Справа № 240/33597/23
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Житомир справа № 240/33597/23

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Панкеєвої В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення документів без прийняття відповідного рішення про призначення їй одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням їй з 14.04.2021 2 групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходження служби в органах внутрішніх справ відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ "Про міліцію" та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути належним чином її документи та прийняти відповідне рішення щодо призначення їй одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням їй з 14.04.2021 2 групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з проходження служби в органах внутрішніх справ відповідно до Закону України від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ "Про міліцію" та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

В обґрунтування позову зазначає, на виконання судового рішення у справі № 240/27491/21 Державна установа "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області" подала на розгляд до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо призначення їй одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням з 14.04.2021 2 групи інвалідності разом з поданими нею документами, проте Міністерство внутрішніх справ України протиправно повернуло її документи без прийняття відповідного рішення, оскільки за результатами розгляду документів на думку відповідача виявлено невідповідності вимогам Порядку №850, що унеможливило прийняття ним рішення за ними, зокрема установлення їй МСЕК другої групи інвалідності у 2021 році в період понад два роки від встановлення третьої групиінвалідності у 2013 році, що суперечить пункту 4 Порядку.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі надіслав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Зазначає, що пунктом 4 Порядку №850 передбачено, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступенем втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням МСЕК вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Враховуючи, що з моменту первинного огляду МСЕК позивача пройшло більше 2 років, МВС України не вбачає законних підстав для виплати одноразової грошової допомоги.

У період із 01.01.2024 по 05.01.2024 головуюча суддя перебувала у відпустці.

Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 КАС України.

У відповідності до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх справ та була звільнена зі служби з 15.03.2013.

15.05.2013 Житомирським обласним центром медико-соціальної експертизи позивачу встановлена ІІІ група інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що не заперечується сторонами.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК №428327 позивачу встановлено 2 групу інвалідності з 14.04.2021, у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

З метою реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням з 14.04.2021 інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, позивач звернувся до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області" із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12.05.2023 в адміністративній справі №240/27491/21 адміністративний позов ОСОБА_2 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області" про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії - задоволено, визнано протиправними дії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області" щодо відмови ОСОБА_2 в поданні на розгляд до Міністерства внутрішніх справ України висновку щодо призначення їй одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням з 14.04.2021 2 групи інвалідності та поданих нею документів, зобов`язано Державну установу "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області" подати на розгляд до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням їй з 14.04.2021 2 групи інвалідності разом з поданими нею документами.

Департаментом пенсійних питань та соціального захисту МВС України спільно з відповідальними підрозділами апарату Міністерства опрацьовано матеріали щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, надіслані на виконання рішення Житомирського окружного суду від 12.05.2023 в адміністративній справі №240/27491/21.

Однак висновок не був затверджений Міністерством внутрішніх справ України.

У листі Департаменту пенсійних питань та соціального захисту МВС України від 03.08.2023 за №54048/49-14419-2023 зазначено, що установлення заявниці медико-соціальною комісією другої групи інвалідності (2021 рік) відбулося в період понад два роки від дати встановлення третьої групи інвалідності (2013 рік), що суперечить умовам пункту 4 Порядку №850. Невідповідність надісланих матеріалів вимогам Порядку унеможливила прийняття Міністерством рішення за ними. Ураховуючи викладене, матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 повернуто до ДУ ТМО МВС по Житомирській області, як такі що не відповідають вимогам законодавства.

Позивач вважаючи, що вказані дії відповідача є порушенням її прав, звернулась з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення та нарахування одноразової грошової допомоги у разі інвалідності працівника міліції, як складової їх соціального захисту, регулюються правовими нормами Закону України від 20 грудня 1990 року №565-XII " Про міліцію " (далі - Закон №565-XII) в редакції, що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами частини 6 статті 23 Закону №565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На час звернення позивача за отриманням одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1991 року № 565-XII (далі - Закон України №565-ХІІ) та Порядку № 850 пунктом 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон України № 580-VIII) визнано таким, що втратив чинність Закон України № 565-XII.

Однак, за змістом пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України №565-XII зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України № 580-VIII.

До набрання чинності Законом України № 580-VIII, тобто до 07 листопада 2015 року, право та порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано статтею 23 Закону України № 565-ХІІ та Порядком № 850, відповідно.

На реалізацію вимог статті 23 Закону України №565-XII Кабінет Міністрів України 21 жовтня 2015 року ухвалив постанову №850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" (надалі - Порядок № 850), що визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідно до пункту 2 цього Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС України в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги (пункту 8 Порядку № 850).

Згідно із пунктом 9 Порядку № 850 МВС України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Однак, всупереч вказаним вимогам Порядку № 850 відповідач, МВС України, не приймав ні рішення про призначення ні рішення про відмову в призначенні грошової допомоги позивачу.

Як встановлено судом, підставою для повернення матеріалів щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Житомирській області" стала невідповідність надісланих матеріалів вимогам Порядку № 850 МВС України, що унеможливила прийняття відповідачем рішення за ними.

Підсумовуючи наведене, оскільки відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не прийнято рішення за результатами розгляду заяви щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 згідно з пунктом 9 Порядку №850, то суд дійшов висновку про протиправність дій Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Для належного способу захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції" від 21.10.2015 №850, з прийняттям рішення по суті заяви, визначеного п.9 Порядку №850, та з урахуванням висновків суду у даній справі.

При цьому, обраний судом спосіб захисту порушеного права, шляхом зобов`язання розглянути заяву і прийняти передбачене законом рішення, відповідає змісту спірних правовідносин і є ефективним та забезпечує належний судовий захист у тій мірі, яка є необхідною у даному випадку.

Такий висновок суду заснований на тому, що органом, уповноваженим на прийняття рішення за наслідками розгляду заяви позивача щодо призначення одноразової грошової допомоги, є саме Міністерство внутрішніх справ України до компетенції якого входить розгляд документів поданих позивачем, а тому, в даному випадку, суд не може перебирати на себе вирішення вказаного питання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч.5 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України (вул. Богомольця,10, м.Київ, 01601, ) щодо повернення документів ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням їй II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції" від 21.10.2015 №850 і прийняти рішення, передбачене п.9 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції" від 21.10.2015 №850, з урахуванням висновків суду у даній справі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва