Справа № 502/2222/23
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 502/2222/23
У Х В А Л А

12 лютого 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: Головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши у приміщенні суду в порядку письмового провадження питання про витребування доказів та зупинення провадження по справі 502/2222/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (вул.Євгена Сверстюка,15, м.Київ, 02022) про оскарження постанови про стягнення виконавчого збору,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до Кілійського районного суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) за результатом якого просить:

визнати протиправним рішення відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про відкриття постанови про стягнення виконавчого збору № 51180779 видане 19.10.2023;

затвердити мирову угоду у зв`язку з документом що підтверджує відсутність у Стягувача претензій до Боржника;

визнати рішення суду по справі 502/1087/14-ц таким що не підлягає виконанню у зв`язку з примиренням сторін;

скасувати постанову про стягнення виконавчого збору № 51180779.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постанова про стягнення виконавчого збору є неправомірною та підлягає скасуванню, адже обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: фактичне виконання судового рішення та вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. Тобто підставою для стягнення виконавчого збору в межах виконавчого провадження про примусове виконання рішення немайнового характеру є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Згідно п.2 ч.1 ст.29 КАС України, Кілійський районний суд Одеської області 08.11.2023 року виніс ухвалу про передачу справи за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду.

04.12.2023 року справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративна справа №520/2222/23 передана на розгляд головуючому судді Єфіменку К.С.

Ухвалою суду від 08.12.2023 року прийнято до свого провадження та відкрити провадження по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (вул.Євгена Сверстюка,15, м.Київ, 02022) про оскарження постанови про стягнення виконавчого збору. Визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Згідно з ч.ч.6-9 ст.80 КАС України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Суд вважає за необхідне витребувати з Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства (м.Київ) копії матеріалів виконавчого № 51180779.

Зупинення провадження в адміністративній справі - це тимчасове припинення вчинення у справі будь-яких процесуальних дій, у зв`язку з обставинами, що перешкоджають розгляд справи, до моменту їх усунення.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 236 КАС України, суд має право зупинити провадження у справі в разі направлення судового доручення щодо збирання доказів до надходження ухвали суду, який виконував доручення, про виконання доручення або неможливість виконання доручення.

Отже, положенням означеного припису чинного процесуального законодавства передбачено право суду зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості її розгляду до отримання відповідних письмових доказів.

Згідно з ч.6 ст.7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Аналогія закону - це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини.

На думку суду, витребування судом доказів є подібним до направлення судом до іншого суду доручення щодо збирання доказів, а тому суд вважає доцільне застосувавши у даному випадку аналогію закону, зупинити провадження у справі на підставі п. 6 ч. 2 ст. 236 КАС України.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, та зважаючи, що судом наразі встановлено необхідність для повного, та об`єктивного розгляду позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м.Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про оскарження постанови про стягнення виконавчого збору, водночас, з метою дотримання визначених процесуальним законодавством строків розгляду адміністративного позову, суд, застосувавши аналогію закону, дійшов висновку щодо необхідності зупинення провадження у справі, до отримання витребуваних письмових доказів, з урахуванням, при цьому, достатнього проміжку часу, для їх підготування, та подання до суду.

Керуючись ст. 49, ст.50, 243, 248, 374, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Витребувати з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства (м.Київ) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого № 51180779.

Витребувані докази по справі надати суду у строк до "26" лютого 2024 року.

Зупинити провадження по справі №502/2222/23 - до "26" лютого 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.С.Єфіменко