Справа № 420/33854/23
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2024-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Радчука А.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом Одеського обласного відділення фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) до товариства з обмеженою відповідальністю Р1 (Лідерсівський бульв., 1, м. Одеса, 65014, ) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Одеського обласного відділення фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до товариства з обмеженою відповідальністю Р1, в якій позивач просить суд стягнути з ТОВ Р1 на користь Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції у розмірі 9761,99 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 1010,16 грн. Банк ГУ ДКСУ в Одеській області Одеська міська ТГ ГУК в Од.обл./м.Одеса/50070000 UA0015744 Бюджетне кодування в призначенні платежу: *;101;код ЄДРПОУ підприємства; платежі до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю за 2022 рік.

Адміністративний позов поданий за допомогою системи Електронний суд.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в силу вимог ч. 3 ст. 19 Закону № 875-ХІІ підприємства, установи, організації самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону. За невиконання нормативів робочих місць Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю уповноважений накладати адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до Розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік, надісланого відповідачу - ТОВ Р1, середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у відповідача, за рік склала 12 осіб, таким чином, середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю, відповідно до нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 Закону, складає - 1 особу. Середньооблікова чисельність штатних працівників, яким встановлена інвалідність, у роботодавця склала 0 осіб, що є менше ніж встановлено нормативом.

Як зазначає позивач, за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, відповідач до 15 квітня 2023 року повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 9 761,99 грн. Дана сума заборгованості по адміністративно-господарських санкціях підтверджується Розрахунком сум АГС, який зроблено на підставі даних Пенсійного фонду України.

Проте, всупереч ст. 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів України, відповідач самостійно у строк до 15 квітня 2023 року адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів не сплатив, у зв`язку з чим станом на 10.11.2023 року йому була нарахована пеня, виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України на повну суму недоїмки за весь її строк, що становить 1010,16 грн.

З огляду на викладене та, посилаючись на те, що несплата штрафних санкцій до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю завдає шкоди інтересам держави, оскільки підриває правову та економічну основу соціального захисту населення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 11.12.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Ухвалою від 11.12.2023 року судом також витребувано від Одеського обласного центру зайнятості інформацію у вигляді належним чином завірених копій документів щодо подання товариством з обмеженою відповідальністю Р1 звітності за формою № 3-ПН Інформацію про попит на робочу силу (вакансії) за 2022 рік, інформацію про наявність вакансій на яких можливе працевлаштування осіб з інвалідністю, а також інформацію у вигляді належним чином завірених копій документів щодо того, чи направлялись Одеським обласним центром зайнятості в 2022 році до товариства з обмеженою відповідальністю Р1 особи з інвалідністю для подальшого працевлаштування та чи були ці особи працевлаштовані.

04.01.2023 року до суду надійшов лист Одеського обласного центру зайнятості від 27.12.2023 року вих №5379/0601-33/42-23, у якому зазначено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Р1» () до Одеського міського центру зайнятості, Суворовського районного центру зайнятості, Лиманської районної філії, Біляївської районної філії, Овідіопольської районної філії, Чорноморської міської філії, Южненської міської філії у 2022 році звіти за формою звітності 3-1IIІ «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», в тому числі про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватись праця осіб з інвалідністю не надавались. Центрами зайнятості Одеського обласного центру зайнятості, у визначений ухвалою суду період, особи з інвалідністю для подальшого працевлаштування в ТОВ «Р1» не направлялись (а.с. 16).

22.01.2024 року за допомогою системи Електронний суд відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Відповідно до відзиву, відповідач з позовними вимогами не погоджується, вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, у відзиві стосовно невиконання встановленого законодавством нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році ТОВ «Р1» зазначено про те, що станом на 01.01.2022 р. у ТОВ «Р1» працевлаштовано 16 працівників, у т.ч. сумісники 1 особа, у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3 років 1 особа, з інвалідністю 1 особа. Протягом 2022 року п`ятеро працівників (у т.ч. з інвалідністю) звільнилися, один працівник завершив відпустку по догляду за дитиною до досягнення 3-х років, прийомів не було.

24.02.2022 р. у зв`язку з оголошенням воєнного стану в Україні працівниками були написані заяви про надання відпустки без збереження заробітної плати. Частина працівників відновила роботу з 27.05.2023 р.

Відповідач зазначає, що середньооблікова кількість штатних працівників у ТОВ «Р1» за 2022р. склала 12 осіб. Відповідно до нормативу, встановленого ч.1. ст. 19 Закону, середньооблікова кількість працівників з інвалідністю становить 1 особу.

Як пояснює відповідач, у спірний період ним було працевлаштовано особу з інвалідністю гр. ОСОБА_1 , яка знаходилася у трудових відносинах з ТОВ «Р1» у період з 01.07.2021 р. по 30.06.2022 р., а саме:

- прийнята на роботу 01.07.2021р. згідно з наказом від 30.06.2021р. № 14-К, що зазначено у Повідомленні про прийняття працівника на роботу від 30.06.2021р. та у додатку №5 Відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого сплаченого на користь платників податків-фізичних осіб, і отриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 3кв. 2021р.,

- у період з 24.02.2022р. по 30.06.2022р. знаходилась у відпустці без збереження заробітної плати згідно наказів № 05-В від 24.02.2022р., № 06-В від 26.03.2022р., № 07- В від 25.04.2022р. та № 08-В від 27.05.2022р., відповідно з 24.02.2022р. по 30.06.2022р. були відсутні нарахування та виплата заробітної плати; кількість днів знаходження у відпустці без збереження заробітної плати у квітні червні 2022р. що зазначено у додатку №1 Відомості про нарахування заробітної плати Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого сплаченого на користь платників податківфізичних осіб, і отриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 2 квартал 2022р., а знаходження у відпустці без збереження заробітної плати у період з 24.02.2022р по 31.03.2022р. помилково не зазначено у додатку №1 Відомості про нарахування заробітної плати Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого сплаченого на користь платників податків-фізичних осіб, і отриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 1 квартал 2022р. Помилка виправлена шляхом подання уточнюючого звіту (додатка №1) за 1 квартал 2022р. із зазначенням кількості днів перебування у відпустці без збереження заробітної плати у березні 2022р. - 31 день.

- звільнилась 30.06.2022р. за власним бажанням згідно наказу № 06-К від 30.06.2022р., що зазначено у додатку №5 Відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого сплаченого на користь платників податків-фізичних осіб, і отриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 2 квартал 2022р.

- знаходження у трудових відносинах у 2022р. відображено у додатку №1 Відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого сплаченого на користь платників податківфізичних осіб, і отриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 1-2 квартал 2022р., крім березня 2022р. Помилка виправлена шляхом подання уточнюючого звіту (додатка №1) за 1 квартал 2022р. із зазначенням кількості днів перебування у трудових відносинах у березні 2022р. 31 день.

Таким чином, відповідач вважає, що норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022р. ним було виконано. Відтак в діях товариства з обмеженою відповідальністю «Р1» відсутній склад правопорушення, за вчинення якого Законом №875-XII передбачено застосування адміністративно-господарських санкцій.

Інші заяви та клопотання до суду не надходили.

З урахуванням вищенаведеного, суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Як встановлено судом, відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Р1», , зареєстрований юридичною особою; основний вид діяльності підприємства: 56.30 Обслуговування напоями.

Відповідно до ч.ч. 12-13 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 № 875-XII, Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.

Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.

На виконання ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» Одеським обласним відділенням фонду соціального захисту осіб з інвалідністю направлено в електронному вигляді на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Р1» Розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, за 2022 рік (а.с. 9).

Відповідно до вказаного Розрахунку:

Середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за рік 12 осіб;

Середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, - 0 осіб;

Норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця, округлені до цілого значення) 1 ;

Фонд оплати праці штатних працівників 234287,87 грн.;

Середня річна заробітна плата штатного працівника (04/01) 19523,99 грн.;

Кількість робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю для роботодавців, у яких працює 26 осіб і більше (03-02), - 0,00;

Сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю (для роботодавців, у яких працює 26 осіб і більше, сума коштів адміністративно-господарських санкцій (05x06); від 16 до 25 осіб, сума коштів адміністративно-господарських санкцій (05); від 8 до 15 осіб, сума коштів адміністративно-господарських санкцій (05/2), - 9761,99 грн.

Таким чином, у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 році відповідачу нараховано адміністративно-господарські санкції в сумі 9761,99 грн. та роз`яснено, що строк сплати визначений частиною четвертою статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" - до 15 квітня 2023 року.

Після 15 квітня 2023 року за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій відповідачу нарахована пеня у розмірі 1010,16 грн.

Враховуючи несплату відповідачем вказаних санкцій та пені, позивач звернувся до суду з позовом про їх стягнення у судовому порядку.

У матеріалах справи наявний лист Одеського обласного центру зайнятості від 27.12.2023 року вих №5379/0601-33/42-23, у якому зазначено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Р1» () до Одеського міського центру зайнятості, Суворовського районного центру зайнятості, Лиманської районної філії, Біляївської районної філії, Овідіопольської районної філії, Чорноморської міської філії, Южненської міської філії у 2022 році звіти за формою звітності 3-1IIІ «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», в тому числі про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватись праця осіб з інвалідністю не надавались. Центрами зайнятості Одеського обласного центру зайнятості, у визначений ухвалою суду період, особи з інвалідністю для подальшого працевлаштування в ТОВ «Р1» не направлялись (а.с. 16).

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні визначає Закон України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні від 21.03.1991 року №875-XII (зі змінами), який гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами (далі - Закон № 875, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Стаття 18 Закону № 875-XII передбачає, що забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань особи з інвалідністю, наявних у неї професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Особам з інвалідністю, які не мають змоги працювати на підприємствах, в установах, організаціях, державна служба зайнятості сприяє у працевлаштуванні з умовою про виконання роботи вдома.

Особи з інвалідністю можуть залучатися до оплачуваних громадських робіт за їх згодою.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону № 875-XII, для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

При цьому, частиною 2 статті 19 Закону № 875-XII визначено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Відповідно до ч.ч. 12-13 ст. 19 Закону № 875-XII, Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.

Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.

Стаття 20 Закону № 875-XII передбачає, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів (ч. 1 ст. 20).

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк (ч. 2 ст. 20).

Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов`язкових платежів) (ч. 3 ст. 20).

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України (ч. 4 ст. 20).

У разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом (ч. 5 ст. 20).

Відповідно до ст. 20 Закону № 875-XII, спори, що виникають із правовідносин за статтями 19 і 20 цього Закону, вирішуються Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю або в судовому порядку. Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю, його відділення мають право захищати свої права та законні інтереси, у тому числі в суді.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 50 Закону України від 05.07.2012 № 5067-VI «Про зайнятість населення» роботодавці зобов`язані: своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про: попит на робочу силу (вакансії); заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання за два місяці до вивільнення.

Відповідно до пункту 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 №70 (у редакції, чинній на момент спірних правовідносин), інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням із Держстатом.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 №316 (у редакції, чинній на момент спірних правовідносин) затверджено Форму звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», яка подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Відповідно до пункту 9 Інструкції щодо заповнення форми звітності №10-ПОІ (річна) «Звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю», затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України №591 від 27.08.2020, дані щодо середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу (рядок 01), середньооблікової кількості штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність (рядок 02), та кількості осіб з інвалідністю, які повинні працювати на робочих місцях (рядок 03), відображаються в цілих одиницях. Якщо при обчисленні виникає дробове число, застосовується правило заокруглення до цілого: якщо після коми число від 1 до 4, заокруглення відбувається в бік зменшення, від 5 до 9 - в бік збільшення.

Системний аналіз вищезазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані: виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця з урахуванням індивідуальних програм реабілітації; надавати державній службі зайнятості необхідну для організації працевлаштування інвалідів інформацію у порядку, передбаченому Законом «Про зайнятість населення» та Наказом № 316; звітувати Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Законом №875-ХІІ та Порядком №70; у разі невиконання такого нормативу - щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції.

Крім того, обов`язок підприємства щодо створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком підбирати і працевлаштовувати таких осіб на створені робочі місця. Такий обов`язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в частині першій статті 18 Закону №875-XII.

Зазначений висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 14.02.2018 у справі № 820/2124/16, від 28.02.2018 у справі №807/612/16, від 26.06.2018 у справі №№806/1368/17, від 11.09.2018 у справі №812/1127/18, від 19.12.2018 у справі №812/1140/18, від 23.07.2019 у справі №820/2204/16, від 31.07.2019 у справі №812/1164/18, від 27.06.2020 року у справі №440/2008/19, від 13.05.2021 у справі № 260/554/19.

У своїх сталих правових позиціях Верховний Суд з приводу спірних правовідносин наголошує, що Законом України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні визначено, що працевлаштування осіб з інвалідністю здійснюється або шляхом їх безпосереднього звернення до підприємства, або шляхом звернення до державної служби зайнятості, яка в свою чергу здійснює пошук підходящої роботи для їх працевлаштування. Тому обов`язок по працевлаштуванню осіб з інвалідністю відповідно до встановленого Законом нормативу покладається як на роботодавців, так і на державну службу зайнятості. Водночас, нормами чинного законодавства не покладено обов`язку підприємств самостійного пошуку осіб з інвалідністю для подальшого працевлаштування.

Таким чином, підприємство не несе відповідальності за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю, якщо воно вжило необхідних заходів по створенню для них робочих місць, зокрема, створило робочі місця для таких осіб та своєчасно, достовірно, в повному обсязі проінформувало відповідні установи, але фактично не працевлаштувало особу з інвалідністю з причин незалежних від нього: відсутність осіб з інвалідністю, їх відмова від працевлаштування на підприємство, бездіяльність державних установ, які повинні сприяти працевлаштуванню осіб з інвалідністю.

У матеріалах справи наявний лист Одеського обласного центру зайнятості від 27.12.2023 року вих №5379/0601-33/42-23, у якому зазначено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Р1» () до Одеського міського центру зайнятості, Суворовського районного центру зайнятості, Лиманської районної філії, Біляївської районної філії, Овідіопольської районної філії, Чорноморської міської філії, Южненської міської філії у 2022 році звіти за формою звітності 3-1IIІ «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», в тому числі про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватись праця осіб з інвалідністю не надавались. Центрами зайнятості Одеського обласного центру зайнятості, у визначений ухвалою суду період, особи з інвалідністю для подальшого працевлаштування в ТОВ «Р1» не направлялись (а.с. 16).

Разом із тим, у відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що станом на 01.01.2022 р. у ТОВ «Р1» було працевлаштовано 1 особу з інвалідністю.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан триває.

24.02.2022 р. у зв`язку з оголошенням воєнного стану в Україні працівниками були написані заяви про надання відпустки без збереження заробітної плати. Частина працівників відновила роботу з 27.05.2023 р. Протягом 2022 року п`ятеро працівників, у т.ч. особа з інвалідністю, звільнилися.

Як пояснює відповідач, у спірний період ним було працевлаштовано особу з інвалідністю гр. ОСОБА_1 , яка знаходилася у трудових відносинах з ТОВ «Р1» у період з 01.07.2021 р. по 30.06.2022 р., а саме:

- прийнята на роботу 01.07.2021р. згідно з наказом від 30.06.2021р. № 14-К, що зазначено у Повідомленні про прийняття працівника на роботу від 30.06.2021р. та у додатку №5 Відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого сплаченого на користь платників податків-фізичних осіб, і отриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 3кв. 2021р.,

- у період з 24.02.2022р. по 30.06.2022р. знаходилась у відпустці без збереження заробітної плати згідно наказів № 05-В від 24.02.2022р., № 06-В від 26.03.2022р., № 07- В від 25.04.2022р. та № 08-В від 27.05.2022р., відповідно з 24.02.2022р. по 30.06.2022р. були відсутні нарахування та виплата заробітної плати; кількість днів знаходження у відпустці без збереження заробітної плати у квітні червні 2022р. що зазначено у додатку №1 Відомості про нарахування заробітної плати Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого сплаченого на користь платників податківфізичних осіб, і отриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 2 квартал 2022р., а знаходження у відпустці без збереження заробітної плати у період з 24.02.2022р по 31.03.2022р. помилково не зазначено у додатку №1 Відомості про нарахування заробітної плати Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого сплаченого на користь платників податків-фізичних осіб, і отриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 1 квартал 2022р. Помилка виправлена шляхом подання уточнюючого звіту (додатка №1) за 1 квартал 2022р. із зазначенням кількості днів перебування у відпустці без збереження заробітної плати у березні 2022р. - 31 день.

- звільнилась 30.06.2022р. за власним бажанням згідно наказу № 06-К від 30.06.2022р., що зазначено у додатку №5 Відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого сплаченого на користь платників податків-фізичних осіб, і отриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 2 квартал 2022р.

- знаходження у трудових відносинах у 2022р. відображено у додатку №1 Відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого сплаченого на користь платників податківфізичних осіб, і отриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 1-2 квартал 2022р., крім березня 2022р. Помилка виправлена шляхом подання уточнюючого звіту (додатка №1) за 1 квартал 2022р. із зазначенням кількості днів перебування у трудових відносинах у березні 2022р. 31 день.

На підтвердження вищевикладеного відповідачем надано до суду копії: Довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №889045 від 22.01.2018, згідно якої гр. ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності безстроково; Наказу директора ТОВ «Р1» від 30.06.2021 р. №14-К про прийняття на роботу ОСОБА_1 ; Повідомлення про прийняття працівника на роботу від 30.06.2021 р. зі штампом «Документ прийнято»; Наказів директора ТОВ «Р1» від 24.02.2022р. №05-В, від 26.03.2022р. №06-В, від 25.04.2022р. №07-В, від 27.05.2022р. №08-В про надання працівникам ТОВ «Р1» за згодою сторін відпусток без збереження заробітної плати у зв`язку з веденням воєнного стану (у т.ч. ОСОБА_1 ); Наказу директора ТОВ «Р1» від 14.06.2022р. №11-В про те, що 30.06.2022 року є останнім днем відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_1 ; Наказу директора ТОВ «Р1» від 30.06.2022р. №06-В про звільнення ОСОБА_1 за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 30.06.2022 року.

Також відповідачем до суду Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 3 квартал 2021р.; Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 1 квартал 2022р.; 3. Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 1 квартал 2021р. номер розрахунку 3; Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 2 квартал 2022р. номер розрахунку 1.

Таким чином матеріалами справи підтверджується, що у спірний період з 01.01.2022 р. по 30.06.2022 р. у ТОВ «Р1» було працевлаштовано 1 особу з інвалідністю. гр. ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку наведеним обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно з пп. 3.2.5 Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої Наказом Державного комітету статистики України 28.09.2005 року №286 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), середньооблікова кількість штатних працівників за період з початку року (у тому числі за квартал, півріччя, 9 місяців, рік) обчислюється шляхом підсумовування середньооблікової кількості штатних працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно, та ділення одержаної суми на кількість місяців у цьому періоді, тобто відповідно на 2, 3, 4, ... 12.

Відповідно до п. 9 Інструкції щодо заповнення форми звітності № 10-ПОІ (річна) "Звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю", затвердженої Наказом Міністерства соціальної політики України 27 серпня 2020 року № 591, дані щодо середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу (рядок 01), середньооблікової кількості штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність (рядок 02), та кількості осіб з інвалідністю, які повинні працювати на робочих місцях (рядок 03), відображаються в цілих одиницях. Якщо при обчисленні виникає дробове число, застосовується правило заокруглення до цілого: якщо після коми число від 1 до 4, заокруглення відбувається в бік зменшення, від 5 до 9 - в бік збільшення.

Таким чином, визначено середньооблікову кількість штатних працівників за звітний рік, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, а саме 6 місяці (період протягом якого на підприємстві працював робітник, якому встановлено інвалідність) поділено на 12 місяців (кількість місяців звітного періоду), що дорівнює 0,5, а при округленні до цілого 1.

На підставі викладеного суд погоджується з доводами відповідача стовно того, що норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2022 р. ним було виконано.

За таких обставин в діях товариства з обмеженою відповідальністю «Р1» відсутній склад правопорушення, за вчинення якого Законом №875-XII передбачено застосування адміністративно-господарських санкцій. Доказів того, що підприємство відмовляло у працевлаштуванні осіб з інвалідністю за направленням центру зайнятості позивач - суб`єкт владних повноважень до суду не надав.

Відповідно до ст. 19 конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на зазначене, оцінивши докази, які є у справі, проаналізувавши положення законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку про те, що підстави для стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Р1» адміністративно-господарських санкцій та пені відсутні. Отже, у задоволенні адміністративного позову Одеського обласного відділення фонду соціального захисту осіб з інвалідністю належить відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74-77, 90, 139, 243-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Одеського обласного відділення фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) до товариства з обмеженою відповідальністю Р1 (Лідерсівський бульв., 1, м. Одеса, 65014, ) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А.Радчук

.