Справа № 264/3076/21
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року справа №264/3076/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 13 грудня 2021 року у справі № 264/3076/21 (головуючий І інстанції Кузнецов Д.В.) за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 904 від 12.05.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП України та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 13 грудня 2021 року у задоволені позову відмовлено.

Позивачем на рішення суду першої інстанції подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов. В обґрунтування доводів посилався на те, що в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують вік неповнолітнього ОСОБА_2 та те, що це саме він придбав алкогольний напій, за який позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім того, накладення адміністративного стягнення можливе не пізніше 2 місяців з дня вчинення правопорушення за ст. 38 КУпАП України.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

30 березня 2021 року працівником поліції Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області було складено протокол серії ВАБ № 648510 відносно ОСОБА_1 , за те, що він 30.03.2021 року о 17:20 годині, знаходячись на своєму робочому місці у магазині, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , продав алкогольний напій - пиво марки «Revo», об`ємом 0,5 л., вміст спирту 8,5% неповнолітньому гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушив Правила роздрібної торгівлі та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КУпАП (а.с. 31).

Протокол був складений в присутності позивача, що підтверджується його підписом та долученим до протоколу письмовими поясненнями, в яких він підтвердив, що є підприємцем та одночасно продавцем у вказаному магазині. Згідно пояснень позивача в зазначений в протоколі час зайшов хлопець, якій придбав алкогольний напій «Рево», вартістю 36 грн. та видав фіскальний чек. За зовнішнім виглядом хлопцю було 18 років, тому позивач не спитав у нього паспорт (а.с. 34).

До протоколу було долучено фіскальний чек від 30.03.2021 року, виданий ФОП ОСОБА_1 , на придбання алкогольного напою «Revo» на суму 36 грн. та рапорт працівника поліції про виявлення факту продажу позивачем неповнолітній особі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , алкогольного напою «Рево» (а.с. 33).

До матеріалів справи долучено протокол огляду та вилучення речей від 30.03.2021 року, складений працівником поліції, за участю двох понятих та позивача, відповідно до якого була оглянута жерстяна банка слабоалкогольного напою «Revo», об`ємом 0,5л., вміст алкоголю 8,5%, штрих код 423, вартістю 36 грн., була запакована в поліетиленовий пакет та передана продавцю під зберігальну розписку. До протоколу огляду долучено фото таблицю вилученого об`єкту - алкогольною напою (а.с. 35).

В матеріалах справи наявна власноруч написану зберігальна розписка позивача, за якою останній отримав від співробітників поліції раніше продану та вилучену у неповнолітнього банку слабоалкогольного напою «Revo», об`ємом 0,5л., вміст алкоголю 8,5%, вартістю 36 грн. (а.с. 38).

Також, до протоколу про адміністративне правопорушення приєднано письмові пояснення неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його копію паспорта, які надані в присутності матері ОСОБА_3 , в яких повідомлено, що у вказаний в протоколі час неповнолітній ОСОБА_2 , чекаючи на свого друга, зайшов до магазину та попросив продати банку алкогольного напою «Revo», об`ємом 0,5л., вартістю 36 грн. Продавець взяв банку пива із холодильника та передав неповнолітньому ОСОБА_2 , після чого останній розрахувався за товар, взяв чек та вийшов із магазину. В момент відкриття купленої банки напою до нього підішли працівники поліції та спитали скільки йому років та де він купив цей алкогольний напій. З`ясувавши вказані обставини придбання напою, вони разом зайшли до магазину та склали в його присутності протокол відносно продавця магазину. Також з неповнолітнім проведена профілактична бесіда про шкоду вживання алкогольних напоїв. При цьому в поясненнях міститься запис про їх відібрання в присутності матері неповнолітнього - ОСОБА_3 та її підпис, долучено фото її паспорта та письмові пояснення, в яких вона підтверджує факт опитування її сина в її присутності з приводу продажу неповнолітньому слабоалкогольного напою (а.с. 39-43).

Крім того, додано фото банки алкогольного напою «Revo», об`ємом 0,5л. (а.с. 36).

Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради прийняла постанову від 12 травня 2021 року № 904, згідно з якою колегіальний орган встановив, що 30.03.2021 року о 17:20 виявлено, що позивач, знаходячись на робочому місці за адресою: м. Маріуполь, Кальміуський район, с. Кам`янськ, вул. Челябінська, реалізував алкогольний напій, а саме: пиво марки «Revo», об`ємом 0,5 л., вміст спирту 8,5%, за ціною 36 грн., неповнолітньому гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є порушенням частини 2 статті 156 КУпАП.

На підставі викладеного позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. (а.с. 27).

Згідно статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлені обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів, а саме: заборонено здійснювати продаж алкогольних напоїв і тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

За ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

За ч. 2 статті 156 КУпАП

Порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби - тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, продавець при реалізації алкогольних напоїв зобов`язаний вжити передбачені законодавством заходи, спрямовані на недопущення продажу таких алкогольних (слабоалкогольних) напоїв особам, які не досягли 18-ти річного віку, а в разі вчинення таких дій несе адміністративну відповідальність, визначену законом.

Крім того, заборона продажу алкогольних напоїв особам, які не досягли 18-ти років та наділення продавця обов`язком отримувати у покупця документи, які підтверджують його вік, спонукає дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію, а відсутність у продавця сумніву щодо віку покупця та продаж, у зв`язку з цим, забороненого товару неповнолітній особі, не може бути підставою звільнення суб`єкта господарювання від відповідальності.

Згідно ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Механізм застосування фінансових санкцій визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 року № 790 (далі - Порядок № 790), за п. 5 якого підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Згідно ст. 218 КУпАП Адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1, 103-2, 104, 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, частинами першою - четвертою статті 156-1, статтями 156-2, 159, частиною першою статті 163-17, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 189, 189-1, 212-1 цього Кодексу.

Адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 92, статтею 99 (коли правопорушення вчинено громадянином), статтями 103-1, 103-2, 104, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 141, 142, 150-152, статтями, 155, 155-2, частиною другою статті 156, частинами першою - четвертою статті 156-1, статтями 156-2, 159, частиною першою статті 163-17, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, частиною першою статті 182, статтями 183, 186, 212-1 цього Кодексу.

Відповідачем розглянуто справу про адміністративне правопорушення в межах повноважень, визначених статтею 218 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення та отримані пояснення складені з дотриманням вимог чинного законодавства, про день, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач повідомлявся та був присутній під час розгляду справи щодо нього, надавав свої пояснення та заперечення.

За ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст. 251 КУпАП).

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 КАС України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу (ч.2 ст. 33 КУпАП).

За матеріалами справи відповідачем справа про адміністративне правопорушення розглянута в присутності позивача на підставі зібраних працівниками поліції доказів та складеним протоколом, які є належними, допустимими та достатніми, і в необхідній мірі підтверджують факт незаконного продажу неповнолітній особі слабоалкогольного напою.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, відповідачем надано: протокол про адміністративне правопорушення, складений в присутності особи, пояснення позивача, який визнав факт незаконного продажу слабоалкогольного напою неповнолітньої особи, пояснення неповнолітнього, які надані в присутності його матері, пояснення його матері, копія паспортів неповнолітнього та його матері, фото неповнолітнього з місця пригоди з придбанням забороненої продукції, фіскальний чек з магазину позивача на продаж «Рево», протокол огляду та вилучення проданого напою, зберігальна розписка позивача про отримання вилученого у неповнолітнього алкогольного напою, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на ФОП « ОСОБА_1 », ліценція на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями на ФОП « ОСОБА_1 », рапорт працівника поліції (а.с. 33-50).

Ці докази містять обов`язкові реквізити, складені належним чином в присутності необхідних осіб та всіх учасників та підтверджують факт неправомірного продажу слабоалкогольної продукції неповнолітній особі, особу якого встановлено на місці письмовими доказами, а реалізований алкогольний напій повернуто до магазину позивача під його зберігальну розписку.

У зв`язку з чим доводи позивача про відсутність доказів продажу товару неповнолітній особі не знайшли свого підтвердження та були спростовані вказаними доказами.

Крім того, при складанні протоколу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності уповноваженою особою було складено всі можливі документи та зібрано достатні докази винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, які були передані для розгляду відповідачу, на підставі яких в присутності позивача прийнято постанову, якою до позивача та застосовано штраф.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Факт порушення позивачем ч. 2 ст. 156 КУпАП підтверджено належними, достовірними, достатніми доказами.

Враховуючи вищевикладене, за змістом спірної постанови вбачаються всі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Таким чином, спірна постанова прийнята відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Щодо посилання апелянта на ст 38 КУпАП.

За ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Апеляційний суд зазначає, що за матеріалами справи адміністративне стягнення застосовано до позивача в межах двох місяців з дня вчинення правопорушення.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі встановлених обставин та аналізу вищенаведених норм КУпАП в їх сукупності, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про правомірність спірної постанови відповідача, внаслідок чого позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 72-77, 272, 286, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 13 грудня 2021 року у справі № 264/3076/21 за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- залишити без змін.

Повний текст постанови складений 14 лютого 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв