Справа № 400/13406/23
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 р. № 400/13406/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АКТАН», вул. Глинки, 4, кв. 27, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54050,

до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54001,

провизнання протиправним та скасування повідомлення- рішення від 18.10.2023 № 9,

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2023 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АКТАН» (далі позивач) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі відповідачі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.10.2023 № 9 на загальну суму 1020,00 грн за платежем «екологічний податок за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення».

Підставою позову позивач зазначає те, що:

при розрахунку штрафних санкцій в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні (далі ППР) застосована фінансова санкція як за повторне застосування фінансової санкції, хоча в Акті перевірки зазначено, що «згідно з наявною в базах даних інформацією будь-які штрафні санкції до платника податків протягом року не застосовувались»;

у зв`язку з активними бойовими діями з 26.02.2022 по 11.11.2022 на території м. Миколаєва, де знаходиться позивач, у нього була відсутня можливість вчасно у строк звітність з екологічного податку на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами;

він не мав об`єктивної можливості подати вчасно звітність у зв`язку з тим, що відповідач у 2022 році фізично не працював, а позивач був позбавлений права користуватися офісним приміщенням та, відповідно, не мав доступу до комп`ютерної техніки і документів, що використовуються для складання та подання податкової звітності;

на момент подання звітності (05.08.2022) порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, не був затверджений;

Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 підтвердила, що форс-мажорні обставини (військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року) з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та / або фізичних осіб по договору, окремим податковим та / чи іншим зобов`язанням / обов`язком, виконання яких (-го) настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких (-го) стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

У відзиві на позовну заяву від 10.11.2023 відповідач просив відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Відзив відповідач обґрунтував тим, що:

за результатами камеральної перевірки контролюючий орган встановив порушення позивачем термінів подання податкової звітності з екологічного податку за І квартал 2022 року;

згідно з наявної бази даних інформації до позивача протягом 2023 року було застосовано штрафну санкцію з податку на прибуток підприємств у сумі 340,00 грн згідно з ППР від 26.07.2023 № 6 та 4080,00 грн згідно з ППР від 02.08.2023 № 6, у зв`язку з чим до нього застосовано штраф, передбачений абзацом другим пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України (далі ПК України);

при виникненні форс-мажорних обставин сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання зобов`язання; проте, позивач не надав відповідачу висновків Торгово-промислової палати України, які підтверджували б його неможливість виконувати податкові зобов`язання;

позивач не подав контролюючому органу заяву про неможливість виконання податкового обов`язку відповідно до Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2022 за № 967/38303 (далі Порядок № 225);

згідно з наказом Головного управління ДПС у Миколаївській області від 10.06.2022 № 46-о з 15.06.2022 було припинено простій у роботі працівників Миколаївської державної податкової інспекції Головного управління ДПС в Миколаївській області та здійснювалися функціональні повноваження Центром обслуговування платників у м. Миколаєві, у тому числі забезпечено приймання податкової звітності, наданої платниками на паперових носіях;

позивач у липні 2022 року подавав контролюючому органу засобами електронного зв`язку в електронній формі податкові декларації;

мораторій та незастосування штрафних санкцій, встановлений пунктом 521 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, скасований з 27.05.2022.

Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно, з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

За результатами камеральної перевірки позивача відповідач склав Акт від 08.09.2023 № 8034/14-29-04-09-09/35066039 про результати камеральної перевірки щодо несвоєчасного подання податкової звітності з екологічного податку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення ТОВ «Актан» код за за І квартал 2022 року (далі Акт від 08.09.2023).

В Акті від 08.09.2023 встановлено, що в результаті проведення камеральної перевірки встановлено порушення вимог підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 та пункту 250.2 статті 250 ПК України в частині несвоєчасного подання податкових декларацій з екологічного податку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення за І квартал 2022 року. Відповідальність платника передбачена пунктом 120.1 статті 120 ПК України.

На підставі Акта від 08.09.2023 відповідач виніс ППР від 18.10.2023 № 9 (форма «ПС») (далі ППР від 18.10.2023), згідно з яким до позивача за порушення підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 та пункту 250.2 статті 250 ПК України у зв`язку з несвоєчасним поданням податкової декларації з екологічного податку за І квартал 2022 року по Веснянській територіальній громаді (подано 05.08.2022 № ) застосовано штрафні санкції у сумі 1020,00 грн за платежем екологічний податок за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення.

Вважаючи зазначене ППР протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Підпунктом 191.1.34, статті 191 ПК України встановлено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 193 цього Кодексу, зокрема, забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктом 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (підпункт 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України).

Відповідно до абзацу першого пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові; позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пунктом 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Абзацом четвертим підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України установлено, що тимчасово, до 1 серпня 2023 року, податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті зупиняються, крім камеральних перевірок.

Отож відповідач наділений повноваженнями щодо здійснення податкового контролю шляхом проведення камеральних перевірок всієї податкової звітності суцільним порядком, у тому числі, у період дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Відповідно до абзацу першого пункту 76.3 статті 76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, за днем їх фактичного подання.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-ІХ, який набрав чинності 17.03.2022, внесено зміни до статті 102 ПК України шляхом доповнення її пунктом 102.9 такого змісту:

« 102.9. На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».

Згідно зі статтею 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, строк дії якого Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023 і від 05.02.2024 № 49/2024 продовжено з 05 години 30 хвилин відповідно 26.03.2022 строком на 30 діб, з 25.04.2022 строком на 30 діб, з 25.05.2022 строком на 90 діб, з 23.08.2022 строком на 90 діб, з 21.11.2022 строком на 90 діб, з 19.02.2023 строком на 90 діб, з 20.05.2023 строком на 90 діб, з 18.08.2023 строком на 90 діб, з 16.11.2023 строком на 90 діб та з 14.02.2024 строком на 90 діб.

Тобто воєнний стан в Україні діє з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 по 05 години 30 хвилин 14.05.2024.

Пунктом 1 розділу І Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану», який набрав чинності 01.08.2023, пункт 102.9 статті 102 ПК України виключено.

З вищенаведеного слідує, що на період з 24.02.2022 по 31.07.2023 включно строки, встановлені статтями 76 і 102 ПК України, були зупинені.

Як наслідок, контролюючий орган мав повноваження проводити камеральні перевірки податкових декларацій або уточнюючих розрахунків, граничний строк подачі яких настав у період з 24.01.2022 до 31.07.2023, або які були фактично подані у вищевказаний період, до 30.08.2023 30 календарний день після відновлення строків, встановлених статтею 76 ПК України.

Суд встановив, що 08.09.2023 відповідач здійснив камеральну перевірку дотримання позивачем строків подання податкової декларації з екологічного податку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення за І квартал 2022 року, яка була подана позивачем 05.08.2022.

Отже, відповідач не мав право здійснити відповідну камеральну перевірку подання позивачем податкової декларації, поданої ним контролюючому органу 05.08.2022, після 01.09.2023.

Таким чином, відповідач протиправно провів 08.09.2023 перевірку своєчасності подання позивачем податкової декларації, граничний термін подання становив 20.07.2022, і яка була подана ним 05.08.2022.

Що стосується безпосередньо ППР від 18.10.2023, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі податкова декларація) документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Абзацом першим пункту 49.2 статті 49 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Згідно з підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до абзацу восьмого пункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо подання звітності, у тому числі передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, за звітні (податкові) періоди 2021 рік (для звітності, що подається за річний звітний (податковий) період), граничний термін подання якої припадає на період починаючи з 24 лютого до 1 червня 2022 року, I квартал 2022 року (для звітності, що подається за квартальний звітний (податковий) період) та звітності за лютий травень 2022 року (для звітності, що подається за місячний звітний (податковий) період), за умови подання такої звітності до контролюючого органу не пізніше 20 липня 2022 року.

Пунктом 250.1 статті 250 ПК України встановлено, що базовий податковий (звітний) період для екологічного податку, який справляється за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення, дорівнює календарному кварталу.

Згідно з підпунктом 250.2.1 пункту 250.2 статті 250 ПК України платники податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти, розміщення протягом звітного кварталу відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах за місцем розміщення стаціонарних джерел, спеціально відведених для цього місць чи об`єктів.

Отже, позивач зобов`язаний був подати контролюючому органу податкову декларацію екологічного податку за І квартал 2022 року до 20.07.2022.

Однак, її він подав 05.08.2022, тобто з порушенням строків її подання.

Відповідно до пункту 112.1 статті 112 ПК України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності (пункт 112.2 статті 112 ПК України).

Згідно з підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 ПК України обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору).

Відповідно до частини другої статті 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Абзацом третім частини третьої статті 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» встановлено, що Торгово-промислова палата України форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Згідно з частиною першою статті 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Тобто сертифікат видається торгово-промисловою палатою за зверненням однієї зі сторін спірних правовідносин, яка (сторона) оплачує (за винятком суб`єктів малого підприємництва) послуги торгово-промислової палати. Форс-мажорні обставини засвідчуються по кожному окремому договору або податкових зобов`язань за наявності причинного зв`язку між обставиною / подією і неможливістю виконання заявником своїх конкретних зобов`язань за договором або законом.

Таким чином, платник податків на підставі підпункту 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 ПК України може бути звільнений від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень, які вчинені внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору), що засвідчені по кожному окремому платнику податків.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що має встановлюватися (доводитися) вплив обставин непереборної сили, засвідчених відповідними сертифікатами Торгово-промисловою палатою України, на неможливість платника податку належним чином виконувати свої зобов`язання і на зміну його економічного стану цими форс-мажорними обставинами (постанови від 19.08.2022 у справі № 818/2429/18, від 05.10.2023 у справі № 520/14773/21 тощо). Ці фактори мають перебувати у причинно-наслідковому зв`язку.

Крім цього, абзацом першим пункту 69.1 статті 69 ПК України установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Порядком № 225 визначено механізм підтвердження можливості чи неможливості виконання платниками податків юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів) у період дії воєнного стану в Україні.

Пунктами 3 і 4 розділу ІІ Порядку № 225 передбачено, що платник податків, який не має можливості виконувати податкові обов`язки, зобов`язаний подати контролюючому органу відповідну заяву у строки, визначені Порядком № 225.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Порядку № 225 рішення контролюючого органу може бути оскаржено відповідно до Кодексу в адміністративному чи судовому порядку.

У разі прийняття контролюючим органом рішення про неможливість своєчасного виконання платником податків податкового обов`язку, визначеного цим Порядком, до такого платника податків не застосовується відповідальність, передбачена Кодексом або іншим законодавством, контроль за яким покладено на контролюючі органи, за його невиконання / несвоєчасне виконання.

Отже, у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, платник податків на підставі підпункту 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 ПК України звільняється від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень, які вчинені внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору), що засвідчені безпосередньо по ньому, за наявності рішення контролюючого органу про неможливість своєчасного виконання таким платником податків податкових обов`язків.

Суд встановив, що на підтвердження наявності обставин непереборної сили (форс-мажору) у спірних правовідносинах, позивач зсилається на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 (https://ucci.org.ua/uploads/files/621cba543cda.pdf), яким засвідчено форс-мажорну обставину (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Вказаний лист адресований до всіх, кого це стосується.

Отже, наявність непереборної сили у спірних правовідносинах позивач обґрунтовує листом Торгового-промислової палати України, який адресований невизначеному колу осіб, а не Сертифікатом про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

З наведеного слідує, що позивач не надав ні відповідачу, ні суду належного документа відповідно до статті 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», який засвідчує факт настання форс-мажорних обставин для нього 24.02.2022.

Поряд з цим, відповідно до абзацу другого пункту 3 Порядку № 225 у разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 або Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 (далі Переліки документів) до контролюючого органу в порядку передбаченому пунктом 8 цього розділу.

Позивач не подав контролюючому органу заяву про відсутність можливості виконання податкових обов`язків ні до 30.09.2022 згідно з пунктом 3 Порядку № 225, ні у період з 06.09.2022 (день набрання чинності Порядком № 225) до 08.09.2023 (день проведення відповідної камеральної перевірки).

Відтак твердження позивача про відсутність у його діях вини щодо несвоєчасності подання відповідної податкової декларації є необґрунтованим і спростовується вищевикладеним.

Водночас суд врахував, що Миколаївська державна податкова інспекція Головного управління ДПС в Миколаївській області, яка здійснює обслуговування позивача, з 15.06.2022 відновила свою діяльність, у тому числі, приймання податкової звітності, наданої платниками податків на паперових носіях.

Згідно з абзацом першим пункту 521 підрозділу ХХ «Перехідні положення» ПК України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2023 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Отже, згідно з пунктом 521 підрозділу ХХ «Перехідні положення» ПК України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01.03.2020 по 30.06.2023, штрафні санкції не застосовуються.

Однак, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» (далі Закон № 2260-ІХ), який набрав чинності 27.05.2022, підпункт 69.2 статті 69 ПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до абзацу сімнадцятого підпункту 69.2 статті 69 ПК України (у редакції Закону № 2260-ІХ) у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 03.10.1997 № 4-зп у справі № 18/183-97 про набуття чинності Конституції України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що прийняття нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Тобто діє принцип «lex posterior derogat priori» наступний закон скасовує попередній.

Одна норма може спричиняти недійсність іншої; в цьому випадку «недійсна» норма втрачає чинність остаточно, вона залишається нечинною навіть після втрати чинності норми, яка її «витіснила».

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 640/6699/20.

Таким чином, мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), передбачений пунктом 521 підрозділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, був чинним з 01.03.2020 до 27.05.2022 (дня набрання чинності Законом № 2260-ІХ).

Відтак за порушення позивачем строків подання декларації, строк подання якої є 20.07.2022, відповідач мав право застосувати до платника податків штрафні санкції, встановлені статтею 120 ПК України.

Відповідно до пункту 120.1 статті 120 ПК України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом,

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення,

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Суд встановив, що у розрахунку штрафних санкції до ППР від 18.10.2023 зазначено, що згідно з наявної в базах даних інформації, до платника було застосовано штрафну санкцію з податку на прибуток підприємств, який сплачують інші платники (11021000) у сумі 340,00 грн згідно з ППР від 26.06.2023 № 6, передбаченої пунктом 120.1 статті 120 ПК України.

Натомість Актом від 08.09.2023 не встановлено факту застосування до позивача штрафу.

Позивач заперечив у позовній заяві факт застосування до нього штрафних санкцій до дня складення відповідачем Акта від 08.09.2023.

Згідно з абзацами першим і другим частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Оскільки відповідач не надав суду будь-яких доказів застосування до позивача штрафних санкцій протягом року до прийняття оскаржуваного ППР, суд прийшов до висновку, що відповідач не довів факт накладення на позивача штрафу протягом року до прийняття ППР від 18.10.2023.

Таким чином, відповідач протиправно застосував до позивача за порушення строків подання податкової декларації з екологічного податку за І квартал 2022 року в розмірі 1020,00 грн як за повторне застосування до позивача протягом року штрафу за таке правопорушення.

Отже, позивач подав декларацію з екологічного податку за І квартал 2022 року з порушенням строків її подання, встановлених підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49, підпунктом 250.2.1 пункту 250.2 статті 250, абзацом восьмого пункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, і відповідач мав право накласти на позивача у розмірі 340,00 грн за таке несвоєчасне подання.

Проте, оскільки відповідач провів 08.09.2023 камеральну перевірку своєчасності подання позивачем податкової декларації з порушенням строків її проведення, встановлених статтею 76 ПК України, тобто після 01.09.2023, тому прийняте за її результатами ППР від 18.10.2023 є протиправним і підлягає скасуванню.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Платіжною інструкцією від 30.10.2023 № 446 підтверджується понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн, а тому ця сума підлягає відшкодуванню шляхом стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 22, 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АКТАН» (вул. Глинки, 4, кв. 27, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54050; ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54001; ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 18.10.2023 № 9 (форма «ПС»).

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54001; ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АКТАН» (вул. Глинки, 4, кв. 27, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54050; ) судовий збір у розмірі 2684 (Дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 15 лютого 2024 року