (386381,18 грн) в розмірі 143 409,72 грн та проіндексувати виплату боргу

За результатом звернення позивача від 23.07.2023, відповідач листом від 18.08.2023 за №7732-7250/Л-02/8-0900/23 повідомив, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі №300/133/20 відповідачем у вересні 2020 року проведено перерахунок пенсії позивача, внаслідок якого її розмір був обчислений з розрахунку 80% від грошового забезпечення та становив 20 127,74 грн. Різниця між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією була обчислена за період з 01.01.2016 по 30.09.2020 та становила 386 381,18 грн. В липні 2023 року Пенсійним фондом України було перевірено правильність проведення перерахунку на виконання рішення суду та встановлено, що в березні 2018 року при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2016 на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" пенсію позивача помилково розраховано в розмірі 80% від грошового забезпечення згідно довідки Ліквідаційної комісії. Внаслідок цього при виконанні рішення суду від 27.02.2020 у справі №300/133/20 Головним управлінням не було враховано, що у випадках, коли зобов`язання, які покладені судовим рішенням на органи Пенсійного фонду України не визначають окремий порядок проведення перерахунку пенсії. У такому випадку перерахунок пенсії здійснюється з урахуванням вимог чинного законодавства. Тобто, перерахунок пенсії на виконання рішення суду від 27.02.2020 необхідно було здійснити 70% від грошового забезпечення. В зв`язку з вищенаведеним, розмір боргу за період з 01.01.2016 по 30.09.2020 зменшився і становив 242 971,46 грн, який виплачено ОСОБА_1 в липні поточного року.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся в суд першої інстанції з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, урегульовані Законом України від 19.10.2000 №2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (Порядок №159).

Відповідно до статтей 1, 2 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії.

Пунктом 2 Порядку №159 визначено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Відповідно до пункту 3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії.

У силу пункту 5 Порядку №159 сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до пункту 8 Порядку №159 відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-III та Порядком № 159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Тобто компенсації підлягають лише нараховані, але не виплачені грошові доходи, які не мають разового характеру. Також, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії). Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічні висновки щодо застосування вказаних норм права викладено Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 (справа №336/4675/17), від 21.06.2018 (справа №523/1124/17), від 03.07.2018 (справа №521/940/17), від 05.10.2018 (справа №162/787/16-а), від 12.02.2019 (справа №814/1428/18), від 08.08.2019 (справа №638/19990/16-а), від 09.08.2022 (справа №460/4765/20).

У цій справі позивач просить нарахувати компенсацію на суму пенсії, що виплачена йому на підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі №300/133/20, що набрало законної сили 01.09.2020. Колегія суддів вказує, що суму пенсії, нарахованої на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі №300/133/20, ОСОБА_1 вчасно не виплачено, а тому у позивача наявне право на одержання компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії. Доводи апелянта щодо відсутності підстав для нарахування та виплати компенсації у спірних відносинах ґрунтуються на хибному розумінні норм права та висновків суду не спростовують. Крім того, компенсація, передбачена Законом №2050-ІІІ, виплачується у разі порушення строків виплати доходу (перерахованої пенсії), а не виконання рішення суду. Оскільки вказані кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав позивача, порушених при виплаті пенсії у меншому розмірі, вказана сума є доходом в розумінні статті 2 Закону №2050-ІІІ, що підлягає компенсації. При цьому, апеляційний суд зазначає, що несвоєчасне нарахування сум пенсії у спірних відносинах відбулось у зв`язку з неправомірним зменшенням розміру пенсійної виплати ОСОБА_1 з 01.01.2016, що встановлено судовим рішенням у справі №300/133/20, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію (ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), а тому позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з дати, з якою пов`язується відлік такого порушення, тобто з 01.01.2016.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, що наведена у постановах від 12.02.2019 у справі №814/1428/18 та від 21.08.2023 у справі №460/6767/20.

Щодо невиплати заборгованості пенсії в розмірі 143 409,72 грн та стягнення на користь ОСОБА_1 з ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не доплачену заборгованість по пенсії в розмірі 143 409,72 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення (пункт "а"); б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ або служба в державній пожежній охороні (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43) (пункт "б"); особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення (пункт "в").Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2 - 95 процентів.

Пунктом 8 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011, у статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" цифри "90" замінено цифрами "80".

Пунктом 2 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пунктом 23 Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" в частині другій статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" цифри "80" замінено цифрами "70".

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" внесено зміни у Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб": у частині шістнадцятій статті 43 після слів "на момент призначення" доповнити словами "або виплати", а слова "призначена пенсія підлягає негайному перерахунку" замінити словами "пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку"; статтю 63 після частини другої доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Однак, у разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно з пунктами 2 та 3 якого Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України (редакція, чинна на момент перерахунку пенсії позивача).

Відповідно до пункту 4 цього Порядку перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пунктом 5 згаданого Порядку визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" встановлено, зокрема, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 2 постанови). Також, цією постановою установлені тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схема тарифних розрядів за основними типовими посадами, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями.

21.02.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", згідно з пунктом 3 якої, визначено перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції". Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року.

Таким чином, відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в рішенні від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18 погодилася з висновками суду першої інстанції про те, що при перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб" на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 вказаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" проведено позивачу перерахунок пенсії з 01.01.2016. У вересні 2020 року, на виконання рішення суду від 27.02.2020 справа №300/133/20, яким зобов`язано здійснити перерахунок пенсії здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01.01.2016 без обмежень, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області проведено перерахунку пенсії, внаслідок якого, її розмір було обчислено з розрахунку 80% грошового забезпечення та становив 20 127,74 грн. Різниця між перерахованим розміром пенсії і фактично виплаченою пенсією була обчислена за період з 01.01.2016 по 30.09.2020 та становила 386 381,187 грн. Втім, в липні 2023 року відповідачем було перевірено правильність проведення перерахунку на виконання судового рішення та встановлено, що в березні 2018 року при проведенні перерахунку на виконання означеного рішення суду останнім встановлено, що в березні 2018 року при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2016 на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" пенсію позивача було помилково розраховано в розмірі 80% від грошового забезпечення згідно довідки Ліквідаційної комісії. Внаслідок цього при виконанні рішення суду від 27.02.2020 справа №300/133/20 не було враховано, що, у випадках, коли зобов`язання, які покладені судовим рішенням на органи Пенсійного фонду України не визначають окремий порядок проведення перерахунку пенсії. Відповідач вказує, що у такому випадку перерахунок пенсії здійснюється з урахуванням вимог чинного законодавства. Тобто, на переконання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, перерахунок пенсії на виконання рішення суду від 27.02.2020 необхідно було здійснити в розмірі 70% від грошового забезпечення. У зв`язку з вищенаведеним, відповідачем розмір боргу за період з 01.01.2016 по 30.09.2020 зменшено до розміру 242 971,46 грн.

Апеляційний суд не погоджується з такими доводами апелянта, виходячи з наведених вище норм Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки при перерахунку пенсії особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені законами зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Крім того, слід зазначити, що згідно статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій). У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Таким чином, внесення змін у Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо розміру пенсії у відсотках її обмеження граничним розміром стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку та виплати вже призначеної пенсії, а право позивача на отримання пенсії, яке існувало на момент призначення пенсії не може бути обмежене прийняттям нових законів. Крім того, таке право позивача захищене пунктом 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", яким передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Аналогічних правових висновків стосується й обчислення різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично виплаченою пенсією за період з 01.01.2016 по 30.09.2020.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що "відкладений борг" за період з 01.01.2016 по 30.09.2020 обліковувався в Реєстрі судових рішень в сумі 386 381,18 грн, відтак, після проведеного перерахунку ("перевірка правильності проведеного перерахунку") змінився розмір відкладеної заборгованості (борг, різниця між перерахованим розміром пенсії та фактично виплаченою пенсією) на суму 242 971,46 грн, яка була змінена у Реєстрі судових рішень та виплачена в липні 2023 року. Внаслідок чого, колегія суддів зазначає, що невиплачена сума пенсії за період з 01.01.2016 по 30.09.2020 становить 143 409,72 грн (386 381,18 грн - 242 971,46 грн).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про необхідність стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 невиплачену суму пенсії за період з 01.01.2016 по 30.09.2020 в розмірі 143 409,72 грн.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року у справі № 300/6327/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний