Справа № 200/7287/23
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2024 року Справа№200/7287/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кравченко Т.О.,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника позивача адвоката Тимошенка Дмитра Володимировича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
15 грудня 2023 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Тернопільській області), надісланий через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 14 грудня 2023 року, в якому позивач просив:
- зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком як учаснику бойових дій на підставі п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 30 жовтня 2023 року.
30 січня 2024 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення, яким позов задовольнив повністю, а саме:
- зобов`язав ГУ ПФУ в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком як учаснику бойових дій відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за його заявою від 30 жовтня 2023 року з дня звернення за призначенням пенсії з 30 жовтня 2023 року.
Рішення від 30 січня 2024 року доставлено в електронні кабінети сторін як користувачів підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 30 січня 2024 року о 21:20, що підтверджено відповідними довідками.

В позовній заяві позивач повідомив, що попередній (орієнтовний) розрахунок його витрат на професійну правничу допомогу становить 15 000,00 грн; відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) докази витрат на професійну правничу допомогу будуть подані суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення по суті.

Докази здійснення судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу, на час розгляду справи по суті позивач не надав, а тому на стадії ухвалення рішення у справі питання про розподіл судових витрат суд не вирішував.

05 лютого 2024 року, тобто в межах п`ятиденного строку з дня ухвалення рішення у справі, до суду надійшла заява представника позивача адвоката Тимошенка Д.В. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, а саме стягнення на користь ОСОБА_1 сплаченої суми судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Тернопільській області.

06 лютого 2024 року суд постановив ухвалу, якою прийняв до розгляду заяву представника позивача адвоката Тимошенка Д.В. про ухвалення додаткового рішення у справі № 200/7287/23 та призначив її до розгляду в порядку письмового провадження; встановив відповідачу триденний строк з дня вручення цієї ухвали засобами електронного зв`язку через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» для подання заперечення на заяву.

Ухвала від 06 лютого 2024 року доставлена в електронні кабінети сторін як користувачів підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 07 лютого 2024 року о 22:02, що підтверджено відповідними довідками.

Станом на 13 лютого 2024 року правом на подання заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення відповідач не скористався.

Розглядаючи заяву представника позивача адвоката Тимошенка Д.В. по суті, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За правилами ч. 2 ст. 252 КАС заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 252 КАС суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (ч. ч. 4-5 ст. 252 КАС).

Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно зі ст. 16 КАС учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

П. 1 ч. 3 ст. 132 КАС визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Ст. 134 КАС передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч. 3 ст. 134 КАС для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень ч. 5 ст. 134 КАС, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 134 КАС у разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 КАС).

Отже, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076) договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

П. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076 встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. ст. 1 Закону № 5076).

Відповідно до ст. 19 Закону № 5076 видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до ст. 30 Закону № 5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись з відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Саме такі висновки наведені Верховним Судом, зокрема в постанові від 20 вересня 2023 року у справі № 820/3388/18.

На підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу суду надані такі докази:

1. ордер про надання правничої (правової) допомоги серії ВІ № 1176456 від 14 грудня 2023 року, згідно з яким адвокат Тимошенко Д.В., якій здійснює діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 26 серпня 2016 року № 1548, на підставі договору про надання правової допомоги від 05 жовтня 2023 року № 2 уповноважений надати правничу (правову) допомогу ОСОБА_1 в Донецькому окружному адміністративному суді;

2. договір про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 05 жовтня 2022 року № 2, укладений між адвокатом Тимошенком Д.В. та Кирюхіним В.В.

За умовами цього договору адвокат прийняв доручення від клієнта здійснити у встановлені строки та на умовах, визначених договором про надання правової допомоги, в тому числі представляти інтереси клієнта в будь-яких судах будь-якої інстанції, прокуратурі, правоохоронних органах, будь-яких інших державних та недержавних органах, підприємствах, установах, організаціях (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.3 договору за виконання цього договору адвокату сплачується гонорар у розмірі, встановленому договором.

П. 2.2 договору передбачений обов`язок клієнта сплатити гонорар адвокату чи його помічнику в розмірі та в строк згідно з цим договору.

П. 4.1 договору визначено, що за виконання договору клієнт сплачує адвокату гонорар.

Згідно з п. 4.2 договору розмір гонорару та порядок його сплати засвідчується додатком до цього договору.

3. додаток № 1 від 05 грудня 2023 року до договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 05 жовтня 2022 року № 2, який є невід`ємною частиною договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 05 жовтня 2022 року № 2 в частині обумовлених послуг (робіт), розміру та порядку оплати гонорару у судовій справі про визнання протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області від 17 листопада 2023 року № 41 про відмову у призначенні клієнту дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій на підставі п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (п. 1.1 додатку до договору).

Відповідно до п. 1.2 додатку до договору юридичну допомогу, що надається адвокатом, клієнт оплачує готівкою у гривнях.

Згідно з п. 1.3 додатку до договору підписанням цього додатку до договору сторони підтверджують сплату гонорару за написання та подання позовної заяви до ГУ ПФУ в Тернопільській області від 17 листопада 2023 року № 41 про відмову у призначенні клієнту дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій на підставі п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - у розмірі 15 000,00 грн, а також обумовлюють вартість наступних можливих юридичних послуг (робіт):

- написання та подання позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області від 17 листопада 2023 року № 41 про відмову у призначенні клієнту дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій на підставі п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - 5 годин, вартість за 1 годину 3 000,00 грн, всього 15 000,00 грн (п. 1.4 додатку до договору).

4. акт виконаних робіт від 05 лютого 2024 року № 1 до договору про надання правової допомоги (юридичних послуг) від 05 жовтня 2022 року № 2 у справі № 200/7287/23.

Згідно з п. 1 акта виконаних робіт всі обумовлені умови та домовленості за договором від 05 жовтня 2022 року № 2 і додатком до нього від 05 грудня 2023 року № 1 у справі № 200/7287/23 виконані в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 акта виконаних робіт розрахунки за професійну правничу (правову) допомогу (юридичні послуги) у справі № 200/7287/23 в суді першої інстанції здійснені сторонами до підписання цього акта в повному обсязі, а саме шляхом готівкової оплати суми в розмірі 15 000,00 грн за наступні послуги:

- написання та подання позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області від 17 листопада 2023 року № 41 про відмову у призначенні клієнту дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій на підставі п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - 5 годин, вартість за 1 годину 3 000,00 грн, всього 15 000,00 грн (п. 1.4 додатку до договору).

5. квитанція до прибуткового касового ордера від 05 грудня 2023 року № 1 про сплату ОСОБА_1 на підставі договору від 05 жовтня 2022 року № 2 та додатку від 05 грудня 2023 року № 1 до цього договору гонорару за написання та подання позову до ГУ ПФУ в Тернопільській області в сумі 15 000,00 грн.

Також суд зауважує, що матеріалами справи підтверджений факт подання адвокатом Тимошенком Д.М. позовної заяви в інтересах ОСОБА_1 .

Таким чином, факт надання адвокатом Тимошенком Д.М. професійної правничої допомоги Кирюхіну В.В. підтверджений належними і допустимими доказами.

Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі витрати на професійну правничу допомогу адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, суд встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспівмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та умовами договору тощо.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У відзиві на позовну заяву відповідач навів заперечення проти відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн. Зазначив, що не погоджується з попереднім розміром цих витрат з огляду на те, що заявлена сума є явно завищеною, необґрунтованою та непропорційною до предмета спору, не відповідає фактичним показникам витрат адвоката, понесеним при розгляді та підготовці процесуальних документів у цій справі.

Суд оцінив заявлену до відшкодування суму витрат на професійну правничу допомогу з точки зору реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також з точки зору розумності їх розміру та дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 5 000,00 грн, що відповідає критеріям співмірності і розумності в контексті обставин цієї справи.

При цьому суд врахував, що справа № 200/7287/23 є справою незначної складності, позивачем була заявлена одна немайнова вимога, спірним у справі було лише питання наявності у позивача статусу учасника бойових дій. До того ж, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд не повною мірою погодився на заведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням його позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Заяву представника позивача адвоката Тимошенка Дмитра Володимировича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 200/7287/23 задовольнити частково.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (ідентифікаційний код 14035769, місцезнаходження: 46001, Тернопільська обл., м. Тернопіль, Майдан Волі, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

3. В іншій частині заяву представника позивача адвоката Тимошенка Дмитра Володимировича залишити без задоволення.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

6. Повне судове рішення складено 13 лютого 2024 року.

Суддя Т.О. Кравченко