Справа № 480/11833/23
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач-1, ГУ ПФУ в Луганській області), в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового стажу періоди роботи за трудовою книжкою від 29.05.1981 року серія НОМЕР_1 , та зарахувавши до страхового стажу період навчання з 01.09.1977 по 05.08.1980 згідно диплому від 05.08.1980 серія НОМЕР_2 , з дати звернення за призначенням пенсії - 21 вересня 2023 року.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також, до участі у справі у якості другого відповідача залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі відповідач-2, ГУ ПФУ в Сумській області).
Ухвалою суду від 31.01.2024 у позивача витребувано додаткові докази, які нею були надані до суду 12.02.2024.
ГУ ПФУ в Сумській області повідомлялося про розгляд даної справи належним чином, проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надало.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою від 21.09.2023 про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
За принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.
Рішенням від 29.09.2023 №17 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 30 років.

При цьому в даному рішенні зазначено, що необхідний страховий стаж, визначений частиною 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року становить не меншу 30 років. Страховий стаж особи складає 15 років 10 місяців 16 днів.

Водночас в даному рішенні зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди:

- навчання з 01.09.1977 по 05.08.1980, згідно диплому від 05.08.1980 серії НОМЕР_2 , який видано на ім`я ОСОБА_2 (рос. ОСОБА_6 ), оскільки зазначене прізвище не відповідає долученим документам про переміну прізвища. Згідно долученого свідоцтва про укладення шлюбу від 25.04.1986 серії НОМЕР_4 прізвище « ОСОБА_4 » (мовою оригіналу) змінено на « ОСОБА_5 ». Згідно свідоцтва про шлюб, який видано повторно від 07.03.2023 серії НОМЕР_5 прізвище « ОСОБА_7 » змінено на « ОСОБА_5 »;

- роботи за трудовою книжкою від 29.05.1981 серії НОМЕР_1 оскільки дошлюбне прізвище « ОСОБА_8 » (рос.мовою) не відповідає долученим документам про переміну прізвища. Виправлення прізвища внесено з порушенням пункту 2.12 Інструкції;

- з 01.07.2023 по 02.08.2023 у ТОВ «Салтівський хлібозавод» у зв`язку з відсутністю в Реєстрі інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду.

Також в рішенні вказано, що дата, з якої особа матиме право на призначення пенсії за віком за наявним страховим стажем - 16.02.2028.

Не погодившись з даним рішенням відповідача щодо відмови в призначенні пенсії та не зарахування до страхового стажу періоду роботи за трудовою книжкою від 29.05.1981 серія НОМЕР_1 та періоду навчання з 01.09.1977 по 05.08.1980 згідно диплому від 05.08.1980 серія НОМЕР_2 , позивач звернулася з позовною заявою до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Відповідно до статті 1 Закону України Про пенсійне забезпечення громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, який набрав чинності 01.01.2004.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини першої статті 9 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються, зокрема, пенсія за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами ч. 2 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Також, ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

З аналізу зазначених норм законодавства суд вбачає, що до набрання чинності Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а саме до 01.01.2004, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу, в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.2004.

В свою чергу перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначено статтею 56 Закону України Про пенсійне забезпечення, відповідно до якої, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Крім того, згідно з пунктом д частини третьої статті 56 Закон України Про пенсійне забезпечення, до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" визначено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

Згідно з п. 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.

Водночас відповідно до п. 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Отже час навчання у навчальних закладах підтверджується, зокрема, дипломами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

З оскаржуваного рішення судом встановлено, що до страхового стажу позивача не було враховано періоди:

- навчання з 01.09.1977 по 05.08.1980, згідно диплому від 05.08.1980 серії НОМЕР_2 , який видано на ім`я ОСОБА_2 (рос. ОСОБА_6 ), оскільки зазначене прізвище не відповідає долученим документам про переміну прізвища. Згідно долученого свідоцтва про укладення шлюбу від 25.04.1986 серії НОМЕР_4 прізвище « ОСОБА_4 » (мовою оригіналу) змінено на « ОСОБА_5 ». Згідно свідоцтва про шлюб, який видано повторно від 07.03.2023 серії НОМЕР_5 прізвище « ОСОБА_7 » змінено на « ОСОБА_5 »;

- роботи за трудовою книжкою від 29.05.1981 серії НОМЕР_1 оскільки дошлюбне прізвище « ОСОБА_8 » (рос.мовою) не відповідає долученим документам про переміну прізвища. Виправлення прізвища внесено з порушенням пункту 2.12 Інструкції;

- з 01.07.2023 по 02.08.2023 у ТОВ «Салтівський хлібозавод» у зв`язку з відсутністю в Реєстрі інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду.

Як вбачається з позовної заяви позивач не згоден із не зарахування відповідачем-1 до страхового стажу періоду роботи за трудовою книжкою від 29.05.1981 серії НОМЕР_1 та періоду навчання з 01.09.1977 по 05.08.1980 згідно диплому від 05.08.1980 серії НОМЕР_2 .

З матеріалів справи судом встановлено, що трудова книжка серії НОМЕР_1 була заповнена 29.05.1981 на ім`я « ОСОБА_6 » (запис російською мовою).

У подальшому, на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_6 від 28.04.1986 до трудової книжки внесено зміни, а саме дошлюбне прізвище « ОСОБА_8 » (запис російською мовою) змінено на « ОСОБА_5 ».

Водночас, як вбачається зі свідоцтва про шлюб НОМЕР_6 від 25.04.1986, на підставі якого внесено запис до трудової книжки, прізвище « ОСОБА_4 » (запис російською мовою) після укладання шлюбу 25.04.1986 змінено на « ОСОБА_5 ». Проте, згідно свідоцтва про шлюб, яке видано повторно 07.03.2023, прізвище « ОСОБА_7 » (запис українською мовою) змінено на « ОСОБА_5 ».

При цьому слід зазначити, що згідно свідоцтва про народження від 16.10.1980 серії НОМЕР_7 дівоче прізвище позивачки « ОСОБА_8 » (запис українською мовою).

Отже, у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 29.05.1981 дійсно вказано дошлюбне прізвище « ОСОБА_8 » (запис російською мовою), яке не відповідає свідоцтву про народження від 16.10.1980 серії НОМЕР_7 та свідоцтву про шлюб НОМЕР_6 від 25.04.1986, на підставі якого внесено запис до трудової книжки про зміну прізвища.

Крім того, з матеріалів справи судом встановлено, що в трудовій книжці НОМЕР_1 немає запису щодо навчання позивача у періоди з 01.09.1977 по 05.08.1980.

При цьому матеріали справи містять копію диплому серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_2 (запис російською мовою ОСОБА_6 ) 05.08.1980 про закінчення навчання в середньому професійно-технічному училищі №2 смт. Товсте за професією оператора по первинній обробці молока. Період навчання тривав з 01.09.1977 по 05.08.1980.

В свою чергу, відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_6 від 25.04.1986 прізвище « ОСОБА_4 » (запис російською мовою) після укладання шлюбу 25.04.1986 змінено на « ОСОБА_5 ». водночас, згідно свідоцтва про шлюб, яке видано повторно 07.03.2023, прізвище « ОСОБА_7 » (запис українською мовою) змінено на « ОСОБА_5 ».

Отже, у дипломі серії НОМЕР_2 та наданих свідоцтвах про шлюб наявні розбіжності в прізвищі.

А відтак, суд зазначає, що у відповідача-1 були відсутні правові підстави для зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи за трудовою книжкою від 29.05.1981 серії НОМЕР_1 та періоду навчання з 01.09.1977 по 05.08.1980 згідно диплому від 05.08.1980 серії НОМЕР_2 .

Отже за відсутності у Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області необхідних документів, суд доходить висновку про правомірність прийняття ним оскаржуваного рішення.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до положень п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, передбачено: якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Статтею 315 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до частини першої, пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 1 постанові Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення №5 від 31 березня 1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, законодавством встановлено порядок подання до органів Пенсійного фонду документів про призначення та/або перерахунок пенсії та вимоги до таких документів, які не допускають зазначення даних у них, які не збігаються із даними паспорту особи, яка звернулася щодо її прізвища, ім`я, по батькові, часу народження та інше. Підтвердження факту приналежності документів, що містять суперечності певній особі здійснюється в рамках цивільного окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В даному випадку, встановлення факту належності поданих документів потрібно позивачу для урахування під час призначення пенсії, тобто має наслідком виникнення правовідносин, пов`язаних з призначенням пенсії. В іншому порядку встановити факт належності поданих документів немає можливості, а тому позивачу необхідно здійснити це в судовому порядку відповідно до норм ЦПК.

Отже за відсутності у Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області необхідних документів, суд доходить висновку про правомірність прийняття ним рішення про відмову у призначенні пенсії від 29.09.2023 № 17. А відтак позовні вимоги позивача є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат, понесених позивачем, відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець