Справа № 160/29564/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суд, у складі судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії
10 листопада 2023 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ПФУ у Львівській області, яка полягала у не зарахуванні йому до страхового стажу роботи в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Транспортник» періоду роботи з 02.09.1996 р. по 01.10.1997 р.;
- визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області, які полягали у не призначення йому пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати йому період роботи з 02.09.1996 р. по 01.10.1997 р. в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Транспортник», мовою оригіналу (Общество з ограниченной ответственностью «Транспортник), нарахувати, призначити та виплатити йому пенсію за віком, починаючи з 19.06.2023 р. з дня подачі ним заяви про нарахування йому пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області;
- стягнути з Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області на користь позивача понесені ним витрати сплаченого судового збору у сумі 1073,60 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком. Після реєстрації заява позивача про призначення пенсії за віком за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивача Головним управлінням ПФУ у Львівській області. Рішенням Головного управління ПФУ у Львівській області позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку із необхідністю необхідного страхового стажу. Крім того, відповідач не зарахував періоди роботи з 02.06.1996 р. по 01.10.1997 р. На думку позивача, такі дії відповідача є протиправними. Вважаючи протиправною відмову відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
01 грудня 2023 року від Головного управління ПФУ у Львівській області надійшов відзив в якому вони просили відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки в записі № 23 дата наказу про звільнення з роботи вказана неповністю (відсутній рік), а також не вказано посаду відповідальної особи за внесення запису та її прізвище.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, проаналізувавши зміст норм матеріального, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено, що 19.06.2023 р. позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління ПФУ у Львівській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.
Рішенням Головного управління ПФУ у Львівській області від 26.06.2023 р. №2 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

У вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж особи становить 28 років 06 місяців 06 днів, необхідний страховий стаж згідно з статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить 30 років. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 02.09.1996 по 01.10.1997 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 08.09.1981, оскільки в записі № 23 дата наказу про звільнення з роботи вказана не повністю (відсутній рік) а також не вказано посаду відповідальної особи за внесення запису та її прізвище. Для зарахування необхідно долучити уточнюючу довідку про період роботи видану на підставі первинних документів. Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату згідно підтверджених документів 14.03.2026. У разі повторного звернення за призначенням пенсії з додатковими документами, право на пенсійну виплату буде переглянуто.

Суд встановив, що згідно із записами трудової книжки від 08.09.1981 р. серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 в оскаржувані періоди з 02.09.1996р. по 01.10.1997р. працював слюсарем у ТОВ «Транспортник»

Не погоджуючись з спірним рішенням відповідача та не зарахування оскаржуваного періоду роботи, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон №1058).

Згідно ч.ч.2, 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Так, як вже встановлено судом в трудовій книжці позивача від 08.09.1981 р. серії НОМЕР_1 наявні, зокрема, такі записи:

- №22 від 02.09.1996 року, прийнятий на роботу слюсарем в ТОВ «Транспортник»;

- №23 від 01.10.1997 року, звільнений за власним бажанням з ТОВ «Транспортник».

Відповідачем не зараховані періоди роботи позивача з 02.09.1996р. по 01.10.1997р. у ТОВ «Транспортник», оскільки, як стверджує Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в записі № 23 дата наказу про звільнення з роботи вказана не повністю (відсутній рік) а також не вказано посаду відповідальної особи за внесення запису та її прізвище

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1). У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків (п.2).

Відповідно до приписів п.1.1 Інструкції №58 (в редакції, чинній станом на дату внесення запису про звільнення позивача з гаражного кооперативу Успіх ) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників підприємств, установ і організацій (надалі підприємств) усіх форм власності, які пропрацювали на них понад 5 днів, включаючи осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно з п.2.3 Інструкції №58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Відповідно до п.2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

З вказаних приписів Інструкції №58 вбачається, що внесення інформації щодо назви посади та прізвище відповідальної особи не перебачено.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку №637).

Таким чином, надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організації або їх правонаступників потрібно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

В той же час, усі необхідні записи у трудовій книжці позивача наявні.

Суд зазначає, що згідно з позицією, яка викладена Верховним Судом України у постанові від 21.02.2018 по справі №687/975/17, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Верховний Суд у постанові від 19 грудня 2019 року у справі №307/541/17 зробив висновок, що однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Управління ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Згідно ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За вказаних обставин, суд вважає, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням періоду роботи з 02.09.1996 по 01.10.1997 року у ТОВ «Транспортник» є протиправною, а вимоги позивача в цій частині такими, що підлягають задоволенню.

Щодо призначення пенсії позивачу за віком з 19.06.2023р. суд зазначає таке.

У межах заявлених підстав позову, при розгляді цієї справи, судом надавалась оцінка лише питанню неврахування періодів стажу позивача при вирішенні питання про призначення пенсії. Вказане виключало можливість перевірки всіх умов, визначених законом для прийняття позитивного рішення в користь позивача. Тому, з метою захисту порушених прав та інтересів позивача, Головне управління ПФУ у Львівській області необхідно зобов`язати повторно розглянути заяву позивача від 19.06.2023 р. із урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення та про наявність підстав для врахування періодів стажу роботи з 20.09.1996 року по 01.10.1997 рік, які досліджувалися при розгляді цієї справи.

Верховний Суд в постанові від 10.04.2018 р. у справі № 348/2160/15-а (провадження № К/9901/32093/18) дійшов висновку, що обов`язок щодо обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії відповідачу слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У зв`язку із наведеним, а також, враховуючи, що для вирішення питання про призначення пенсії необхідним обчисленням стажу заявника, що належить до компетенції ПФУ, відсутні підстави для задоволення позову в частині зобов`язання відповідача призначення пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача здійснювало Головне управління ПФУ у Львівській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку. З огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення його прав, суд вважає наявними підстави покласти обов`язок щодо зарахування до страхового стажу позивача періоди роботи саме на Головне управління ПФУ у Львівській області, як орган, що розглядав його заяву.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління ПФУ у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу роботи в ТОВ «Трансортник» періоду роботи з 20.09.1996 року по 01.10.1997 рік., та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.06.2023 р. про призначення пенсії.

У зв`язку із наведеним, відсутні підстави для задоволення позову в частині зобов`язання Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області призначити пенсію.

З урахуванням викладеного, враховуючи підтвердження обґрунтованості позовних вимог відповідними доказами, суд вважає, що позов належить задовольнити частково, а саме визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 26.06.2023 р. №52, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу роботи в ТОВ «Трансортник» періоду роботи з 20.09.1996 року по 01.10.1997 рік, зобов`язати Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу роботи в ТОВ «Трансортник» періоду роботи з 20.09.1996 року по 01.10.1997 рік., та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.06.2023 р. про призначення пенсії. Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Частиною 3 статті 139 КАС України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а тому підлягає стягненню з Головного управління ПФУ у Львівській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у сумі 536,80 грн.

Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 КАС України суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрія, буд. 10, м. Львів, 79016, ) щодо не зарахування ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до страхового стажу роботи в ТОВ «Трансортник» періоду роботи з 20.09.1996 року по 01.10.1997 рік.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрія, буд. 10, м. Львів, 79016, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до страхового стажу роботи в ТОВ «Трансортник» періоду роботи з 20.09.1996 року по 01.10.1997 рік.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.06.2023 р. про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко