Справа № 120/12384/23
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 лютого 2024 р. Справа № 120/12384/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач 2).

За змістом позовних вимог, з урахуванням заяви від 18.08.2023, позивач просить суд:

- визнати протиправним рішення ГУ ПФУ у Волинській області №68 від 08.05.2023 щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 згідно ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області призначити і виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 згідно з заявою від 01.05.2023.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначає, що 01.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до п. 4 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", - мають право на призначення пенсії після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок. Однак, рішенням відповідача 1 від 08.05.2023 відмовлено у призначенні позивачу пенсії, оскільки не вистачає стажу роботи.

Позивач вважає рішення ГУ ПФУ у Волинській області протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою від 16.08.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків останньої.

18.08.2023 позивач усунув недоліків позовної заяви, шляхом подання заяви про уточнення позовних вимог.

Ухвалою від 23.08.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Окрім того, вирішено витребувати у ГУ ПФУ у Волинській області та зобов`язано надати суду, у строк визначений для подання відзиву, всі належним чином засвідченні копії документів, які слугували підставою для прийняття рішення №68 від 08.05.2023.

02.10.2023 ГУ ПФУ у Вінницькій області подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач 2 заперечує щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначив, що відповідно до положень Порядку №637 військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до стажу роботи на підставі довідок територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, які видаються в порядку, що визначається Міноборони.

Як зазначає представник відповідача 2, 01.05.2023 ОСОБА_2 вдруге звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення дострокової пенсії за віком згідно п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону №1058. Розгляд заяви здійснювався Головним управління Пенсійного фонду України у Волинській області за принципом екстериторіальності. За наслідками розгляду вказаної заяви було прийнято рішення про відмову у призначення пенсії від 08.05.2023 № 68. Згідно наданих документів та даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж Позивача становить - 23 роки 08 місяців 12 днів. Умови попередньої відмови не виконано, для призначення дострокової пенсії за віком необхідно надати довідку про участь в бойових діях, оформлену належним чином.

ГУ ПФУ у Вінницькій області вважає рішення ГУ ПФУ у Волинській області №68 від 08.05.2023 правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

18.10.2023 надійшов відзив ГУ ПФУ у Волинській області, за змістом якого відповідач зазначає, що в результаті розгляду поданої позивачу заяви та доданих документів ГУ ПФУ у Волинській області встановлено, що на день звернення позивача за призначенням пенсії останній досягнув 55 років, страховий стаж становить 23 роки 09 місяців 08 днів. Для призначення дострокової пенсії за віком позивачу необхідно надати довідку про участь в бойових діях, оформлену належним чином. Окрім того, зазначено, що стаж рф зараховано по 31.12.1991. До страхового стажу не зараховано період роботи в рф з 20.01.1994 по 15.02.1994.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 01.05.2023 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком згідно з п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності розгляд заяви здійснювався Головним управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

За наслідками розгляду вказаної заяви та доданих до неї документів Головним управління Пенсійного фонду України у Волинській області прийнято рішення про відмову у призначення пенсії від 08.05.2023 № 68.

В рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить - 23 роки 08 місяців 12 днів. Умови попередньої відмови не виконано, для призначення дострокової пенсії за віком необхідно надати довідку про участь в бойових діях, оформлену належним чином. Стаж в рф зараховано по 31.12.1991. До страхового стажу не зараховано період роботи в рф з 20.01.1994 по 15.02.1994.

Не погоджуючись із рішенням відповідача 1 про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Статтею 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 20 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Згідно п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до категорії учасників бойових дій належать в тому числі: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Згідно абз. 2 п. 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 667 від 22.09.2016, в редакції постанови № 435 від 22.05.2019, пункт 1 абзацу 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" доповнено та визначено, що до вислуги років для призначення пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови зараховується один місяць служби за три місяці період під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Згідно пп. 1 п. 2.3 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530, при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу) окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу): один місяць служби за три місяці, зокрема період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції чи забезпеченні її проведення.

В даному ж випадку, позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та проходив військову службу у складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку) в Демократичній Республіці Афганістан, військова частина польова пошта НОМЕР_2 в період з 10.08.1985 по 14.08.1987, що підтверджується довідкою №485 від 26.08.2022.

У довідці також зазначено, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.

Отже, при призначенні пенсії та при її перерахунку, передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії. Така пільга передбачає, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям. Час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Як слідує із матеріалів справи позивач проходив військову службу у складі діючої армії в період бойових дій з 10.08.1985 по 14.08.1987, отже, саме вказаний період підлягає кратному обрахуванню.

При вирішенні спору, суд також враховує правові позиції, викладені Верховним Судом у постановах від 05.06.2018 у справі №348/347/17, від 02.04.2020 у справі №185/4140/17 92-а/185/282/17), від 30.07.2019 у справі №346/1454/17, від 16.06.2020 у справі №185/7049/16-а.

При цьому, суд зазначає, що рішення відповідача 1 від 08.05.2023 №68 не містить обґрунтувань щодо підстав з яких надана позивачем довідка №485 від 26.08.2022 не підлягає врахування. У свою чергу, рішення про відмову у призначенні пенсії має бути чітким та мотивованим.

Щодо не зарахування відповідно до рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 08.05.2023 №68 періоду роботи в рф з 20.01.1994 по 15.02.1994, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, яка діяла в період роботи позивача на території рф, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно з абзацом 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року (діючої в період роботи позивача на території РФ), трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Аналіз наведеного вище вказує на те, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Відповідно до Постанови КМУ від 29.11.2022 №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» (далі - Постанова №1328), Україна вийшла з вищезазначеної Угоди. Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022. Отже, до набрання чинності Постановою №1328, Україна як держава-учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно із Угодою.

Відтак, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає застосуванню при зарахуванні спірного стажу роботи позивача в рф, оскільки вказана Угода була чинною на момент набуття стажу.

Окрім цього, згідно приписів пункту 2 статті 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської соціальної хартії та ст. 46 Конституції України, працівники у старості мають право на пенсію, що є основним джерелом існування, яка має забезпечувати достатній життєвий рівень.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з повномаштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та військовою агресією по відношенню до громадян України, пенсійним органом не може бути відмовлено у врахуванні стажу позивача за період роботи на території рф з 20.01.1994 по 15.02.1994.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимоги про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 08.05.2023 №68.

В той же час, задоволення вимог позивача у такий спосіб не відновить його порушених прав, адже останній в межах даного позову не заявляє вимог щодо зобов`язання відповідача зарахувати відповідний стаж.

Поряд із цим, положеннями ч. 2 ст. 9 КАС України визначено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В даному випадку, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`зати відповідача зарахувати позивачу до його страхового стажу період проходження військової служби у складі діючої армії в період бойових дій з 10.08.1985 по 14.08.1987 в потрійному розмірі та зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 20.01.1994 по 15.02.1994 на території рф.

Щодо позовної вимоги про зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області призначити і виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 згідно з заявою від 01.05.2023, суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що на момент звернення із заявою про призначення пенсії позивач досягнув 55 років та з урахуванням зарахованих у межах даної справи періодів його стаж становить понад 25 років, відтак, умови для призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закон № 1058-IV позивачем дотримано.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058- IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи те, що позивач звернувся із заявою про призначення пенсії 01.05.2023, тому суд вважає обґрунтованим твердження позивача про можливість призначення пенсії саме з цієї дати - 01.05.2023.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не встановлено, питання про розподіл судових витрат у цій справі не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відмову у призначенні пенсії №68 від 08.05.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження військової служби у складі діючої армії в період бойових дій з 10.08.1985 по 14.08.1987 в потрійному розмірі та період роботи з 20.01.1994 по 15.02.1994.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 01.05.2023 відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (вул. Кравчука, 22В, м. Луцьк, Волинська область, 43000, ).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005; )

Рішення суду сформовано: 15.02.2024.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна