Справа № 120/2002/23
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 лютого 2024 р. Справа № 120/2002/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 звернулася її представниця до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представниця позивачки зазначила, що 21 травня 2021 року її довірителька звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пенсійний орган неодноразово відмовляв їй в призначенні пенсії, у зв`язку із чим позивачка оскаржувала такі рішення в судовому порядку.

Так, 13 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій окрім іншого просила зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу періоди її роботи з 01 вересня 1985 року по 24 липня 1986 року, з 25 липня 1986 року по 31 грудня 1991 року, з 01 січня 1992 року по 02 липня 2007 року за професією "огранувальник алмазів" у Вінницькому заводі "Кристал", а також період роботи з 04 грудня 2007 року по 20 травня 2011 року у товаристві з обмеженою відповідальністю "Фірма "Карат-Б".

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 120/9491/21-а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Цим рішенням зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування", період навчання у Вінницькому середньому професійно-технічному училищі по професії огранувальника алмазів у діаманти з 01 вересня 1985 року по 24 липня 1986 року та роботу огранувальника алмазів в період з 25 липня 1986 року по 31 грудня 1991 року у Вінницькому заводі "Кристал" у розрахунку 05 років 05 місяців 03 дні, та з урахуванням висновку суду, наведених у цьому рішенні, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування".

При цьому представниця позивачки зазначає, що судом не було задоволено позовні вимоги в частині зарахування до пільгового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 01 січня 1992 року по 02 липня 2007 року з огляду на відсутність підтверджуючих документів про пільговий характер її роботи.

З метою отримання всіх належних доказів щодо пільгового характеру роботи ОСОБА_1 з 01 січня 1992 року по 02 липня 2007 року позивачка 12 січня 2022 року звернулася до акціонерного товариства "Вінницький завод "Кристал" із заявою, у якій просила надати наступну інформацію: які роботи виконувались ОСОБА_1 в період з 01 січня 1992 року по 02 липня 2007 року; чи працювала вона повний робочий день; чи надавалися у згадуваний період відпустки без збереження заробітної плати (якщо так, то в які календарні дні); чи перебувала ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною та в який саме період.

У відповідь на вказану заяву акціонерне товариство "Вінницький завод "Кристал" листом від 25 січня 2022 року вих. № 10/07 повідомило заявницю про те, що результати атестації робочих місць, які проводились на підприємстві з 1994 року по 2021 рік, не підтвердили право виходу на пільгову пенсію за спеціальністю ОСОБА_1 .

При цьому, як зазначає представниця позивачки, такий лист не містив відповіді на жодне із запитань, що вимагала позивачка у заяві від 12 січня 2022 року.

У зв`язку з цим представниця позивачки звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із адвокатським запитом, у якому просила пенсійний орган вжити заходів щодо отримання інформації, яку позивачка просила надати Вінницький завод "Кристал" у заяві від 12 січня 2022 року.

Пенсійний орган не вжив таких заходів, натомість повідомив заявницю про прийняте 02 грудня 2021 року рішення № 95, яким ОСОБА_1 знову відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Не погодившись із цим рішенням позивачка оскаржила його в судовому порядку.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року у справі № 120/4558/22 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Цим рішенням визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 95 від 02 грудня 2021 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії з урахуванням висновків рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 120/9491/21 від 03 листопада 2021 року, а також зобов`язано пенсійний орган повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списом № 2 із урахуванням висновків суду у цій справі, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Далі представниця позивачки зазначила, що з метою отримання інформації щодо виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року у справі № 120/4558/22 вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із відповідними адвокатськими запитами.

У відповідь на такий запит заявницю повідомлено про прийняте 31 жовтня 2022 року рішення про відмову в призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного стажу роботи в шкідливих і важких умовах праці.

Представниця позивачки вважає таке рішення пенсійного органу протиправним, тому й звернулася до суду з цим позовом із вимогами визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 95 від 31 жовтня 2022 року та зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період її роботи з 01 січня 1992 року по 02 липня 2007 року на посаді "огранувальник алмазів в діаманти" в державному підприємстві "Вінницький завод "Кристал" (наразі акціонерне товариство "Вінницький завод "Кристал").

Ухвалою від 07 березня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Цією ж ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

24 березня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2.

Так, на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 120/9491/21-а Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні. При цьому зі змісту такого судового рішення слідує, що до стажу ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зараховано період навчання за фахом з 01 вересня 1985 року по 24 липня 1986 року, період роботи з 25 липня 1986 року по 12 листопада 1987 року та період роботи з 17 листопада 1987 року по 31 грудня 1991 року. Період роботи з 13 листопада 1987 року по 16 листопада 1987 року не зараховано до пільгового стажу, оскільки відповідно до довідки № 10/54 від 24 червня 2019 року позивачка перебувала у відпустці без збереження заробітної плати. Відтак страховий стаж позивачки склав 33 роки 07 місяців 02 дні, а стаж роботи за Списком № 2 - 06 років 03 місяці 28 днів. При цьому довідки, яка б підтвердила пільговий стаж за період з 01 січня 1992 року по 02 липня 2007 року, позивачкою до пенсійного органу не надано.

Далі, враховуючи висновки Вінницького окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року у справі № 120/4558/22, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області на електронну адресу акціонерного товариства "Вінницький завод "Кристал" направлено лист вих. № 0200-0303-8863872 щодо надання нової довідки, підтверджуючої пільговий характер роботи ОСОБА_1 в період з 01 січня 1992 року по 02 липня 2007 року, проте жодної відповіді від товариства пенсійним органом не отримано.

На думку представника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, оскільки в записах трудової книжки ОСОБА_1 відсутні відомості щодо зайнятості на певному виробництві, передбаченому Списком № 2, характеру виконуваної роботи, періодів, протягом яких особа повний робочий день фактично була зайнята на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, а також беручи до уваги інформацію, надану акціонерним товариством "Вінницький завод "Кристал" в листі № 10/07 від 25 січня 2022 року про те, що за результатами атестації робочих місць, які проводились на підприємстві, право пільгового пенсійного забезпечення ОСОБА_1 не підтверджено, тому підстави для зарахування такого періоду до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, відсутні.

Відтак, на думку представника відповідача, пенсійним органом правомірно відмовлено в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи в шкідливих і важких умовах праці.

За наведених обставин представник відповідача вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2023 року витребувано в акціонерного товариства "Вінницький завод "Кристал" належним чином засвідчені матеріали проведення атестації робочих місць, які проводилися у період з 01 січня 1992 року по 02 липня 2007 року включно, за професією "огранувальник алмазів у діаманти".

На виконання вимог ухвали від 13 жовтня 2023 року акціонерним товариством "Вінницьким завод "Кристал" повідомлено суд про те, що на підприємстві проведено атестацію робочих місць за умовами праці у 1994 році, у 1999 році, у 2002 році, у 2008 році, у 2013 році, у 2016 році та в 2021 році. За результатами проведених усіх атестацій по професії «огранувальник алмазів у діаманти» не підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах. При цьому у зв`язку із закінченням строку зберігання документів акціонерне товариство передало такі до Державного архіву Вінницької області.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Досягнувши 53 років, ОСОБА_1 21 травня 2021 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою щодо призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області № 95 від 27 травня 2021 року заявниці відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішення пенсійного органу обґрунтовано тим, що у заявниці відсутній пільговий стаж роботи, встановлений пунктом 2 частини 2 статті 114 зазначеного Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки пільговий стаж позивачки за Списком 2 становить 05 років 04 місяці 03 дні, якого недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2.

Вважаючи незаконною відмову пенсійного органу в призначенні пільгової пенсії за віком за Списку 2, позивачка оскаржила таку в судовому порядку.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 120/9491/21-а позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зокрема визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо незарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоду навчання у Вінницькому середньому професійно-технічному училищі по професії огранувальника алмазів у діаманти з 01 вересня 1985 року по 24 липня 1986 року та роботу огранувальника алмазів в період з 25 липня 1986 року по 31 грудня 1991 року у Вінницькому заводі "Кристал" у розрахунку 05 років 05 місяців та 03 дні, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", період навчання у Вінницькому середньому професійно-технічному училищі по професії огранувальника алмазів у діаманти з 01 вересня 1985 року по 24 липня 1986 року та роботу огранувальника алмазів в період з 25 липня 1986 року по 31 грудня 1991 року у Вінницькому заводі "Кристал" у розрахунку 05 років 05 місяців 03 дні, та з урахуванням висновку суду, наведеному у цьому рішенні, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання згадуваного рішення суду пенсійний орган повторно розглянув заяву позивачки про призначення пенсії на пільгових умовах та рішенням № 95 від 02 грудня 2021 року відмовив ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з недосягненням пенсійного віку та відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.

Не погодившись із таким рішенням пенсійного органу, позивачка оскаржила і його в судовому порядку.

За результатами розгляду адміністративної справи № 120/4558/22 Вінницьким окружним адміністративним судом 21 липня 2022 року прийнято рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Цим судовим рішенням визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 95 від 02 грудня 2021 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії з урахуванням висновків рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 120/9491/21 від 03 листопада 2021 року, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списом № 2 із урахуванням висновків суду у цій справі. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання цього судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянуто заяву позивачки та 31 жовтня 2022 року прийнято рішення № 95, яким їй відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зі змісту такого рішення слідує, що вік ОСОБА_1 станом на день звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України (21 травня 2021 року) становить 53 роки, а страховий стаж - 33 роки 07 місяців 02 дні, стаж роботи за Списком № 2 06 років 03 місяці 28 днів.

Довідкою № 10/54 від 24 червня 2019 року державне підприємство «Вінницький завод «Кристал» підтвердило зайнятість заявниці повний робочий день в шкідливих і важких умовках праці за професією, що передбачена Списком № 2, протягом періоду з 25 липня 1986 року по 31 грудня 1991 року. Довідки, яка б підтверджувала спеціальний стаж за період роботи з 01 січня 1992 року по 02 липня 2007 року не надано.

З огляду на висновки Вінницького окружного адміністративного суду, наведені у рішенні від 21 липня 2022 року у справі № 120/4558/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області 05 вересня 2022 року на електронну адресу акціонерного товариства «Вінницький завод «Кристал» надіслано листа вих. № 0200-0303-8/63872 щодо надання нової довідки, яка б підтверджувала спеціальний стаж роботи ОСОБА_1 . Проте відповідь на такий лист не надійшла.

Водночас у рішенні пенсійного органу містяться посилання на лист акціонерного товариства "Вінницький завод "Кристал" № 10/07 від 25 січня 2022 року, зі змісту якого слідує, що за результатами атестації робочих місць, які проводились на підприємстві протягом періоду з 1994 року по 2021 рік, право на пільгове пенсійне забезпечення за посадою, на якій працювала ОСОБА_1 , не підтверджено.

Таким чином, оскільки в записах трудової книжки заявниці відсутні відомості щодо зайнятості в певному виробництві, передбаченому Списком № 2, відомості про характер виконуваної позивачкою роботи, а також періоди, протягом яких ОСОБА_1 повний робочий день фактично була зайнята на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, тому з урахуванням листа акціонерного товариства "Вінницький завод "Кристал" № 10/07 від 25 січня 2022 року пенсійний орган дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 01 січня 1992 року по 02 липня 2007 року.

Враховуючи вищевикладене, за результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_1 пенсійний орган відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки заявниця не досягла пенсійного віку, а також у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи в шкідливих і важких умовах праці.

Надаючи правову оцінку рішенню пенсійного органу, що оскаржується, суд зважає на таке.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (надалі Закон № 1788-ХІІ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

Закон № 1788-ХІІ був введений в дію з 01 січня 1992 року в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року - в повному обсязі.

01 січня 2004 року набув чинності Закон № 1058-ІV.

03 жовтня 2017 року Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VІІІ, що доповнив Закон № 1058-ІV розділом ХІV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 14 такого змісту:

"На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах".

За приписами статті 12 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість, згідно з пунктом "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ в редакції, чинній до внесення змін Законом №213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців;

жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом "б" статті 13 Закону №1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України, стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом № 213-VІІІ.

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом № 213-VІІІ для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 визнано неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення такого рішення. При цьому рішенням передбачено, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VІІІ.

Відтак на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду № 1-р/2020, з одного боку, та Законом № 1058-ІV, з іншого, в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий у 55 років.

Тому, оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України").

Відтак, визначаючись з приводу того, нормами якого нормативного акту слід керуватися під час призначення пенсії позивачці, суд враховує правову позицію Верховного Суду, сформовану за результатами розгляду справи № 360/3611/20.

Так, розглядаючи вказану справу, у постанові від 03 листопада 2021 року Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Тому застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частиною 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Обставини цієї справи, склад її учасників, предмет спору та заявлені позовні вимоги вказують на те, що ця адміністративна справа (в частині відмови в призначенні пенсії з підстави недосягнення необхідного пенсійного віку) є типовою справою, яка відповідає ознакам адміністративної справи № 360/3611/20.

Отже, враховуючи положення частини 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України, при ухваленні рішення у цій справі суд має керуватися тими правовими висновками, що викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду за результатами розгляду справи № 360/3611/20.

За таких обставин доводи пенсійного органу щодо відсутності у позивачки права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із недосягненням відповідного віку є необгрунтованими.

Надаючи оцінку доводам пенсійного органу в частині відсутності у ОСОБА_1 необхідного стажу роботи в шкідливих і важких умовах праці, то тут слід врахувати наступне.

Частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Cписком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статі 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Cписком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відтак право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Cписком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, мають жінки після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Так, суд установив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 31 жовтня 2022 року № 95 позивачці відмовлено в призначення пенсії за віком зокрема й з підстави недостатності пільгового стажу роботи; до такого стажу не зараховано період її роботи з 01 січня 1992 року по 02 липня 2007 року за професією "огранувальник алмазів у діаманти" у акціонерному товаристві "Вінницький завод "Кристал" , оскільки не підтверджено, що протягом цього періоду позивачка працювала зі шкідливими і важкими умовами праці (відсутні докази, які б підтверджували результати атестації робочого місця за умовами праці).

Згідно з положеннями статті 62 Закону № 1788-XII та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пунктів 3 - 5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці (далі - Порядок № 442).

Відповідно до пункту 6 Порядку № 442 атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до пункту 8 та 9 Порядку № 442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Відповідно до пунктів 3, 20 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (редакція Порядку № 637, чинна на момент роботи позивачки).

Згідно зі Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, до такої категорії працівників віднесені також огранувальники алмазів у діаманти (розділ ХХХІІІ "Загальні професії", код: 418).

Також у пункті 11 "Оброблення алмазів на діаманти без застосування робототехніки" розділу XIV "Оброблення металу" Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 2003 року № 36, передбачено професію "огранувальник алмазів у діаманти". Таку ж професію передбачено і в розділі ХХХІІІ "Загальні професії" цього ж Списку.

Із системного аналізу наведених норм слідує, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 20 вересня 2023 року за результатами розгляду справи № 620/2611/20.

В контексті наведеного слід врахувати те, що в силу приписів Порядку № 383 до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків лише за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відтак задля зарахування до пільгового стажу позивачки періоду роботи до 21 серпня 1992 року необхідно підтвердити відповідними документами умови праці за час виконання певної роботи, а після 21 серпня 1992 року - підтвердити такі умови праці проведеною атестацією її робочого місця.

Як свідчать записи № 2-6 трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 працювала з 25 липня 1986 року по 02 липня 2007 року у Вінницькому заводі "Кристал" (довідка акціонерного товариства «Вінницький завод «Кристал» від 25 січня 2022 року вих. № 10/08 свідчить про те, що правонаступником Вінницького державного заводу «Кристал» є акціонерне товариство «Вінницький завод «Кристал») за професією "огранувальник алмазів в діаманти".

Разом із тим жодним документом не підтверджується те, що у періоді до 21 серпня 1992 року позивачка виконувала роботу з такими умовами праці, які б давали їй право виходу на пенсію на пільгових умовах.

А після 21 серпня 1992 року відсутні документи про проведення атестації робочого місця за умовами праці за професією огранувальник алмазів в діаманти, яку виконувала позивачка.

Більше того, зі змісту листа акціонерного товариства "Вінницький завод "Кристал" від 25 січня 2022 року вих. № 10/07 слідує, що за результатами атестації робочих місць, які проводилися з 1994 року по 2021 рік, право виходу на пільгову пенсію за спеціальністю ОСОБА_1 не підтверджено.

Тобто зміст цього листа свідчить про те, що атестація робочого місця за професією огранувальник алмазів в діаманти з 1994 року по 2021 рік проводилася, проте за результатами такої атестації право на пільгове пенсійне забезпечення не підтверджено.

Як свідчить рішення пенсійного органу, що оскаржується, відповідач, відмовляючи в призначенні пенсії за віком з підстави недостатності у ОСОБА_1 необхідного пільгового стажу, окрім іншого врахував цей лист акціонерного товариства "Вінницький завод "Кристал" від 25 січня 2022 року вих. № 10/07.

При цьому слід звернути увагу на те, що у цьому листі акціонерним товариством надано повну інформацію щодо того чи проводилася атестація робочого місця позивачки, а тому неотримання пенсійним органом відповіді на свій запит від 05 вересня 2022 року (який стосувався цього ж питання) не може свідчити про невстановлення всіх обставин під час прийняття пенсійним органом оскаржуваного рішення.

Також судом вживалися заходи щодо витребування у акціонерного товариства "Вінницький завод "Кристал" належним чином засвідчених матеріалів проведення атестації робочих місць, які проводилися в період з 01 січня 1992 року по 02 липня 2007 року включно, за професією "органувальник алмазів у діаманти".

На виконання вимог ухвали суду від 13 жовтня 2023 року акціонерне товариство "Вінницький завод "Кристал" повідомило суд, що на підприємстві були проведені атестації робочих місць за умовами праці у 1994, 1999, 2002, 2008, 2013, 2016 та у 2021 роках. За результатами усіх проведених атестацій за професією "огранувальник алмазів у діаманти" право на пенсію за віком на пільгових умовах не підтверджено. При цьому у зв`язку із закінченням строку зберігання таких документів акціонерне товариство передало їх до Державного архіву Вінницької області.

Відтак за наведених обставин слід дійти висновку, що період роботи ОСОБА_1 з 01 січня 1992 року по 02 липня 2007 року правомірно не зараховано до пільгового стажу позивачки, оскільки результати атестації робочого місця за професією "огранувальник алмазів у діаманти", за якою працювала позивачка в згадуваний період, не підтвердили право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Одночасно суд зазначає, що судова практика Великої Палати Верховного Суду (справа № 520/15025/16-а) не є релевантною до обставин цієї справи, оскільки у справі № 520/15025/16-а, на відміну від справи, що розглядається, на підприємстві атестація умов праці не проводилася. Натомість у цій справі, на підприємстві проведена атестація робочих місць, проте професія "огранувальник алмазів у діаманти", роботу за якою виконувала позивачка у спірний період, не була віднесена до посад зі шкідливими та важкими умовами праці.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, та докази, надані представником позивачки, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог відсутні й підстави для відшкодування позивачці витрат, пов`язаних із сплатою ним судового збору.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 22; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 13322403)

Рішення суду в повному обсязі складено 12.02.2024

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович