Справа № 420/12130/23
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглядаючи за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 26.05.2023 надійшов позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови ВП № 71464297 від 12.05.2023 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн.

Ухвалою від 31.05.2023 позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишено без руху та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

21.06.2023 ухвалою прийнято до розгляду позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - Головне управління) 17.05.2023 з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - відділ примусового виконання рішень) надійшла постанова ВП № 71464297 від 12.05.2023 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн. Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вважає постанову незаконною та просить врахувати, що на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2021 по справі № 420/1970/21, яке набрало законної сили 19.04.2021, ОСОБА_1 20.04.2021 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ЮО99937 від 17.12.2020 року. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2021 становив 12346,42 грн., виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.04.2019 по 30.04.2021 в сумі 155958,55 грн. буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України. Вказує, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає права особи на отримання пенсії.

Позивач не погоджується з постановою відповідача від 12.05.2023 року в зв`язку з чим звернувся з цим позовом до суду.

26.06.2023 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що вважає позовну заяву необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Вказує, що рішення суду виконане частково, а саме в частині проведення перерахунку пенсії, однак в частині виплати нарахованої доплати пенсії залишається не виконаним; аналіз інформації зазначеної у листі вказує на безпідставне невиконання рішення суду в частині виплати нарахованої доплати за період з 01.04.2019 по 30.04.2021 в сумі 155958, 55 грн. Зазначає, що невиплата заборгованості є протиправною та свідчить про невиконання рішення суду без поважних причин. 12.05.2023 у зв`язку з повторним невиконанням рішення суду без поважних причин, державним виконавцем на підставі статей 63, 75 Закону, винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 10 200,00 грн. Вважає, що постанова про накладення штрафу є своєрідним захистом прав стягувача та стимулюванням виконання рішення суду боржником; ГУПФУ в Одеській області витрачає безпідставно кошти з Державного Бюджету на непотрібні оскарження штрафів, шляхом сплати судового збору, тоді як ці кошти можливо б було направити на виконання рішень судів. В зв`язку з цим, відповідач вважає, що при прийнятті постанови про накладення штрафу від 12.05.2023 державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому правові підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Представники сторін у судове засідання 27.06.2023 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Таким чином, оскільки представники сторін не з`явились, у зв`язку з відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглядати дану справу у письмовому провадженні.

Ухвалою від 27.06.2023 року було зупинено провадження у справі № 420/12130/23.

12.02.2024 року ухвалою судом поновлено провадження у справі.

Дослідивши подані до суду документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2021 по справі № 420/1970/21, яке набрало законної сили 19.04.2021: задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії щодо відмови в перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії та виплати пенсії з 01.04.2019 року з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ЮО99937 від 17.12.2020 року, з урахуванням вже виплачених сум; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ЮО99937 від 17.12.2020 року, з урахуванням вже виплачених сум; стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 908,00 грн.

16.03.2023 на виконання рішення суду ОСОБА_1 були видані виконавчі листи.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 04.04.2023 року (вх. № 4518) постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.04.2023 за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду № 420/1970/21 від 16.03.2023 відкрито виконавче провадження за № 71464297 щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ЮО99937 від 17.12.2020 року, з урахуванням вже виплачених сум.

Листом Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.04.2023 року вказана постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та отримана ним 12.04.2023 року.

Позивачем 14.04.2023 було направлено відповідачу лист про виконання рішення № 1500-0505-5/45013 (вх. № 5243 від 24.04.2023 року), в якому зазначено, що:

«Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2021 по справі № 420/1970/21, яке набрало законної сили 19.04.2021, ОСОБА_1 20.04.2021 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ЮО99937 від 17.12.2020 (копія перерахунку пенсії додається).

Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2021 становив 12346,42 грн (копія перерахунку пенсії додається).

Сума доплати за період з 01.04.2019 по 30.04.2021 з урахуванням фактично виплачених сум склала 155958,55 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.

Додатково повідомляємо, що Кабінетом Міністрів України бюджет Пенсійного фонду України на 2023 рік не затверджено. Тому згідно наказу Пенсійного фонду України № 55 від 31.03.2023 Головне управління на сьогодні діє на підставі тимчасового розпису доходів і видатків Пенсійного фонду України на 2 квартал 2023 року, яким не передбачені кошти на виплати за рішенням суду.

Враховуючи вищезазначене, погашення заборгованості, нарахованої на виконання рішення суду, здійснюватиметься в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

У зв`язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1279 Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги, починаючи з 1 квітня 2021 року асигнування з державного бюджету, які виділяються для забезпечення пенсійних виплат, розподіляє та спрямовує на фінансування пенсій та інших виплат Пенсійний фонд України.

Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.04.2019 по 30.04.2021 в сумі 155958,55 грн буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України (копія розрахунку на доплату пенсії додається).

Враховуючи викладене, відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України від 02.06.2016 № 1404 Про виконавче провадження (далі - Закон № 1404) просимо закінчити виконавче провадження по виконавчому листу № 420/1970/21, виданому 16.03.2023 Одеським окружним адміністративним судом.

Додатково повідомляємо, що відповідно до частини дев`ятої статті 27 Закону № 1404 виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Звертаємо увагу на те, що Головним управлінням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2021 по справі № 420/1970/21 виконано 20.04.2021, тобто, до відкриття виконавчого провадження ВП № 71464297».

26.04.2023 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову ВП № 71464297 про накладення на позивача штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду.

Листом Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.04.2023 року вказана постанова була направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та отримана ним 01.05.2023 року.

Позивачем 08.05.2023 знову було направлено відповідачу лист про виконання рішення № 1500-0505-5/55934 (вх. № 6068 від 12.05.2023 року), в якому зазначено, що:

«Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.03.2021 по справі № 420/1970/21, яке набрало законної сили 19.04.2021, ОСОБА_1 20.04.2021 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ЮО99937 від 17.12.2020.

Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2021 становив 12346,42 грн.

Сума доплати за період з 01.04.2019 по 30.04.2021 з урахуванням фактично виплачених сум склала 155958,55 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації.

Додатково повідомляємо, що Кабінетом Міністрів України бюджет Пенсійного фонду України на 2023 рік не затверджено. Тому згідно наказу Пенсійного фонду України № 55 від 31.03.2023 Головне управління на сьогодні діє на підставі тимчасового розпису доходів і видатків Пенсійного фонду України на 2 квартал 2023 року, яким не передбачені кошти на виплати за рішенням суду.

Враховуючи вищезазначене, погашення заборгованості, нарахованої на виконання рішення суду, здійснюватиметься в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

У зв`язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1279 Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги, починаючи з 1 квітня 2021 року асигнування з державного бюджету, які виділяються для забезпечення пенсійних виплат, розподіляє та спрямовує на фінансування пенсій та інших виплат Пенсійний фонд України.

Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.04.2019 по 30.04.2021 в сумі 155958,55 грн буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України.

Про виконання зазначеного рішення суду відділ примусового виконання рішень було повідомлено рекомендованим листом Головного управління від 14.04.2023 № 1500-0505-5/45013 з доданими до них копіями відповідних документів.

Враховуючи викладене, відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України від 02.06.2016 № 1404 Про виконавче провадження просимо закінчити виконавче провадження по виконавчому листу № 420/1970/21, виданому 16.03.2023 Одеським окружним адміністративним судом.

Зазначаємо, що постанова державного виконавця від 26.04.2023 ВП № 71464297 про накладення штрафу оскаржена до суду».

12.05.2023 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову ВП № 71464297 про накладення на позивача штрафу у розмірі 10200 грн. за повторне невиконання рішення суду.

Так, з вказаної постанови вбачається, що старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що вимоги виконавчого документа боржником не виконано.

Позивач, не погоджуючись з вказаною постановою про накладення штрафу, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону № 1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно з ч.1 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.63 Закону № 1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.75 Закону № 1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Суд враховує, що відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідного бюджетного асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а (К/9901/1598/18) та від 13.06.2018 у справі № 757/29541/14-а (К/9901/12146/18).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Вирішуючи спір, суд враховує, що позивачем 20.04.2021 на виконання рішення суду проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення зазначених у довідці Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № ЮО99937 від 17.12.2020 року, сума доплати за період з 01.04.2019 по 30.04.2021 з урахуванням фактично виплачених сум склала 155958,55 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації; виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.04.2019 по 30.04.2021 в сумі 155958,55 грн. буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України, що підтверджується наданим розрахунком на доплату за пенсійною справою ОСОБА_1 .

З урахуванням зазначеного, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не виконало в повному обсязі рішення суду у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування (проведення перерозподілу бюджетних коштів за окремою бюджетною програмою на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду), що здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень.

Таким чином, в даному випадку застосування відповідачем до позивача штрафу суд вважає необґрунтованим та безпідставним, оскільки невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Крім того, під час розгляду справи відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів, які б давали підстави вважати, що станом на 12.05.2023 року позивач не виконав рішення суду без поважних причин.

Суд зазначає, що стаття 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, без поважних причин.

Тобто, постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що виплати пенсій здійснюються відповідачем виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління ПФУ не має, про що зазначено у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24.01.2018 року у справі № 405/3663/13-а.

Так, виділення коштів із Державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України, тому у діях боржника в такому виконавчому провадженні відсутні ознаки вини та умислу щодо невиконання у повному обсязі судового рішення, як умови притягнення до відповідальності та накладення штрафу.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постанові від 21.08.2019 по справі № 754/3105/19, від 21.05.2020 по справі № 310/6910/16-а.

Суд також враховує, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 420/10812/23: адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задоволено; визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.04.2023 року ВП № 71464297 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.; стягнуто з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. сплачені за платіжною інструкцією № 4090 від 22.05.2023 року.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2023 року у справі № 420/10812/23: апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) задоволено частково; рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року змінено в частині мотивів щодо розподілу судових витрат і викладено мотиви відмови в редакції цієї постанови, та виключено з її резолютивної частини абзац 3 щодо стягнення з Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судових витрат в розмірі 2684,00 грн.; в іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року залишено без змін.

З врахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у справі № 420/12130/23 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Щодо прохання позивача про стягнення з відповідача судового збору суд зазначає, що у відповідності до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною другою цієї ж статті визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи те, що суд першої інстанції прийняв рішення на користь сторони, яка є суб`єктом владних повноважень, то у силу ст.2 ст.139 КАС України з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 2684,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.7, 9, 205, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 12.05.2023 року ВП № 71464297 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ).

Відповідач - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091).

Суддя О.А. Вовченко