Справа № 400/3776/19
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/3776/19

Перша інстанція: суддя Мороз А. О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року по справі за заявою про поворот виконання рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Миколаївського окружним адміністративним судом від 17 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 31.07.2015 року по 29.07.2016 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 31.07.2015 року по 29.07.2016 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

У задоволенні вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки виплат належних сум грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки по день фактичного розрахунку в розмірі 429 686, 32 грн. відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року по в частині відмови скасовано. Прийнято в цій частині нове судове рішення, яким стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку повного розрахунку при звільненні за період з 29 липня 2016 року до 1 листопада 2019 року у сумі 468 578 грн. без відрахування утриманих з названої суми середнього заробітку податків та інших обов`язкових платежів.

Постановою Верховного Суду від 11 липня 2023 року задоволено касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 . Скасовано рішення Миколаївського окружним адміністративним судом від 17 лютого 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року. Прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

15 серпня 2023 року Військова частина НОМЕР_1 подала до Миколаївського окружного адміністративного суду заяву в порядку ст. 380 КАС України про поворот виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020 року у справі № 400/3776/19.

Заява обґрунтована тим, що 26.08.2020 року відповідачем виконано рішення суду в частині нарахування та виплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 31.07.2015 року до 29.07.2016 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби у сумі 5697,62 грн. Натомість, постановою Верховного Суду від 11.07.2023 року у справі № 400/3776/19 рішення суду першої та апеляційної інстанції скасовано та відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року у задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про поворот виконання рішення суду відмовлено.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову про задоволення заяви.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що компенсація за невикористану додаткову відпустку не відноситься до заробітної плати чи грошового забезпечення, тому виплачена позивачу сума коштів має бути повернута у порядку ст. 380 КАС України.

Позивач та третя особи своїм правом на подання відзиву не скористались. Про розгляд справи повідомлено шляхом надсилання процесуальних документів до їх електронних кабінетів у підсистемі «Електронний Суд».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311, ст.312 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що рішенням Миколаївського окружним адміністративним судом від 17 лютого 2020 року зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 31.07.2015 року по 29.07.2016 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

На виконання вказаного рішення Військова частина НОМЕР_1 нарахувала та виплатила ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 31.07.2015 року по 29.07.2016 року у сумі 5697,62 грн., на підтвердження чого надала до суду платіжне доручення №1170 від 25.08.2020 року (т. 2 а.с.6)

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що поворот виконання рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Під час розгляду заяви судоми не встановлено факту повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостей або подання ним підроблених документів під розгляду справи, що стало підставою для відмови у її задоволенні.

Судова колегія погоджується з таким висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне. Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Питання повороту виконання судових рішень регулюються статтею 380 КАС України.

Відповідно до ст. 381 КАС України поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Судом першої інстанції вірно визначено, що поворот виконання рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Предметом спірних правовідносин під час розгляду справи по суті визначено право позивача на отримання грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій.

Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-ХІІ) визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі; це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Статтею 10-1 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років - 35 календарних днів; від 15 до 20 років - 40 календарних днів; понад 20 календарних років - 45 календарних днів, без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Святкові та неробочі дні при визначенні тривалості щорічних основних відпусток не враховуються.

Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України «Про відпустки». Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України

Згідно п. 12 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій надаються такі пільги, зокрема, використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Отже, право військовослужбовців отримати оплачувану відпустку нерозривно пов`язано з проходженням служби, тому грошова компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки входить до структури грошового забезпечення військовослужбовця.

Таким чином, поворот виконання вказаного судового рішення можливий виключно у разі доведення заявником, що позивачем повідомлено завідомо неправдиві відомості або подані ним документи є підробленими.

Разом з тим, подана заява про поворот виконання судового рішення не містить таких обґрунтувань та судом самостійно відповідних фактів не встановлено.

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для повороту виконання судового рішення.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Враховуючи зазначене, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про поворот виконання судового рішення, після їх перегляду в суді апеляційної інстанції, не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Керуючись ст.ст.311,315,317,321,322,325,382,383,328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко