Справа № 420/32147/23
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2022 року з обмеженням пенсії граничним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність), зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2022 року по день фактичного проведення доплати, виходячи із розрахунку 90 % від суми грошового забезпечення, з урахуванням наявних розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення без обмеження її граничного розміру, з урахуванням вже виплачених сум.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що 02.12.1996 року ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років, що підтверджується розрахунком на пенсію за пенсійною справою ЮО-089652 від 22.01.1997 року. Позивач отримує пенсію за Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до перерахунку пенсії від 14.11.2023 року до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії позивача увійшли: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 50% надбавка за роботу з таємними виробами носіями документами 10% надбавка за специфічні умови проходження служби 65%; премія 35% . На виконання рішення суду від 09.09.2023 року по справі №420/15660/23 позивачу було проведено перерахунок пенсії від 14.11.2023 року станом на 01.07.2022 року, згідно даного перерахунку підсумок пенсії позивача склав 24671,19 грн., однак пенсію до виплати призначено 20 270,00 грн. Позивач зазначає, що норма ч. 7 с. 43 Закону України №2262-ХІІ втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року. Протягом періоду з 20.12.2016 року по теперішній час будь-яких змін до ЗУ №2262-ХІІ, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не вносились, стаття 1-1 Закону України №2262-ХІІ є чинною. Таким чином таке обмеження пенсії позивача максимальним розміром є протиправним, не відповідає нормам Конституції України та порушує право позивача на належний рівень пенсійного забезпечення.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що згідно із статтею 2 Закону України від 08.07.2011 року №3668 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» максимальний розмір пенсій (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262 - ХІІ не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Зазначений Закон є чинним з 1 жовтня 2011 року та неконституційним не визнавався. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01.12.2022 року становить 2093 грн., максимальний розмір пенсії з 01.12.2023 року становить 20930 грн. Крім того, пенсія позивачу перераховувалася на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/15660/23. Як результат, виплата пенсії здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства, тому підстави для визнання протиправними дій Головного управління відсутні.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.09.2023 року у справі №420/15660/23, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01 липня 2022 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у розмірі 89% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки №ЮО89652 від 18 січня 2023 року, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вищезазначеного рішення Головним управлінням позивачу проведено перерахунок пенсії з 01 липня 2022 року. При цьому, під час проведення перерахунку пенсії відповідач з 01.07.2022 року обмежив розмір виплачуваної позивачу пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Не погодившись з обмеженням розміру пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 1, 1-1, ч. 1 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

При цьому, ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року визнано неконституційним.

Конституційний Суд України зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

В резолютивній частині рішення Конституційний суд України зазначив: визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ зі змінами, а саме: - частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

При цьому, частина сьома ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня ч. 7 ст. 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774-VIII, який прийнято 06 грудня 2016 року та вперше опубліковано в газеті «Голос України» 27 грудня 2016 року та набрав чинності відповідно до прикінцевих положень з 1 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Зі змісту внесених змін Законом України № 1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 року, вбачається, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року по справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року по справі № 522/16882/17, від 31 січня 2019 року по справі № 638/6363/17, від 15 квітня 2019 року по справі № 127/4270/17, від 15 квітня 2019 року по справі № 522/16973/17, від 21 листопада 2019 року у справі № 295/2039/17, від 10 жовтня 2019 року по справі № 522/22798/17, від 23 червня 2020 року по справі № 686/24928/16-а, від 30 жовтня 2020 року по справі № 522/16881/17.

Таким чином, після прийняття Конституційним Судом України Рішення №7-рп/2016 від 20.12.2016 року обмеження розміру пенсії позивача 10 (десятьма) прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність - є неправомірним.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на положення ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», оскільки саме на підставі вказаного Закону були внесені зміни до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та, фактично, є ідентичними.

При цьому, факт визнання такого обмеження розміру пенсії таким, що не відповідає ст. 117 Конституції України свідчить про протиправність застосування аналогічних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» при перерахунку пенсії позивача.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на постанови Верховного Суду від 14.03.2018 року по справі № 183/342/17, від 03.04.2018 року по справі № 361/4922/17, від 24.06.2020 року № 580/234/19, оскільки у вказаних постановах надано правову оцінку спірним правовідносинам, які не є тотожними спірним правовідносинам по даній справі.

Таким чином дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.07.2022 року перерахованої ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром є протиправними.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивачу була призначена та виплачувалася пенсія із розрахунку 89% відповідних сум грошового забезпечення.

Враховуючи протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.07.2022 року перерахованої ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром, у суду є всі підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.07.2022 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у розмірі 89% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки №ЮО89652 від 18 січня 2023 року, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, з урахуванням раніше виплачених сум без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.07.2022 року перерахованої ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.07.2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 пенсії у розмірі 89% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки №ЮО89652 від 18 січня 2023 року, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, з урахуванням раніше виплачених сум без обмеження її максимальним розміром, а в іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2022 року з обмеженням пенсії граничним розміром (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність), зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2022 року по день фактичного проведення доплати, виходячи із розрахунку 90 % від суми грошового забезпечення, з урахуванням наявних розміру окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення без обмеження її граничного розміру, з урахуванням вже виплачених сум задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.07.2022 року перерахованої пенсії ОСОБА_2 максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.07.2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 89% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки №ЮО89652 від 18 січня 2023 року, виданої Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, з урахуванням раніше виплачених сум без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА