Справа № 120/11416/23
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

31 січня 2024 р. Справа № 120/11416/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Поліщук І.М.,

суддів: Чернюк А.Ю.

Жданкіної Н.В.

за участі секретаря судового засідання: Зданевич Н.Ю.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Горбатюка В.В.

представника третьої особи: Євтушенко А.С.

представника відповідача: Серьогіна С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Національного агентства з питань запобігання корупції

до: Центрально-Західного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаних від корупційних та інших злочинів

про: визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Центрально-Західного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаних від корупційних та інших злочинів (далі відповідач, ЦЗ МТУ АРМА) про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю наказу відповідача №3/07-11 від 17.07.2023 про накладення на завідувача Сектору менеджменту активів Центрально-Західного міжрегіонального територіального управління АРМА ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади державної служби за вчинення нею дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 65 Закону України "Про державну службу", а також наказу №58/06 від 17.07.2023 про звільнення ОСОБА_1 із займаної нею посади.

Ухвалою від 31.07.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 29.08.2023.

Даною ухвалою також вирішено залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Національне агентство з питань запобігання корупції.

Ухвалою від 21.08.2023 задоволено клопотання представника Національного агентства з питань запобігання корупції та вирішено забезпечити йому участь в судовому засіданні, призначеному на 29.08.2023, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

В підготовчому судовому засіданні 29.08.2023 оголошено перерву до 26.09.2023 з метою надання представнику відповідача часу для подання заперечень на відповідь на відзив.

Ухвалою від 26.09.2023 задоволено клопотання представника Національного агентства з питань запобігання корупції та вирішено забезпечити йому участь в судовому засіданні, призначеному на 26.09.2023, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 26.09.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про виклик свідків.

Даною ухвалою також відмовлено в задоволенні клопотання представника Центрально-Західного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаних від корупційних та інших злочинів про застосування до ОСОБА_1 заходів процесуального примусу.

У зв`язку із оголошенням на території Вінницької області повітряної тривоги, в підготовчому судовому засіданні 26.09.2023 оголошено перерву до 03.10.2023.

Судове засідання 03.10.2023 не відбулось, у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Наступне судове засідання призначено на 10.10.2023.

Ухвалою від 09.10.2023 задоволено клопотання представника Національного агентства з питань запобігання корупції та вирішено забезпечити йому участь в судовому засіданні, призначеному на 10.10.2023, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 10.10.2023 клопотання представника позивача задоволено частково та витребувано у Центрально-Західного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаних від корупційних та інших злочинів копії протоколів засідань дисциплінарної комісії, утвореної наказом Центрально-Західного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаних від корупційних та інших злочинів від 12.06.2023 №49/06 "Про утворення дисциплінарної комісії", а також довідку про середню заробітну плату ОСОБА_1 за квітень 2023 року.

Крім того, ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання представника Центрально-Західного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаних від корупційних та інших злочинів про застосування до ОСОБА_1 заходів процесуального примусу.

Іншою ухвалою від 10.10.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача (вх. №58014/23 від 26.09.2023) про витребування в Управлінні стратегічних розслідувань у Вінницькій області, Департаменту стратегічних розслідувань, Національної поліції України копій документів за результатами розгляду звернень АРМА щодо виявлення можливих ознак адміністративних правопорушень в здійсненні повноважень головним спеціалістом бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення Центрально-західного ТУ АРМА ОСОБА_2 , які зареєстровані за наступними вихідними номерами №9-51/55/101/01-2023 від 26.05.2023, №3210/55/101/01-2023 від 15.06.2023, №13-110/55/101/01-2023 від 25.08.2023

Ухвалою від 10.10.2023, постановленою судом без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, продовжено строку проведення підготовчого провадження на 30 календарних днів.

У зв`язку із витребуванням додаткових доказів, в судовому засіданні 10.10.2023 оголошено перерву до 24.10.2023.

Судове засідання 24.10.2023 не відбулось, у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Наступне судове засідання призначено на 09.11.2023.

Ухвалою від 09.11.2023 задоволено клопотання представника Національного агентства з питань запобігання корупції та вирішено забезпечити йому участь в судовому засіданні, призначеному на 09.11.2023, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 09.11.2023 витребувано у Центрально-Західного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаних від корупційних та інших злочинів та зобов`язати його надати в наступне судове засідання копії протоколів засідань дисциплінарної комісії, утвореної наказом Центрально-Західного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаних від корупційних та інших злочинів від 12.06.2023 №48/06 "Про утворення дисциплінарної комісії".

Іншою ухвалою від 09.11.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача (вх. №58015/23 від 26.09.2023) про витребування в Національного агентства з питань запобігання корупції копії відповіді на скаргу позивача за вихідним номером №2967/20.1-23 від 26.06.2023.

Ще однією ухвалою від 09.11.2023 відмовлено в задоволенні усного клопотання представника позивача про повторне витребування у відповідача протоколів засідань дисциплінарної комісії, утвореної наказом Центрально-Західного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаних від корупційних та інших злочинів від 12.06.2023 №48/06.

Іншою ухвалою від 09.11.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача (вх. №58017/23 від 26.09.2023) про зобов`язання позивача подати докази.

Ухвалою від 09.11.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача (вх. №68322/23 від 09.11.2023) про витребування в Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області, Департаменту стратегічних розслідувань, Національної поліції України копії документів за результатами розгляду звернень АРМА щодо виявлення можливих ознак адміністративних правопорушень в здійсненні повноважень головним спеціалістом бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення Центрально-західного ТУ АРМА ОСОБА_2 , які зареєстровані за наступними вихідними номерами №9-51/55/101/01-2023 від 26.05.2023, №3210/55/101/01-2023 від 15.06.2023, №13-110/55/101/01-2023 від 25.08.2023.

У зв`язку з витребуванням додаткових доказів, в судовому засіданні 09.11.2023 оголошено перерву до 16.11.2023.

Ухвалою від 15.11.2023 задоволено клопотання представника Національного агентства з питань запобігання корупції та вирішено забезпечити йому участь в судовому засіданні, призначеному на 16.11.2023, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

В судовому засіданні 16.11.2023 оголошено перерву до 22.11.2023, у зв`язку з виникненням технічних проблем, що унеможливили участь третьої особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 22.11.2023 розгляд справи по суті вирішено здійснювати колегією у складі трьох суддів.

Даною ухвалою також закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні 06.12.2023.

Ухвалою від 06.12.2023 задоволено клопотання представника Національного агентства з питань запобігання корупції та вирішено забезпечити йому участь в судовому засіданні, призначеному на 06.12.2023, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У зв`язку із оголошенням на території Вінницької області повітряної тривоги, в судовому засіданні 06.12.2023 оголошено перерву до 19.12.2023.

В судовому засіданні 19.12.2023 оголошено перерву до 09.01.2024, у зв`язку із закінченням робочого часу Вінницького окружного адміністративного суду.

В судовому засіданні 09.01.2024 оголошено перерву до 23.01.2024.

Судове засідання 23.01.2024 не відбулось, у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Наступне судове засідання призначено на 31.01.2024.

В судовому засіданні 31.01.2024 позивач та її представник підтримали вимоги даного позову та просили його задовольнити. Зазначили, що наказ від 12.06.2023 за №45/06 «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » було прийнято начальником ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_3 за наявності реального конфлікту інтересів. Також вказали, що дисциплінарне провадження було порушено на підставі скарги ОСОБА_4 , яка мала бути розглянута в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян», адже він не був працівником Центрально-західного міжрегіонального ТУ АРМА. Також позивач вказала на особисту зацікавленість членів дисциплінарної комісії в результатах дисциплінарного провадження. Зазначила, що нею було подано клопотання про недовіру дисциплінарній комісії з посиланням на пункт 11 Порядку щодо особистої заінтересованості членів дисциплінарної комісії у результатах дисциплінарного провадження, однак, воно не було розглянуте. Також вказала, що у наданій характеристиці на ОСОБА_1 від 19.06.2023, начальник ЦЗ МТУ АРМА Серьогін С.Ю. вказав недостовірну інформацію про наявність у ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді зауваження відповідно до наказу ЦЗ МТУ АРМА №1/07-11 від 21.03.2023, адже такий наказ був скасований наказом АРМА №136 від 07.06.2023. Позивач також зазначила, що в порушення вимог ч. 1 ст. 76 Закону №889-VIII, їй не були надані для ознайомлення матеріали дисциплінарної справи та подання дисциплінарної комісії. Позивач та її представник також наголосили на тому, що у спірному наказі не наведено достатніх обґрунтувань, яке порушення позивачем норм законодавства кваліфіковано як порушення Присяги. Зазначили, що спірний наказ не містить належних мотивувань того, яким чином дії, вчинені позивачем, є такими, що підривають довіру до позивача як до носія влади та дискредитують систему органів АРМА. Представник позивача також зазначив, що приймаючи оскаржувані рішення начальник ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_3 був обізнаний про наявність у позивача статусу викривача.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала вимоги даного позову та просила його задовольнити. Зазначила, що її позиція відображена в наданих суду письмових поясненнях. Як видно зі змісту пояснень, АРМА було скеровано на адресу Національного агентства лист від 29.03.2023 № 3468/1-31-23/7 (вх. №ПК/444/0-23 від 29.03.2023) щодо надходження до АРМА звернення ОСОБА_1 від 22.03.2023 про можливі неправомірні дії начальника ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_3 та головного спеціаліста бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_2 . За змістом вказаного звернення, позивачем проінформовано АРМА про можливе порушення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 антикорупційного законодавства, що полягало у безпідставному завищенні надбавок останньою (в розмірі 110%) у порівнянні з іншими працівниками (40-60%), а також наявності в її діях ознак конфлікту інтересів в частині надання відповідних пропозицій начальнику ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_3 щодо нарахування надбавок працівникам цього територіального управління АРМА, у тому числі, самій собі. За результатами аналізу матеріалів вказаного звернення Національне агентство листом від 07.04.2023 № 37-01/7364-23 повідомило АРМА щодо відсутності підстав для вжиття ним заходів реагування у зв`язку з тим, що підготовка пропозицій щодо встановлення розміру надбавки за інтенсивність праці працівникам ЦЗ МТУ АРМА виходить за межі повноважень ОСОБА_2 , як обов`язкової складової конфлікту інтересів, що, в свою чергу, свідчить про відсутність у вказаному випадку конфлікту інтересів.

В поясненнях також вказано, що відповідно до інформації, скерованої АРМА листом від 19.06.2023 №7401/1-31-23/7 (вх. №ПК/855/0-23 від 20.06.2023) до Національного агентства, позивач повторно зверталася до АРМА (звернення від 14.06.2023) та органів Національної поліції (звернення від 05.06.2023) щодо здійснення ОСОБА_3 заходів тиску (мобінгу) стосовно неї, порушення Закону України «Про державну службу», її трудових прав та вчинення дій в умовах конфлікту інтересів. Згідно із зазначеною у зверненнях позивача інформацією, ОСОБА_3 починаючи з 30.05.2023 здійснювалися заходи щодо видачі наказів, доручень та вказівок про виконання окремих завдань та надання звітної інформації у вкрай стислі терміни, які, у свою чергу, були виконані ОСОБА_1 у визначені строки. За результатами розгляду Національним агентством інформації, зазначеної у вищевказаних листах ОСОБА_1 , останню було поінформовано про розпочатий Національним агентством моніторинг та контроль за належним виконанням начальником ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_3 актів законодавства з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Представник третьої особи, в своїх поясненнях також зазначила, що листом від 06.07.2023 Національне агентством підтвердило набуття ОСОБА_1 статусу викривача, який набуто останньою з дати подання повідомлення до АРМА про вчинення її безпосереднім керівником ОСОБА_3 дій в умовах конфлікту інтересів, а саме з 14.06.2023.

Крім того, 17.10.2023 представником третьої особи подано додаткові пояснення, в яких остання повідомила, що станом на дату подання цих письмових пояснень Національним агентством завершено моніторинг та контроль за виконанням начальником ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_3 актів законодавства з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів без застосування заходів реагування з боку Національного агентства як спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції у зв`язку з відсутністю виявлених фактів порушень Закону. За результатами проведеного моніторингу фактичних даних, які б достеменно свідчили про наявність у ОСОБА_3 негативного ставлення до ОСОБА_1 , що, в свою чергу, свідчило б про наявність у нього приватного (немайнового) інтересу, як обов`язкової складової конфлікту інтересів, Національним агентством не встановлено.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення даного позову, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Зазначив, що висновки позивача стосовно наявності реального конфлікту інтересів є надуманими. Вказав, що клопотання позивача про недовіру дисциплінарній комісії та відібрання пояснень у ОСОБА_4 були розглянуті дисциплінарною комісією. Зокрема, листом від 26.06.2023 дисциплінарна комісія звернулась до ОСОБА_4 з проханням надати додаткові пояснення. З приводу клопотання про недовіру дисциплінарній комісії зазначив, що оскільки воно не містило прохальної частини, його було прийнято до відома членами дисциплінарної комісії. Також, представник відповідача зазначив, що позивачем було повторно вчинено дисциплінарний проступок протягом року, що є обтяжуючою обставиною та виплинуло на застосування до позивача саме такого виду дисциплінарного стягнення.

Представник відповідача також заперечив скасування наказу №1/07-11 від 21.03.2023, яким до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у виді зауваження. Зокрема зазначив, що 07.06.2023 до Центрально-західного ТУ АРМА надійшов лист від т.в.о. Голови ОСОБА_5 №6866/1-48-23/7 від 07.06.2023, до якого було додано Наказ АРМА №136 від 07.06.2023 «Про скасування наказу Центрально-західного міжрегіонального територіального управління АРМА від 21.03.2023 №1/07-11». Разом із тим, представник відповідача зазначив, що оскільки відповідно до положень ст. 78 Закону України «Про державну службу» скасування рішень про накладення дисциплінарних стягнень є виключною компетенцією суду, у відповідача виникли сумніви щодо законності виданого т.в.о. Голови ОСОБА_6 наказу АРМА №136 від 07.06.2023. З огляду на викладене та керуючись положеннями п. 6 ст. 9 Закону України «Про державну службу», відповідачем було направлено лист №01-1/403/01-23 від 12.06.2023 з вимогою підтвердити чи спростувати видання вищевказаного наказу. Представник відповідача зазначив, що відповідно до п. 8 ст. 9 Закону України «Про державну службу» керівник у разі отримання вимоги державного службовця про надання письмового підтвердження наказу (розпорядження), доручення зобов`язаний письмово підтвердити або скасувати відповідний наказ (розпорядження), доручення в одноденний строк. У разі неотримання письмового підтвердження у зазначений строк наказ (розпорядження), доручення вважається скасованим. Разом із тим, як зазначив представник відповідача, станом на 19.06.2023 (після сплину 7 днів) підтвердження надання вищевказаного наказу не було отримано, про що було складено Акт про відсутність підтвердження надання Наказу АРМА №136 від 07.06.2023 «Про скасування наказу Центрально-західного міжрегіонального територіального управління АРМА від 21.03.2023 №1/07-11». Таким чином, наказ від 21.03.2023 №1/07-11, яким до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у виді зауваження, на переконання представника відповідача, є чинним.

З приводу підстав для притягнення позивача саме до такого виду дисциплінарної відповідальності представник відповідача зазначив, що 09.06.2023 до Центрально-західного ТУ АРМА надійшла скарга від ОСОБА_4 , про те що завідувач Сектору менеджменту активів ОСОБА_1 постійно принижує його дружину - головного спеціаліста бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення ОСОБА_2 , створює навколо неї напружену, ворожу, образливу атмосферу в колективі, чинить психологічний тиск. Через дії ОСОБА_1 . ОСОБА_2 потрапила до лікарні і потребує тривалого лікування. Як зазначив представник відповідача, вищевказана інформація підтвердилася листом непрацездатності відкритим 05.06.2023, про те, що ОСОБА_2 дійсно перебувала на лікуванні в Вінницькій обласній клінічній психоневрологічній лікарні ім. академіка О.І. Ющенка. Крім того, представник відповідача зазначив, що в ході дисциплінарного провадження було встановлено грубе зневажання ОСОБА_1 . Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених Наказом НАДС №158 від 05.08.2016. Зазначив, що відповідні обставини підтверджуються, в тому числі, поясненнями головного спеціаліста Сектору менеджменту активів Андрія Топольницького, головного спеціаліста бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення ОСОБА_7 . Вказав, що дисциплінарна комісія на основі дослідження отриманих доказів встановила підтвердження фактів обставин, викладених у скарзі громадянина ОСОБА_4 , під час виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків. Крім того, зазначив, що за результатами розгляду дисциплінарної справи Дисциплінарної комісією встановлено у діях завідувача Сектору менеджменту активів Центрально-західного міжрегіонального територіального управління АРМА ОСОБА_1 вчинення наступних дисциплінарних проступків: порушено Присягу державного службовця встановлену ч. 1 ст. 36 Закону України «Про державну службу» складену та підписану ОСОБА_1 ; порушено Загальні правила етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджені Наказом НАДС №158 від 05.08.2016 року; порушено принципи державної служби встановлені п. 1-2, 5 і 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну службу»; порушено основні обов`язки державного службовця, встановлені п. 1-2 і 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну службу». З огляду на викладене, а також керуючись ст. 66 Закону України «Про державну службу» дисциплінарною комісією за результатами розгляду дисциплінарної справи було надано пропозицію застосувати до завідувача Сектору менеджменту активів Центрально-західного міжрегіонального територіального управління АРМА ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді «звільнення з посади державної служби».

Крім того, представник відповідача також вказав, що згідно з роз`ясненням НАДС від 15.09.2017 №31-р/з «Щодо порядку застосування до державних службовців дисциплінарних стягнень», повноваженнями щодо визначення виду стягнення і врахування, зокрема, обставин, що пом`якшують чи обтяжують дисциплінарний проступок, наділена виключно дисциплінарна комісія відповідно до Закону, який не надає права суб`єкту призначення застосовувати до державного службовця інший вид дисциплінарного стягнення, ніж той, що рекомендований дисциплінарною комісією.

Також, представник відповідача наголосив на тому, що на момент звільнення позивача з державної служби не було відомо про наявність у неї статусу викривача.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні обставини.

Відповідно до наказу начальника Центрально-західного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - ЦЗ МТУ АРМА) № 21 від 13.11.2019 ОСОБА_1 призначено на посаду завідувача Сектору менеджменту активів Центрально-західного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Встановлено, що наказом начальника ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_3 за №1/07-11 від 21.03.2023 «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_8 » до неї було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.

Втім, не погоджуючись із таким наказом, позивач звернулась до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - АРМА).

Листом за №54/В-35-23/7 від 09.06.2023 АРМА на звернення ОСОБА_1 повідомило, що відповідно до наказу АРМА від 29.03.2023 №83/9-03-ос «Про утворення дисциплінарної комісії» та рішення дисциплінарної комісії у вигляді протоколу засідання в установленому порядку керівнику АРМА було внесено подання дисциплінарної комісії та матеріали дисциплінарної справи, яку сформовано з метою збору інформації про обставини, що стали підставою для порушення згідно з наказом АРМА № 82/9-03-ос дисциплінарного провадження стосовно начальника ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_3 щодо відомостей, викладених у зверненні ОСОБА_1 від 22.03.2023.

В даному листі АРМА, окрім іншого, повідомило ОСОБА_1 про те, що у зв`язку із прийняттям ОСОБА_3 рішення: без дотримання процедури здійснення дисциплінарного провадження; визначення в установленому порядку можливого ступеня її вини, характеру і тяжкості можливого вчиненого нею дисциплінарного проступку, дотримання обов`язкових підстав при прийняті рішення щодо застосування дисциплінарного стягнення до державного службовця; дотримання вимог Закону № 889-VIII при визначенні юридичної кваліфікації виду дисциплінарного проступку, який було застосовано до неї у вигляді наказу ЦЗ МТУ АРМА від 21.03.2023 № 1/07-11 «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_9 », до ОСОБА_3 , начальника ЦЗ МТУ АРМА, було застосовано дисциплінарне стягнення.

Також повідомлено про те, що в ході проведення позапланового внутрішнього аудиту відповідно до наказу АРМА від 27.03.2023 №56 «Про проведення позапланового внутрішнього аудиту», були встановлені порушення під час видання ЦЗ МТУ АРМА наказу №1/07-11. Таким чином, задля вжиття заходів для припинення неправомірних дій, усунення причин та умов, які сприяли вказаним порушенням, зазначений наказ ЦЗ МТУ № 1/07-11 було скасовано згідно з наказом АРМА від 07.06.2023 №136 «Про скасування наказу Центрально-західного міжрегіонального територіального управління АРМА від 21.03.2023 №1/07-11».

В подальшому, наказом начальника ЦЗ МТУ АРМА №45/06 від 12.06.2023 «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 », порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 , завідувача Сектору менеджменту активів ЦЗ МТУ АРМА. Підставою для порушення дисциплінарного провадження зазначено звернення ОСОБА_4 від 09.06.2023 б/н.

Наказом начальника ЦЗ МТУ АРМА №48/06 від 12.06.2023 «Про утворення дисциплінарної комісії» утворено дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ ЦЗ МТУ АРМА для здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 та затверджено її склад.

За наслідком проведеного службового розслідування, 04.07.2023 дисциплінарною комісією підготовлено подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарної справи ОСОБА_1 .

Як видно зі змісту даного подання, за результатами розгляду дисциплінарної справи Дисциплінарною комісією встановлено в діях завідувача Сектору менеджменту активів ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_1 вчинення наступних дисциплінарних проступків:

- порушено Присягу державного службовця, встановлену ч. 1 ст. 36 Закону України «Про державну службу», складену та підписану ОСОБА_1 ;

- порушено Загальні правила етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджені Наказом НАДС №158 від 05.08.2016;

- порушено принципи державної служби, встановлені п. 1-2, 5 і 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну службу»;

- порушено основні обов`язки державного службовця, встановлені п. 1-2 і 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну службу».

В поданні також вказано про наявність обставин, що обтяжують дисциплінарну відповідальність вчинення дисциплінарного проступку повторно, до зняття в установленому порядку попереднього стягнення.

Як наслідок, керуючись ч. 1 п. 4 ст. 66 Закону України «Про державну службу», дисциплінарною комісією рекомендовано застосувати до завідувача Сектору менеджменту активів ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді «Звільнення з посади державної служби».

В подальшому, наказом ЦЗ МТУ АРМА №3/07-11 від 17.07.2023 накладено на завідувача Сектору менеджменту активів ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади державної служби за вчинення нею дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 65 Закону України "Про державну службу" (порушення Присяги державного службовця).

Іншим наказом ЦЗ МТУ АРМА №58/06 від 17.07.2023 завідувача Сектору менеджменту активів ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_1 звільнено із займаної посади з 17.07.2023.

Разом із тим, не погоджуючись зі своїм звільненням, а також вважаючи, що порушення дисциплінарного провадження відбулось в умовах реального конфлікту інтересів, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначаються Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон №889-VIII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 889-VIII державна служба здійснюється з дотриманням, зокрема, таких принципів: (1) верховенства права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави; (2) законності - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; (3) професіоналізму - компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону; (5) доброчесності - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону № 889-VIII, державний службовець, окрім іншого, зобов`язаний: (1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; (2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; (3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; (10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби.

Відповідно до частини 1 статті 62 Закону № 889-VIII державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також: (1) не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; (2) виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців; (3) дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів.

Наказом Національного агентства України з питань державної служби від 05.08.2016 №158 (із змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.08.2016 за № 1203/29333, затверджені Загальні правила етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, метою яких є зміцнення авторитету державної служби та служби в органах місцевого самоврядування, формування позитивної репутації державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, а також забезпечення інформування громадян про норми етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування стосовно них.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону № 889-VIII, особа, призначена на посаду державної служби вперше, публічно складає Присягу державного службовця такого змісту:

"Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки".

За невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом (ч. 1 ст. 64 Закону № 889-VIII).

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом (ч. 2 ст. 64 Закону № 889-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону № 889-VIII, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Частиною 2 статті 65 Закону № 889-VIII визначено, що дисциплінарними проступками, окрім інших, є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб.

Отже, порушення Присяги державного службовця за Законом № 889-VIII є видом дисциплінарного проступку.

Додержання Присяги є обов`язком державного службовця, що слідує із сукупності обов`язків державного службовця, передбачених статтями 8, 62 Закону № 889-VIII. Дотримання державним службовцем своїх обов`язків є необхідною умовою довіри з боку суспільства до державних інституцій від імені яких діють державні службовці.

У постановах від 14.04.2020 у справі № 815/6549/16, від 27.04.2020 у справі №826/10854/17, від 26.05.2022 у справі №420/6190/20 та інших Верховний Суд, підтримуючу усталену позицію Суду щодо аналізу змісту Присяги державного службовця, наголосив, що Присяга має природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового зобов`язання державного службовця. З аналізу тексту Присяги слідує, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. У зв`язку з цим порушення Присяги необхідно розуміти як скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього, як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Верховний Суд у вказаних постановах підкреслив, що Присяга державного службовця, серед іншого, передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно. Тож порушення Присяги - це також несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків державного службовця. Про несумлінність дій (бездіяльності) державного службовця свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону № 889-VIII, до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону (ч. 5 ст. 65 Закону № 889-VIII).

Дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків (ч. 1 ст. 67 Закону № 889-VIII).

Відповідно до частини 1 статті 69 Закону №889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Статтею 73 Закону №889-VIII передбачено, що з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа. Дисциплінарна справа повинна, зокрема містити: підстави для відкриття дисциплінарного провадження; характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником та інші відомості, що характеризують державного службовця; відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження та/або акт про відмову від надання таких пояснень; належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Гарантії прав державних службовців під час застосування дисциплінарного стягнення закріплені у статті 74 Закону №889-VIII і полягають, зокрема, в наступному: дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця; під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби (частина перша); дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця (частина друга).

Процедура здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців визначена Порядком здійснення дисциплінарного провадження, затвердженим постановою КМ України №1039 від 04.12.2019 (далі Порядок №1039).

Відповідно до пункту 1 Порядку №1039 цей Порядок визначає процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців.

Згідно із пунктом 33 Порядку №1039, комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

За змістом пункту 34 Порядку №1039, результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, у мотивувальній частині яких зазначаються: факти, що підтверджують вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку, з посиланням на положення відповідних нормативно-правових актів; обставини, що призвели до вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; ступінь вини державного службовця; характер дисциплінарного проступку, ступінь його тяжкості, настання тяжких наслідків; відомості, що характеризують державного службовця, обставини, що пом`якшують чи обтяжують дисциплінарну відповідальність державного службовця, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та ставлення державного службовця до державної служби; заяви, клопотання, пояснення державного службовця та рішення, прийняті Комісією, дисциплінарною комісією за результатами їх розгляду.

Як уже було встановлено судом вище, наказом начальника ЦЗ МТУ АРМА №45/06 від 12.06.2023 «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 », порушено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 , завідувача Сектору менеджменту активів ЦЗ МТУ АРМА. Підставою для порушення дисциплінарного провадження зазначено звернення ОСОБА_4 від 09.06.2023 б/н.

При цьому, обґрунтовуючи вимоги даного позову, позивач та її представник зазначають про те, що відповідний наказ був прийнятий начальником ЦЗ МТУ АРМА в умовах реального конфлікту інтересів.

Обґрунтовуючи свою позицію позивач та її представник зазначили, що наказом начальника Центрально-західного ТУ АРМА ОСОБА_3 за №1/07-11 від 21.03.2023 до неї було застосовано дисциплінарне стягнення у виді зауваження.

З метою оскарження рішення про накладення на неї дисциплінарного стягнення та інших, на її думку, протиправних дій начальника Центрально-західного ТУ АРМА ОСОБА_3 вона звернулась до АРМА.

АРМА листом за №54/В-35-23/7 від 09.06.2023 на звернення ОСОБА_1 повідомило що, згідно з наказом АРМА від 29.03.2023 №82/9-03-ос порушено дисциплінарне провадження стосовно начальника ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_3 .

За результатами розгляду матеріалів вказаного дисциплінарного провадження:

1) до начальника ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_3 було застосовано дисциплінарне стягнення;

2) виявлено ознаки можливих адміністративних правопорушень, передбачених статтею 172-7 КУпАП - порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів начальником ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_3 ;

3) виявлено ознаки можливих адміністративних правопорушень, передбачених статтею 172-7 КУпАП - порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів головним спеціалістом бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_2 ;

4) виявлено ознаки можливих кримінальних правопорушень, зокрема передбачених статтями 182 (порушення недоторканості приватного життя) та 364 (Зловживання владою або службовим становищем) КК України;

5) виявлено ознаки можливого адміністративного правопорушення, передбачених статтею 173-5 КУпАП - вчинення мобінгу (цькування).

Також, для вжиття заходів до припинення неправомірних дій, усунення причин та умов, які сприяли вказаним порушенням наказом АРМА №136 від 07.06.2023 було скасовано наказ начальника ЦЗ МТУ АРМА Серьогіна С.Ю. за №1/07-11 від 21.03.2023 «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_8 ».

Позивач та її представник зазначили, що начальник ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_3 21.04.2023 звернувся до НАЗК щодо наявного конфлікту інтересів при виконанні ним посадових обов`язків стосовно завідувача Сектору менеджменту активів ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_1 .

НАЗК листом за №200-03/11233-23 від 23.05.2023 роз`яснило ОСОБА_3 , що завідувачем Сектору менеджменту активів ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_1 ініційовано дисциплінарне провадження стосовно нього, як керівника ЦЗ МТУ АРМА. Також, НАЗК зазначило, що у разі наявності негативного ставлення до ОСОБА_1 , яка ініціювала стосовно нього ( ОСОБА_3 ) дисциплінарне провадження, вказане може свідчити про наявність у нього ( ОСОБА_3 ) приватного (немайнового) інтересу, який полягатиме у бажані настання для особи негативних наслідків

Крім того, НАЗК також роз`яснило ОСОБА_3 , що у випадку наявності у нього приватного інтересу під час реалізації як керівником ЦЗ МТУ АРМА службових повноважень стосовно ОСОБА_1 у нього ( ОСОБА_3 ) може вбачатись реальний конфлікт інтересів, який підлягатиме врегулюванню у встановленому Законом порядку.

Посилаючись на відповідні обставини позивач та її представник вказують про те, що начальник ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_3 , в порушення вимог п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив АРМА про наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Натомість, як зазначають позивач та її представник, начальник ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_3 за наявності реального конфлікту інтересів 12.06.2023 видав наказ №45/06 «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 », відповідно до якого порушено дисциплінарне провадження стосовно завідувача Сектору менеджменту активів ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_1 , на підставі скарги ОСОБА_4 , який є чоловіком головного спеціаліста бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_2 .

Надаючи оцінку даним твердженням позивача та її представника, суд враховує, що НАЗК проводився моніторинг та контроль за належним виконанням начальником ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_3 актів законодавства з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Так, зокрема, в поданих до суду поясненнях НАЗК зазначило, що відповідно до інформації, скерованої АРМА до НАЗК листом від 19.06.2023 №7401/1-31-23/7, ОСОБА_1 повторно зверталася до АРМА (звернення від 14.06.2023) та органів Національної поліції (звернення від 05.06.2023) щодо здійснення ОСОБА_3 заходів тиску (мобінгу) стосовно неї, порушення Закону України «Про державну службу», її трудових прав та вчинення дій в умовах конфлікту інтересів.

За результатами розгляду НАЗК інформації, зазначеної у вищевказаних листах ОСОБА_1 , останню було поінформовано про розпочатий Національним агентством моніторинг та контроль за належним виконанням начальником ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_3 актів законодавства з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Представник третьої особи в своїх поясненнях також зазначила, що листом від 06.07.2023 Національне агентство підтвердило набуття ОСОБА_1 статусу викривача, який набуто останньою з дати подання повідомлення до АРМА про вчинення її безпосереднім керівником ОСОБА_3 дій в умовах конфлікту інтересів, а саме з 14.06.2023.

В подальшому, 17.10.2023 представником НАЗК подано додаткові пояснення, в яких остання повідомила, що Національним агентством завершено моніторинг та контроль за виконанням начальником ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_3 актів законодавства з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів без застосування заходів реагування з боку Національного агентства як спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції у зв`язку з відсутністю виявлених фактів порушень Закону. За результатами проведеного моніторингу, фактичних даних, які б достеменно свідчили про наявність у ОСОБА_3 негативного ставлення до ОСОБА_1 , що, в свою чергу, свідчило б про наявність у нього приватного (немайнового) інтересу, як обов`язкової складової конфлікту інтересів, Національним агентством не встановлено.

Відповідними обставинами, на переконання суду, спростовуються твердження позивача та її представника стосовно того, що дисциплінарне провадження стосовно позивача було порушено начальником ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_3 в умовах реального конфлікту інтересів, адже за результатами моніторингу та контролю за виконанням начальником ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_3 актів законодавства з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів без застосування заходів реагування з боку НАЗК, як спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції, у зв`язку з відсутністю виявлених фактів порушень Закону.

Також суд критично оцінює посилання представника позивача на те, що начальник ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_3 був обізнаний про наявність у позивача статусу викривача, з огляду на наступне.

Так, дійсно положеннями ст. 54-1 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що викривачу, його близьким особам не може бути відмовлено у прийнятті на роботу, їх не може бути звільнено чи примушено до звільнення, притягнуто до дисциплінарної відповідальності чи піддано з боку керівника або роботодавця іншим негативним заходам впливу (переведення, атестація, зміна умов праці, відмова у призначенні на вищу посаду, зменшення заробітної плати тощо) або загрозі таких заходів впливу у зв`язку з повідомленням про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону.

Втім, як слідує із матеріалів справи, статус викривача позивач набула з 14.06.2023, тоді як дисциплінарне провадження стосовно неї було порушено наказом начальника ЦЗ МТУ АРМА №45/06 від 12.06.2023, тобто ще до набуття позивачем відповідного статусу.

Крім того, як зазначила представник третьої особи в своїх поясненнях, факт набуття ОСОБА_1 статусу викривача був підтверджений листом НАЗК від 06.07.2023.

Тобто, про набуття статусу викривача самій ОСОБА_1 стало відомо із листа НАЗК від 06.07.2023.

Таким чином, посилання представника позивача на обізнаність відповідача про наявність у позивача статусу викривача, на переконання суду, є необґрунтованими.

Втім, надаючи оцінку обставинам, які слугували підставою для застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення з посади державної служби за вчинення нею дисциплінарного проступку, у вигляді порушення Присяги державного службовця, суд виходив із наступного.

Так, як видно із матеріалів дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_1 та наказу начальника ЦЗ МТУ АРМА №45/06 від 12.06.2023 «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 », підставою для порушення дисциплінарного провадження слугувало звернення ОСОБА_4 від 09.06.2023 б/н.

Відповідно до положень статті 19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень, окрім іншого, зобов`язані об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень.

З огляду на викладене, суд критично оцінює посилання позивача на те, що скарга ОСОБА_4 мала б бути розглянута в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян», як на доказ відсутності підстав для порушення стосовно неї дисциплінарного провадження на підставі цієї скарги.

Що ж до змісту самої скарги, то в останній громадянин ОСОБА_4 повідомив про те, що завідувач Сектору менеджменту активів ЦЗ МТУ АРМА Вітов Н.І., постійно принижує його дружину ОСОБА_2 , яка працює в ЦЗ МТУ АРМА на посаді бухгалтера, з метою завдання шкоди її ділової репутації, створює навколо неї напружену, ворожу, образливу атмосферу в трудовому колективі, чинить на неї психологічний тиск, завдає шкоди діловій репутації АРМА та його працівникам.

ОСОБА_4 також зазначив, що зі слів його дружини, йому стало відомо, що в кінці грудня 2022 року, ОСОБА_1 , погрожувала їй тим, що зробить усе можливе для її звільнення, дискредитації її як професіонала, створення навколо неї негативного фону, з метою неможливості її працевлаштування у випадку звільнення з посади бухгалтера. Вказав, що ОСОБА_1 вимагала, щоб його жінка усіляко її хвалила за неіснуючі досягнення та повідомляла начальнику ЦЗ МТУ АРМА, як вона перевантажена виконуючи свої посадові обов`язки та іншим чином агітувати начальника ЦЗ МТУ АРМА безпідставно нараховувати ОСОБА_1 велику зарплату, премії, давати постійно відпустки по її бажанню.

Також ОСОБА_4 повідомив, що зі слів його дружини ОСОБА_1 систематично порушує правила трудового розпорядку, запізнюється з обіду, постійно чаює та споживає інші напої в робочий час за межами робочого місця, підбурює працівників територіального управління до саботажу роботи.

Наведені у скарзі ОСОБА_4 обставини слугували підставою для порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 .

Наказом начальника ЦЗ МТУ АРМА №48/06 від 12.06.2023, утворено дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ ЦЗ МТУ АРМА для здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 та затверджено її склад.

За наслідком проведеного службового розслідування, 04.07.2023 дисциплінарною комісією підготовлено подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарної справи ОСОБА_1 .

Як видно зі змісту подання дисциплінарної комісії від 04.07.2023 висновок про наявність в діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку ґрунтується на поясненнях та характеристиці начальника ЦЗ МТУ АРМА Серьогіна С.Ю., поясненнях ОСОБА_1 , а також поясненнях головного спеціаліста Сектору менеджменту активів Андрія Топольницького та головного спеціаліста бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення ОСОБА_7 .

При цьому, як видно зі змісту подання дисциплінарної комісії, поясненнями начальника ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_3 , спеціалістів ОСОБА_10 та ОСОБА_7 підтверджено інформацію, яка наведена ОСОБА_4 у його скарзі.

Поряд із цим, як видно із матеріалів дисциплінарного провадження, в ході його проведення також надавались пояснення завідувачем сектору правового забезпечення ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_11 та головним спеціалістом сектору виявлення та розшуку майна ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_12 , які зазначили, що їм не відомо про факти приниження, створення напруженої, ворожої, образливої атмосфери та чинення психологічного тиску з боку завідувача Сектору менеджменту активів ОСОБА_1 по відношенню до головного спеціаліста бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення ОСОБА_7 .

В своїх поясненнях ОСОБА_11 та ОСОБА_12 лише підтвердили, що їм відомо про факт виклику головного спеціаліста бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення ОСОБА_7 до Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

При цьому, позивач і не заперечує факту звернення із повідомленнями до Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області, Департаменту стратегічних розслідувань, Національної поліції України про можливі ознаки можливих адміністративних правопорушень стосовно ОСОБА_2 .

Втім, саме лише факт звернення позивача із такими повідомленнями, на переконання суду, не може беззаперечно свідчити про те, що відповідні дії здійснювались саме з метою здійснення психологічного тиску на ОСОБА_2 та залякування інших працівників ЦЗ МТУ АРМА, як про це зазначає представник відповідача.

Поряд із цим, зі змісту подання дисциплінарної комісії від 04.07.2023 взагалі не вбачається надання комісією оцінки поясненням завідувача сектору правового забезпечення ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_11 та головного спеціаліста сектору виявлення та розшуку майна ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_12 чи/або їх врахування.

Крім того, в подані дисциплінарної комісії від 04.07.2023 також вказано про те, що позивач відмовилась від надання пояснень на засіданні, що, на думку комісії, свідчить про її ставлення до державної служби. Зокрема зазначено, що позивач, всупереч вимогам визначеним ч. 5 ст. 72 Закону №889-VIII, здійсненню дисциплінарного провадження не сприяла, що вказує на відсутність сумлінності у виконанні обов`язків, визначених ч. 5 ст. 72 Закону №889-VIII.

Поряд із цим, суд звертає увагу, що в цьому ж поданні дисциплінарної комісії від 04.07.2023 вказано про те, що 23.06.2023 на електронну адресу ЦЗ МТУ АРМА надійшли пояснення ОСОБА_1 , щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження.

Також, з приводу зазначеної в поданні дисциплінарної комісії від 04.07.2023 інформації про наявність обставин, що обтяжують дисциплінарну відповідальність, зокрема, вчинення позивачем дисциплінарного проступку повторно, до зняття в установленому порядку попереднього стягнення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, дійсно, наказом начальника ЦЗ МТУ АРМА Серьогіна С.Ю. за №1/07-11 від 21.03.2023 «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_8 » до неї було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.

Втім, не погоджуючись із таким наказом, позивач звернулась до АРМА.

За наслідком розгляду звернення позивача, АРМА листом від 09.06.2023, окрім іншого, повідомило, що в ході проведення позапланового внутрішнього аудиту, відповідно до наказу АРМА від 27.03.2023 №56 «Про проведення позапланового внутрішнього аудиту», були встановлені порушення під час видання ЦЗ МТУ АРМА наказу №1/07-11 від 21.03.2023.

Також повідомлено, що задля вжиття заходів до припинення неправомірних дій, усунення причин та умов, які сприяли вказаним порушенням зазначений наказ ЦЗ МТУ АРМА №1/07-11 було скасовано згідно з наказом АРМА від 07.06.2023 №136 «Про скасування наказу Центрально-західного міжрегіонального територіального управління АРМА від 21.03.2023 №1/07-11».

Із наведеного вище слідує, що на момент проведення службового розслідування та формування подання дисциплінарної комісії від 04.07.2023, наказ №1/07-11 від 21.03.2023, яким до ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження, уже був скасований наказом АРМА від 07.06.2023 №136.

Відтак, зазначена в поданні дисциплінарної комісії від 04.07.2023 інформація про вчинення позивачем дисциплінарного проступку повторно, до зняття в установленому порядку попереднього стягнення, не відповідає дійсності.

При цьому, суд критично оцінює посилання представника відповідача на те, що рішення про накладення дисциплінарного стягнення може бути оскаржено державними службовцями виключно до суду, адже положення ч. 1 ст. 78 Закону №889-VIII визначають право державного службовця на оскарження рішення про накладення дисциплінарного стягнення до суду, а не те, що таке рішення може бути оскаржено виключно до суду.

Суд звертає увагу на те, що положеннями ч. 5 ст. 9 Закону №889-VIII передбачено, що наказ (розпорядження), доручення може бути скасовано керівником, який його видав, а також керівником вищого рівня або органом вищого рівня.

Разом із тим, обґрунтовуючи чинність наказу №1/07-11 від 21.03.2023, представник відповідача зазначив, що 07.06.2023 до ЦЗ МТУ АРМА дійсно надійшов лист від т.в.о. Голови АРМА Дмитра Жоравовича №6866/1-48-23/7 від 07.06.2023 до якого було додано Наказ АРМА №136 від 07.06.2023 «Про скасування наказу Центрально-західного міжрегіонального територіального управління АРМА від 21.03.2023 №1/07-11».

Разом із тим, представник відповідача зазначив, що оскільки відповідно до положень ст. 78 Закону України «Про державну службу» скасування рішень про накладення дисциплінарних стягнень є виключною компетенцією суду, у нього виникли сумніви щодо законності виданого т.в.о. Голови АРМА Дмитром Жоравовичем наказу АРМА №136 від 07.06.2023.

З огляду на викладене та керуючись положеннями п. 6 ст. 9 Закону №889-VIII, відповідачем було направлено лист №01-1/403/01-23 від 12.06.2023 з вимогою підтвердити чи спростувати надання вищевказаного наказу.

Представник відповідача зазначив, що відповідно до п. 8 ст. 9 Закону №889-VIII, керівник у разі отримання вимоги державного службовця про надання письмового підтвердження наказу (розпорядження), доручення зобов`язаний письмово підтвердити або скасувати відповідний наказ (розпорядження), доручення в одноденний строк. У разі неотримання письмового підтвердження у зазначений строк наказ (розпорядження), доручення вважається скасованим.

Разом із тим, як зазначив представник відповідача, станом на 19.06.2023 (після сплину 7 днів) підтвердження надання вищевказаного наказу не було отримано, про що було складено Акт про відсутність підтвердження надання наказу АРМА №136 від 07.06.2023 «Про скасування наказу Центрально-західного міжрегіонального територіального управління АРМА від 21.03.2023 №1/07-11». Таким чином, наказ від 21.03.2023 №1/07-11, яким до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у виді зауваження, на переконання представника відповідача, є чинним.

Проте, суд не погоджується із такою позицією представника відповідача, адже аналіз положень ч. ч. 5 - 9 ст. 9 Закону №889-VIII вказує на те, що останні спрямовані на убезпечення державного службовця від відповідальності за виконання явно злочинного наказу (розпорядження).

Втім, наказ №136 від 07.06.2023 «Про скасування наказу Центрально-західного міжрегіонального територіального управління АРМА від 21.03.2023 №1/07-11», на переконання суду, взагалі не потребує подальшого виконання чи/або його письмового підтвердження, адже лише засвідчує факт скасування наказу від 21.03.2023 №1/07-11 керівником вищого рівня.

Суд наголошує, що наказом АРМА №136 від 07.06.2023 саме скасовано наказ від 21.03.2023 №1/07-11, а не зобов`язано начальника ЦЗ МТУ АРМА його скасувати.

Таким чином, у начальника ЦЗ МТУ АРМА були відсутні підстави вимагати письмового підтвердження наказу №136 від 07.06.2023 «Про скасування наказу Центрально-західного міжрегіонального територіального управління АРМА від 21.03.2023 №1/07-11».

Втім, у випадку його незгоди із таким наказом, останній не був позбавлений можливості оскаржити його в судовому порядку.

З огляду на викладене, суд критично оцінює посилання представника відповідача на те, що наказ ЦЗ МТУ АРМА від 21.03.2023 №1/07-11, яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення вигляді зауваження є чинним, адже він був скасований наказом АРМА №136 від 07.06.2023.

Крім того, як видно зі змісту даного подання, за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарною комісією встановлено в діях завідувача Сектору менеджменту активів ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_1 вчинення наступних дисциплінарних проступків:

- порушено Присягу державного службовця, встановлену ч. 1 ст. 36 Закону України «Про державну службу», складену та підписану ОСОБА_1 ;

- порушено Загальні правила етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджені Наказом НАДС №158 від 05.08.2016;

- порушено принципи державної служби, встановлені п. 1-2, 5 і 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну службу»;

- порушено основні обов`язки державного службовця, встановлені п. 1-2 і 3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну службу».

Як наслідок, керуючись ч. 1 п. 4 ст. 66 Закону України «Про державну службу», дисциплінарною комісією рекомендовано застосувати до завідувача Сектору менеджменту активів ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді «Звільнення з посади державної служби».

Відповідне подання в подальшому слугувало підставою для прийняття оскаржуваних у даній справі наказів №3/07-11 від 17.07.2023 та №58/06 від 17.07.2023.

Суд наголошує, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з державної служби та звільнення з посади за порушення Присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

Припинення державної служби за порушення присяги є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, який вчинив діяння, несумісне з посадою. Тому рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності має бути не меншим, ніж під час звільнення з державної служби за вчинення дисциплінарного правопорушення, з дотриманням порядку та строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок, не може бути звільнений за порушення Присяги, якщо цей проступок не можна кваліфікувати як порушення Присяги.

Зазначені правові висновки були неодноразово викладені Верховним Судом, зокрема у постановах від 25.11.2021 у справі №826/6038/15, від 29.01.2021 у справі №260/779/19.

Поряд із цим, ані в поданні дисциплінарної комісії, ані в оскаржуваних наказах ЦЗ МТУ АРМА, не наведено обґрунтованих мотивів кваліфікації вчинених позивачем дій саме як порушення Присяги державного службовця, що передбачає виняткову міру дисциплінарної відповідальності як за проступок, що суперечить інтересам і принципам державної служби, компрометує звання державного службовця, шкодить репутації державного службовця та авторитету державного органу.

Зокрема, ЦЗ МТУ АРМА не обґрунтувало, чому вчинений, на його думку, позивачем проступок, який, з огляду на зміст подання дисциплінарної комісії, фактично зводиться до порушення правил етичної поведінки, не може бути кваліфікований за пунктом 2 частини 2 статті 65 Закону №889-VIII, за вчинення якого передбачено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження державного службовця про неповну службову відповідність (частина 4 статті 66 Закону №889-VIII).

При цьому, суд критично оцінює посилання представника відповідача на те, що позивач недотримувалась правил внутрішнього службового розпорядку, адже дисциплінарне провадження було порушено не за даним фактом.

Більше того, недотримання правил внутрішнього службового розпорядку є окремим видом дисциплінарного проступку, за вчинення якого передбачено дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження (частина 2 статті 66 Закону №889-VIII).

Окрім того, в своєму поданні дисциплінарна комісії жодним чином не обґрунтувала підстави не взяття до уваги чи/або неврахування наявних у позивача заохочень, а також її відмінних результатів оцінювання службової діяльності державних службовців ЦЗ МТУ АРМА протягом 2020, 2021 та 2022 років.

Також, положеннями статті 75 Закону №889-VIII визначено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п. 35 Порядку №1039, комісія, дисциплінарна комісія вносить суб`єкту призначення пропозицію (подання) разом з матеріалами дисциплінарної справи не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня її (його) підписання.

Одночасно із внесенням суб`єкту призначення пропозиції (подання) державному службовцю повідомляється про дату внесення суб`єкту призначення такої пропозиції (подання) та необхідність надання ним письмового пояснення суб`єкту призначення відповідно до статті 75 Закону.

Таке повідомлення державного службовця здійснюється шляхом вручення або надсилання поштою, в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. У разі доведення інформації або документів шляхом використання інших засобів телекомунікаційного зв`язку такий спосіб фіксується протоколом у встановленому порядку. Інформація або документи надсилаються державному службовцеві за адресою місця проживання/перебування або на його адресу електронної пошти чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

Державний службовець надає письмове пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу.

У разі ненадання державним службовцем письмового пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу не пізніше ніж як за два календарних дні до закінчення строку прийняття суб`єктом призначення рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження державний службовець вважається таким, що відмовився від надання письмового пояснення.

В даному ж випадку, із матеріалів справи слідує, що 05.07.2023 позивач, керуючись положеннями ст. ст. 75, 76 Закону №889-VIII, звернулась до начальника ЦЗ МТУ АРМА та голови дисциплінарної комісії із клопотанням про надання їй для ознайомлення матеріалів дисциплінарної справи. Матеріли дисциплінарної справи позивач просила надіслати на електронну адресу.

Втім, листом від 12.07.2023 за підписом начальника ЦЗ МТУ АРМА позивачу надано роз`яснення щодо доступу до персональних даних третіх осіб.

В судовому засіданні представник відповідача роз`яснив, що матеріали дисциплінарної справи не могли бути надіслані на електронну адресу позивача, оскільки містили персональні дані інших осіб.

Поряд із цим, суд звертає увагу на те, що положеннями п. 35 Порядку №1039 чітко визначено, що інформація або документи надсилаються державному службовцеві за адресою місця проживання/перебування або на його адресу електронної пошти чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.

З приводу наявності в матеріалах дисциплінарної справи персональних даних інших осіб, суд зазначає наступне.

Так, статтею 2 Закону України «Про захист персональних даних» визначено, що персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, персональні дані якої обробляються; третя особа - будь-яка особа, за винятком суб`єкта персональних даних, володільця чи розпорядника персональних даних та уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, якій володільцем чи розпорядником персональних даних здійснюється передача персональних даних.

Частиною 2 статті 5 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою.

Питання поширення персональних даних врегульовані статтею 14 Закону України «Про захист персональних даних», частинами 1 та 2 якої встановлено, що поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав людини та для проведення Всеукраїнського перепису населення.

Частиною 3 статті 14 Закону України «Про захист персональних даних» визначено, що виконання вимог встановленого режиму захисту персональних даних забезпечує сторона, що поширює ці дані.

Відповідно до абзацу 6 частини 1 статті 2 Закону України «Про захист персональних даних», знеособлення персональних даних - вилучення відомостей, які дають змогу прямо чи опосередковано ідентифікувати особу.

Таким чином, якщо запитуваний документ містить персональні дані, що мають бути захищені, ці дані необхідно знеособити шляхом, визначеним законом - вилучити відомості, які дають можливість прямо чи опосередковано ідентифікувати особу.

Втім, в даному ж випадку, відповідачем не наведено обґрунтованих підстав для не надіслання на електронну адресу позивача матеріалів дисциплінарної справи за можливості знеособити персональні дані третіх осіб.

Суд звертає увагу на те, що положення ч. 1 ст. 75 Закону №889-VIII визначають, що саме суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця письмові пояснення перед накладенням дисциплінарного стягнення.

Крім того, положеннями ст. 76 Закону №889-VIII чітко визначено, що державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення.

За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

В даному ж випадку, отримавши подання дисциплінарної комісії від 04.07.2023 позивач звернулась до начальника ЦЗ МТУ АРМА та голови дисциплінарної комісії із клопотанням про надання для ознайомлення матеріалів дисциплінарної справи, однак отримала лист за підписом начальника ЦЗ МТУ АРМА, який лише містить роз`яснення щодо порядку доступу до персональних даних третіх осіб.

Наведені обставини, на думку суду, вказують на недотримання відповідачем процедури притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності, адже не отримавши від позивача жодних пояснень, як того вимагають положення ст. 75 Закону №889-VIII, не надавши позивачу на ознайомлення матеріалів дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на неї дисциплінарного стягнення, відповідачем прийнято наказ про накладення на завідувача Сектору менеджменту активів ЦЗ МТУ АРМА ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади, а також наказ про звільнення останньої із займаної нею посади.

Суд також критично оцінює посилання представника відповідача на роз`яснення НАДС від 15.09.2017 №31-р/з, як на доказ неможливості ним застосування до позивача іншого виду дисциплінарного стягнення, ані ж той, що визначений в подані дисциплінарної комісії, з огляду на наступне.

Так, положеннями ч. 10 ст. 69 Закону №889-VIII визначено, що результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону №889-VIII, рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження (ч. 5 ст. 77 Закону №889-VIII).

Із наведеного вище слідує, що результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. При цьому, дійсно, така пропозиція чи/або подання є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення, в силу вимог ч. 5 ст. 77 Закону №889-VIII.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що роз`яснення НАДС від 15.09.2017 №31-р/з щодо порядку застосування до державних службовців дисциплінарних стягнень не є нормативно-правовим актом, та згідно норм ст. 7 КАС України не відноситься до джерел права.

Таким чином, за сукупності усіх вищенаведених обставини, суд приходить до висновку, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби за порушення Присяги державного службовця за оспорюваними наказами є протиправним, необґрунтованим, неспівмірним та таким, що порушує права та інтереси позивача, а тому спірні накази є протиправними і підлягають скасуванню.

Поряд з цим, відповідно до статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При цьому, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено. Працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не був переведений туди в установленому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28.02.2019 у справі № 817/860/16 та від 03.10.2019 у справі № 826/10460/16.

Скасування наказу про звільнення позивача, передбачає поновлення її на посаді, з якої остання була незаконно звільнена.

Отже, враховуючи висновки суду щодо скасування наказу про звільнення позивача, суд дійшов висновку, що позовна вимога про поновлення позивача на посаді підлягає задоволенню шляхом поновлення на посаді завідувача Сектору менеджменту активів Центрально-Західного міжрегіонального територіального управління АРМА з 18.07.2023, що свідчитиме про ефективний спосіб захисту порушеного права позивача.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більш як за один рік (частина 2 статті 235 Кодексу законів про працю України).

Відповідно до статті 27 Закону України "Про оплату праці" середній заробіток працівника визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати (надалі - Порядок №100, в редакції, чинній на момент звільнення позивача).

За приписами абзацу 3 пункту 2 Порядку №100 середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи (абзац 4 пункту 2 Порядку №100).

Посилаючись на положення абзацу 4 пункту 2 Порядку №100, представник позивача зазначає про те, що в даному випадку середня заробітна плата має бути розрахована виходячи з виплат за квітень-травень 2023 року, адже наказом ЦЗ МТУ АРМА від 12.06.2023 №46/06 позивач була відсторонена від виконання посадових обов`язків завідувача Сектору менеджменту активів ЦЗ МТУ АРМА з 12.06.2023.

Втім, такі посилання представника позивача судом оцінюються критично, адже положеннями абзацу 6 пункту 2 Порядку №100 чітко визначено, що час, протягом якого працівник згідно із законодавством не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду.

Таким чином, час, протягом якого позивач була відсторонена від виконання посадових обов`язків завідувача Сектору менеджменту активів ЦЗ МТУ АРМА підлягає виключенню із з розрахункового періоду.

При цьому, суд звертає увагу на те, що положення абзацу 4 пункту 2 Порядку №100 стосуються випадків, коли працівник не працював саме на протязі двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, а не певний період протягом місяця.

Пунктом 3 Порядку визначено складові, які враховуються при обчисленні середньої заробітної плати. Натомість, у пункті 4 Порядку йдеться про виплати, що не враховуються при обчисленні середньої заробітної плати.

Зокрема, абзацом «б» пункту 4 Порядку №100 передбачено, що при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо).

Особливості обрахунку розміру середньої заробітної плати за останні два місяці роботи наведено у пункті 8 Порядку, згідно із яким нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відтак наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Втім, позивач просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.07.2023 (день звільнення) по день ухвалення судом рішення про поновлення на посаді.

Разом із тим, із долучених представником відповідача доказів слідує, що заробітна плата за 17.07.2023 позивачу виплачена.

Відтак, вимога позивача щодо стягнення середнього заробітку підлягає частковому задоволенню, шляхом його стягнення за період з 18.07.2023 (наступний день за днем звільнення) по 31.01.2024 (день ухвалення судом рішення про поновлення на посаді).

Відповідно до довідки ЦЗ МТУ АРМА про заробітну плату ОСОБА_1 від 16.08.2023, в травні 2023 року позивачем отримано заробітну плату за 21 робочий день в розмірі 49376,78 грн., з яких 29159,20 грн. грошова допомога до відпустки, яка не враховується при обчисленні середньої заробітної плати.

В червні 2023 позивачем отримано заробітну плату за 7 робочих днів в сумі 5894,57 грн.

Таким чином, середньоденний заробіток позивача за два останні місяці, які передують її звільненню складає 932,58 грн. (20217,58 грн. + 5894,57 грн. / 28 робочих днів).

При цьому, суд враховує, що у період дії воєнного стану не застосовуються норми статті 73 КЗпП України (святкові і неробочі дні), згідно із Законом № 2136-IX від 15.03.2022.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.07.2023 по 31.01.2024 (дата постановлення судового рішення), враховуючи середньоденний заробіток 932,58 грн. та кількість робочих днів - 142, становить 132426,36 грн., який підлягає стягненню на користь позивача та з якого відповідачем мають бути відраховані податки та обов`язкові платежі.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до пунктів 2, 3 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць, а також рішення про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відповідна норма несе імперативний характер та не допускає відступлення від правил, передбачених нею.

Враховуючи вищевикладені положення КАС України, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення в частині поновлення позивача на посаді, а також в частині стягнення з ЦЗ МТУ АРМА на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця слід допустити до негайного виконання.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Крім того, у справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково.

Враховуючи відсутність судових витрат у даній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Центрально-Західного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів №3/07-11 від 17.07.2023 про накладення на завідувача Сектору менеджменту активів Центрально-Західного міжрегіонального територіального управління АРМА ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади державної служби за вчинення нею дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 65 Закону України "Про державну службу".

Визнати протиправним та скасувати наказ Центрально-західного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів №58/06 від 17.07.2023 про звільнення із займаної посади завідувача Сектору менеджменту активів Центрально-Західного міжрегіонального територіального управління АРМА ОСОБА_1 з 17.07.2023.

Поновити ОСОБА_1 на посаді завідувача Сектору менеджменту активів Центрально-Західного міжрегіонального територіального управління АРМА з 18.07.2023.

Стягнути з Центрально-Західного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаних від корупційних та інших злочинів на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.07.2023 по 31.01.2024 в сумі 132426 (сто тридцять дві тисячі чотириста двадцять шість) гривень 36 копійок, з вирахуванням при виплаті встановлених законом податків і зборів.

В задоволенні решти вимог позову, - відмовити.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Центрально-Західне міжрегіональне територіальне управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаних від корупційних та інших злочинів (вул. 600-річчя, 25, м. Вінниця, )

Третя особа: Національне агентство з питань запобігання корупції (бульвар М. Міхновського, 28, м. Київ, )

Повний текст рішення складено 12.02.2024.

Головуючий суддя Поліщук Ірина Миколаївна

Судді Чернюк Алла Юріївна

Жданкіна Наталія Володимирівна