Справа № 280/2631/23
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 280/2631/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року

у справі № 280/2631/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області,

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просила:

визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з обчислення стажу без зарахування періоду її роботи з 20 липня 1981 року по 26 червня 1990 року та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03 березня 2023 року №35 протиправними та рішення скасувати;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу період роботи з 20 липня 1981 року по 26 червня 1990 року, у зв`язку із чим, перерахувати та виплатити пенсію з часу її призначення із урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №35 від 25.01.2023 позивачці призначено пенсію за віком з 23 грудня 2022 року. 24.02.2023 позивачка звернулася за перерахунком пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, надавши всі необхідні документи, зокрема, трудову книжку та архівну довідку виконкому Гуляйпільської міської ради від 17.02.2023 про підтвердження стажу. Заява про перерахунок пенсії із доданими до неї документами направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №35 від 03 березня 2023 року позивачці відмовлено в зарахуванні до стажу періоду роботи з 20.07.1981 по 26.06.1990 з тих підстав, що до заяви щодо перерахунку пенсії не додано завірені в установленому порядку копії первинних документів, на підставі яких складено довідку, також відсутня довідка про заробітну плату. Позивач вважає, що відмова у зарахуванні стажу за спірний період є протиправною, а тому рішення відмову у перерахунку пенсії із зарахуванням до загального стажу періоду роботи з 20.07.1981 по 26.06.1990 підлягає скасуванню.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03 березня 2023 року №35.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до її загального стажу період роботи з 20 липня 1981 року по 26 червня 1990 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з часу її призначення (23 грудня 2022 року), з урахуванням зарахованого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області до загального стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 20 липня 1981 року по 26 червня 1990 року, та з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку про протиправну відмову відповідача-2 зарахувати період роботи позивачки з 20.07.1981 по 26.06.1990 секретарем-машиністкою , оскільки позивачем на підтвердження факту наявності стажу роботи окрім довідки та інших документів надавалась трудова книжка, яка є основним документом на підтвердження стажу роботи. Жодної інформації щодо відсутні у наданій позивачем трудовій книжці необхідних записів або наявності неправильних чи неточних записів про спірний період роботи, оскаржуване рішення не містить.

В той же час, суд визнав такими, що не підлягають задоволенню, вимоги позивачки щодо визнання протиправними дій відповідача-1 з обчислення стажу позивачки та зобов`язання відповідача-1 зарахувати до її загального стажу період роботи з 20 липня 1981 року по 26 червня 1990 року, оскільки при призначені пенсії загальний стаж позивача обчислювався Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, а рішення про відмову у зарахуванні до стажу спірного періоду, з урахуванням Порядку № 22-1, прийнято відповідачем-2 - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області. Враховуючи той факт, що позивачем у даній справі оскаржується відмова відповідача-2 про перерахунок пенсії з урахуванням спірного періоду роботи, зарахування спірного періоду роботи до стажу позивача має здійснюватися саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, а не Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Разом з тим, суд першої інстанції зазначив, що належним способом захисту прав позивачки є: визнання протиправним та скасування рішення відповідача-2 від 03 березня 2023 року №35; зобов`язання відповідача-2 зарахувати позивачці до її загального стажу період роботи з 20 липня 1981 року по 26 червня 1990 року; зобов`язання відповідача-1 перерахувати та виплатити позивачці пенсію з часу її призначення (23 грудня 2022 року), з урахуванням зарахованого відповідачем-2 до загального стажу періоду роботи з 20 липня 1981 року по 26 червня 1990 року, та з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-1 (Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області) подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм матеріального і процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач зазначає, що прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області рішення від 03.03.2023 №35 про відмову у зарахуванні позивачу до загального стажу періоду роботи з 20 липня 1981 року по 26 червня 1990 року є обґрунтованим. Водночас, скаржник не погоджується із висновком суду про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити позивачці пенсію з часу її призначення (23.12.2022), оскільки обов`язок територіального органу Пенсійного фонду України вирішити звернення громадянина з приводу призначення чи перерахунку пенсії шляхом прийняття окремого письмового рішення виникає саме в того органу, який здійснював розгляд заяви про перерахунок пенсії в порядку екстериторіальності, тобто цим органом у цій справі є саме Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачка - ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 25.01.2023 як одержувач пенсії за віком відповідно до п. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, призначеної згідно до заяви від 18.01.2023.

Документи для призначення пенсії опрацьовувались в порядку екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №35 від 25 січня 2023 року позивачці призначена пенсію за віком з 23 грудня 2022 року.

Під час призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області до страхового стажу не зарахований період роботи з 20.07.1981 по 26.06.1990 на Комбікормовому заводі у Гуляйпільському районі Запорізької області.

Не погодившись з таким рішенням, 24.02.2023 позивачка звернулася за перерахунком (допризначенням) пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, надавши архівну довідку виконкому Гуляйпільської міської ради від 17.02.2023 № 01-14/М-22 про підтвердження стажу.

Відповідно до постанови Пенсійного фонду України № 25-1 від 16.12.2020, програмним забезпеченням за принципом екстериторіальної означена заява та документи, які були надані позивачкою до заяви, передані до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач-2).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №35 від 03.03.2023 відмовлено позивачі у зарахуванні вказаного періоду роботи з 20.07.1981 по 26.06.1990 з тих підстав, що до заяви щодо перерахунку пенсії позивачем надано архівну довідку за № 01-14/М-22 від 17 лютого 2023 року, яка видана Гуляйпільською міською радою на підставі відомостей нарахування заробітної плати згідно фонду 69, оп.1-ос. Завірені в установленому порядку копії первинних документів, на підставі яких складено довідку, не надані. Враховуючи відсутність довідки про заробітну плату і акту, складеного за результатами проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії згідно наданої архівної довідки відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідач-2 вказав про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1058-IV від 9 липня 2003 року особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За правилами ч. 3 ст. 24 цього Закону страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 4 ст. 24 Закону № 1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, страховий стаж, який безпосередньо пов`язаний зі сплатою страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зараховується починаючи з 01 січня 2004 року. До 01 січня 2004 року стаж вимірювався періодом роботи (трудовий стаж).

Отже, до 01 січня 2004 року трудовий стаж (періоди офіційної роботи, які підтверджені записами в трудовій книжці) автоматично зараховується як страховий стаж.

Види трудової діяльності, що зараховуються до стражу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначені ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 цього ж Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком документи, зокрема: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Отже, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей про періоди роботи, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, чинним законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах, а також необхідність надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відповідні відомості.

В спірному випадку, в трудовій книжці позивачки НОМЕР_1 від 22.07.1981 містяться записи, що у період з 20 липня 1981 року по 26 червня 1990 року позивачка працювала на Комбікормовому заводі на посаді секретар машиніст (записи №№ 1-2).

Зазначені записи трудової книжки належним чином оформлені, не місять суперечливих відомостей про періоди її роботи та узгоджуються між собою.

Відповідач-2 не ставить під сумнів достовірність записів, внесених до трудової книжки позивачки, а приймаючи рішення від 03.03.2023 № 35, вказує на ненадання разом із архівною довідкою Гуляйпільської міської ради за № 01-14/М-22 від 17.02.2023 завірених в установленому порядку копій первинних документів, на підставі яких складено довідку, а також відсутність довідки про заробітну плати і акту, складеного за результатами проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення (перерахунку) пенсії.

З приводу таких доводів суд першої інстанції правильно встановив, що на підтвердження факту наявності стажу роботи окрім довідки та інших документів пенсійному органу надавалась трудова книжка, яка з урахуванням положень статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є основним документом на підтвердження стажу роботи.

Відсутність первинних документів, на підставі яких складено архівну довідку, та довідки про заробітку плату не можуть бути підставою для виключення періодів з трудового стажу позивачки, що дає їй право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві (організації), та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства (організації) не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.

За встановлених у справі обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що період роботи позивачки на Комбікормовому заводі у Гуляйпільському районі Запорізької області мав бути врахований під час розгляду заяви про призначення пенсії як такий, що підтверджений належним чином записами трудової книжки позивачки.

Вирішуючи питання щодо органу Пенсійного фонду, який має обов`язок щодо поновлення порушеного права позивача, суд апеляційної інстанції вважає, що слід виходити з такого.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

За правилами ст. 82 цього Закону документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії (стаття 81), не пізніше 10 днів з дня їх надходження.

Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1058-IV, як зазначено в його преамбулі, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Статтею 44 Закону № 1058-IV врегульований порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону № 1058-IV в редакції на час виникнення спірних правовідносин призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

На виконання названих норм Закону № 1058-IV постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846).

Відповідно до п.1.1 Порядку 22-1 в редакції на час звернення позивача до органу Пенсійного фонду із заявою від 24.02.2023 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Відповідно до розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 в редакції Постанови Пенсійного фонду № 25-1 від 16.12.2020, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 за № 339/35961, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію (п.4.1 Порядку№ 22-1).

Пунктом 4.2 цього Порядку № 22-1 передбачено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, в тому числі: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Пунктом 4.8 Порядку № 22-1 передбачено, що заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Пунктом 4.10 Порядку № 22-1 передбачено, що після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.

В спірному випадку заява позивачки про перерахунок пенсії розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, за результатом якої прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії від 03.03.2023 № 35. І саме Головне управління управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області у цьому спорі є належним відповідачем.

Головним управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не приймалось рішення про відмову у перерахунку пенсії.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про зобов`язання відповідача-1 вчинити певні дії, оскільки відповідальним за опрацювання заяви позивача та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яке у даній справі є відповідачем-2.

Наведене вище відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та ухвалення нового рішення в цій частині про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати позивачці пенсію з часу її призначення.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року у справі № 280/2631/23 скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з часу її призначення (23 грудня 2022 року), з урахуванням зарахованого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області до загального стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 20 липня 1981 року по 26 червня 1990 року, та урахуванням раніше виплачених сум, прийняти нове рішення в цій частині.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію з часу її призначення (23 грудня 2022 року) з урахуванням періоду роботи з 20 липня 1981 року по 26 червня 1990 року.

В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року у справі № 280/2631/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко