Справа № 420/31206/23
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2024-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Державної установи «ПІВДЕННА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 51)» до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної установи «ПІВДЕННА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 51)» до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про:

- визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту з транспортного засобу майна (автомобіль ГАЗ 24, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1976 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 ) державної установи «Південна виправна колонія (№51)» на підставі постанови без номеру від 19.02.2000 року;

- зобов`язання відповідача скасувати арешт з рухомого майна (автомобіль ГАЗ 24, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1976 року випуску, кузов НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 ), який зареєстрований за державною установою «Південна виправна колонія (№51)», накладений на підставі постанови, б/н, виданий 19.02.2000 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28.03.2023 року представник позивача з метою знаття транспортного засобу з обліку установи, звернувся до сервісного центру МВС №5141, однак в знятті з обліку було відмовлено, та зазначено, що у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів є відомості про накладення арешту Приморський ДВС на підставі судового рішення від 19.02.2000 року.

28.03.2023 року представник позивача в особі голови комісії з реорганізації звернулась до Першого Приморського ВДВМ у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) з запитом №3764/21.29.31 щодо надання постанов про накладення арешту на автомобіль марки ГАЗ 24 НОМЕР_1 , 1976 року випуску, або будь-якої інформації з цього питання.

31.03.2023 року на вказаний вище запит відділом державної виконавчої служби було надано відповідь за №16408 відповідно до якої було зазначено, що за результатами перевірки інформації у Автоматизованій системі виконавчих проваджень (АСВП), виконавчих проваджень де є боржником Південна виправна колонія (№51) знайдено не було. Ідентифікувати виконавче провадження по якому накладено арешт на автомобіль ГАЗ 24 реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN: НОМЕР_3 ) на підставі судового рішення від 19.02.2000 року (24Д1569086; 124958) не можливо у зв`язку зі знищенням виконавчих проваджень та повідомлено, що згідно ч.2 та ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду.

Вважаючи, що в даному випадку відповідачем вчинено бездіяльність, яка полягає у не скасуванні арешту накладеного постановою без номеру від 19.02.2000 року, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

05.01.2024 року від Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) () надійшов відзив на адміністративний позов згідно якого зазначено, зокрема про те, що повноцінно з відображенням всіх здійснених виконавчих дій Електронна система запрацювала лише з реєстрацією Наказу Міністерства юстиції України №2432/5 від 05.08.2016 року, яким затверджено Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, (АСВП) комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

З огляду на вищевикладене, представником Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зазначено, що відомості про арешт 2000 року, які містяться в архівній базі ТСЦ ГСЦ МС в Одеській області, на який посилається позивач, ймовірно (тобто можливо зробити лише припущення) було сформовано на паперовому носії, встановити на підставі якого виконавчого документу було застосовано заборону відчуження не є можливим, так як Електронна система виконавчі проваджень була введена в дію після 2000 року. Журнали обліку виконавчих проваджень де обліковувались діючі виконавчі провадження 2000 року в органі ДВС відсутні так, як знищені по закінченню строку зберігання.

Також представником Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернуто увагу на те, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Щодо вищенаведеного відзиву то суд вказує на те, що така юридична особа як Перший Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з кодом відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є припиненою. Будь-яких пояснень та/або відповідних доказів щодо спростування вказаного особою яка надала документ під назвою «відзив на позовну заяву про визнання протиправною бездіяльність органу ДВС та зобов`язання скасувати арешт» до суду не надано.

З урахуванням вищенаведеного суд не приймає наданий до суду документ під назвою «відзив на позовну заяву про визнання протиправною бездіяльність органу ДВС та зобов`язання скасувати арешт», оскільки такий подано не уповноваженою особою.

Ухвалою суду від 01.01.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення сторін).

Ухвалою суду від 01.01.2024 року зобов`язано Перший Приморський відділ державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса)надати до Одеського окружного адміністративного суду протягом п`яти робочих днів з дня отримання цієї ухвали суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження, які стосуються предмету позову, а у разі їх відсутності вказати причини їх відсутності.

Також вищенаведеною ухвалою зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 01.02.2024 року провадження у справі поновлено.

Дослідивши адміністративний позов, відзив на адміністративний позов, надані на виконання ухвали документи відповідачем та інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 14.05.2020 року за №1659/5 (а.с.14) прийнято рішення про реорганізацію державної установи «Південна виправна колонія (№51)», яка розташована за адресою: вул.Люстдорфська дорога, буд. 9, м. Одеса, , шляхом її приєднання до державної установи «Одеська виправна колонія (№14)», яка розташована за адресою: 65059, м. Одеса, вул. Краснова, 2-а, . Встановлено, що державна установа «Одеська виправна колонія (№14)» є правонаступником усього майна, прав і обов`язків припиненої державної установи «Південна виправна колонія (№51)» та призначено головою комісії з реорганізації Зібаровського Олександра Олександровича, в.о.начальника державної установи «Південна виправна колонія (№51)». Відповідно до абз. 8 п. 5 вказаного наказу голові комісії з реорганізації необхідно, серед іншого, провести інвентаризацію та оцінку наявного майна, що знаходиться на балансі установи, її активів, пасивів, зобов`язань та здійснити їх передачу на баланс державної установи «Одеська виправна колонія (№14)» згідно з актом приймання-передачі.

Наказом Міністерства юстиції України від 22.06.2020 року №2145/5 (а.с.17) припинено повноваження голови комісії з реорганізації державної установи «Південна виправна колонія (№51)» () Зібаровського Олександра Олександровича, та призначено головою комісії з реорганізації державної установи «Південна виправна колонія (№51)» Коваля Андрія Валерійовича, помічника начальника установи (з питань залучення засуджених до праці та трудової адаптації) державної установи «Одеська виправна колонія (№14)» (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ).

В подальшому, на виконання наказу Міністерства юстиції України від 14.05.2020 року №1659/5 головою комісії з реорганізації Андрієм Ковалем було прийнято наказ від 29.07.2022 року №01/АГП-22 (а.с.19) про створення постійно діючої комісії по списанню основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, запасів, відповідно до якого було вирішено на комісію покласти обов`язки щодо проведення в установленому законодавством порядку інвентаризацію майна, що пропонується до списання, та за її результатами скласти відповідний акт; проведення огляду майна з використанням необхідної документації (технічних паспортів), а також даних бухгалтерського обліку; визначення економічної доцільності чи недоцільності відновлення та/або подальшого використання майна; встановлення фактичні причини списання майна; визначення можливість використання окремих вузлів, деталей, матеріальних об`єктів, що підлягає списанню; здійснення контролю за використанням та збереженням майна, що містить дорогоцінні метали.

Наказом голови комісії з реорганізації від 30.09.2022 року №02/АГП-22 (а.с.20) вирішено провести у жовтні-листопаді 2022 року станом на 01.10.2022 рік річну інвентаризацію основних засобів, інших необоротних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, розрахункових операцій та інших статей балансу по бюджетній діяльності установи, у термін з 01.10.2022 року по 30.11.2022 рік.

Як вказує позивач та не заперечує відповідач у вересні 2022 року було запрошено експерта ФОП ОСОБА_1 для обстеження технічного стану транспортних засобів які перебувають на балансі державної установи «Південна випрана колонія (№51)», дозвіл на виконання робіт: Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців №014087 серії АЗ від 16.01.2003 року.

Так, за результатами огляду транспортних засобів, серед іншого, ФОП ОСОБА_1 було складено акт обстеження технічного стану автомобіля ГАЗ 24 реєстраційний номер НОМЕР_1 від 28.09.2022 року, відповідно до висновків якого, за результатами обстеження технічного стану та керуючись ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» та вимогами ДСТУ 2886-94, ДСТУ 2919-94, вказаний автомобіль виробив свій фізичний ресурс, ремонт його недоцільний і подальшій експлуатації не підлягає. Експерт у акті обстеження дійшов висновку, що відновлювальні (ремонтні) роботи економно невигідно проводити, так як вартість робіт значно перевищують вартість самого автомобіля в цілому на ринку.

Комісією також було проведено обстеження технічного стану автомобіля ГАЗ 24 реєстраційний номер НОМЕР_1 за результатами якого було складено та підписано техніко-економічне обґрунтування необхідності списання майна, відповідно до якого було встановлено, що вказаний автомобіль на даний час не експлуатується і знаходиться в не робочому технічному стані. В результаті тривалої експлуатації автомобіль марки ГАЗ 24 реєстраційний номер НОМЕР_1 відпрацював свій ресурс та фізично зношений і не підлягає ремонту через те, що вартість відновлюваного ремонту перевищує його ринкову вартість. Відновлювати такий автомобіль за принципом внеску економічно недоцільно, тому інші форми управління не можливо здійснити до даного об`єкту. Після списання автомобіля марки ГАЗ 24 реєстраційний номер НОМЕР_1 буде передано до спеціалізованого підприємства із збору вторинної сировини. Очікуваний фінансовий результат від списання майна становить 2154,90 грн. Списання майна не вплине на цілісність майнового комплексу і провадження виборчої та іншої діяльності.

За результатами інвентаризації об`єктів державної власності, що пропонуються до списання 01.12.2022 року було складено та підписано усіма членами комісії акт, відповідно до якого до списання пропонується транспортний засіб автомобіль марки ГАЗ 24 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 1976, інвентарний номер НОМЕР_5 , паспортний № НОМЕР_6 .

Враховуючи експертні висновки, комісією по списанню основних засобів, інших необоротних матеріальних активів державної установи «Південна виправна колоні (№51)» (призначеної наказом №01/АГП-22 від 29.07.2022 року) було складено протокол від 01.12.2022 року (а.с.21) щодо списання транспортного засобу, який перебуває на балансі установи. Відповідно до вказаного протоколу, комісією відповідно до порядку списання об`єктів державної власності установами згідно постанови Кабінету Міністрів України №1314 від 08.11.2007 року (зі змінами внесеними згідно з постановами КМУ №814 від 09.09.2020 року розглянуто подані матеріали щодо списання транспортного засобу, що перебуває на балансі установи, та проведено обстеження транспортного засобу, що пропонується до списання, визначеного його технічний стан і можливість подальшого використання агрегатів, вузлів та деталей та оформлено за їх результатами акт по списанню транспортного засобу. Транспортний засіб, що пропонується до списання з балансу державної установи «Південна виправна колонія (№51)» - Автомобіль марки ГАЗ 24 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 1976, інвентарний номер 10500003. Згідно висновків наведених у вказаному протоколі, комісія дійшла висновку, що транспортний засіб який пропонується до списання є непридатним до експлуатації, залишкова вартість становить 0,00 грн., ліквідаційна вартість 2154, 90 грн. Вказаний транспортний засіб не використовується установою, непридатний до подальшого використання внаслідок фізичного зносу, а отже комісія вирішила його списати з балансу установи та як відновлення механічних частин та комплектуючих є економічно недоцільним.

01.12.2022 року комісією, за результатами огляду об`єкта, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 9, що належить державній установі «Південна виправна колонія (№51)» та обліковується у матеріально відповідальної особи, марки ГАЗ 24 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 1976, інвентарний номер 10500003. було складено та підписано акт списання транспортних засобів

09.12.2022 року головою комісії з реорганізації підполковником внутрішньої служби Ковалем А.В. було прийнято наказ №03/АГП-22 про списання основних засобів з балансу державної установи «Південна виправна колонія (№51)», відповідно до якого, серед іншого, вирішено списати з балансу установи автомобіль марки ГАЗ 24 реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1976 року випуску.

На виконання вказаного наказу та з метою знаття вказаного транспортного засобу з обліку установа звернулася до сервісного центру МВС №5141, однак в знятті з обліку було відмовлено, та зазначено, що у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів є відомості про накладення арешту Приморським ВДВС на підставі судового рішення від 19.02.2000 року (24Д1569086; 124958).

28.03.2023 року державна установа «Південна виправна колонія (№51)» в особі голови комісії з реорганізації звернулася до Першого Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) з запитом №3764/21.29.31 щодо надання постанов про накладення арешту на автомобіль марки ГАЗ 24 НОМЕР_1 , 1976 року випуску, або будь-якої інформації з цього питання.

31.03.2023 року на вказаний запит відділом державної виконавчої служби було надано відповідь за №16408 відповідно до якого було зазначено, що за результатами перевірки інформації у Автоматизованій системі виконавчих проваджень (АСВП), виконавчих проваджень де є боржником Південна виправна колонія (№51) знайдено не було. Ідентифікувати виконавче провадження по якому накладено арешт на автомобіль ГАЗ 24 реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN: НОМЕР_3 ) на підставі судового рішення від 19.02.2000 року (24Д1569086; 124958) не можливо у зв`язку зі знищенням виконавчих проваджень та повідомлено, що згідно ч.2 та ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду (а.с.31).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Так суд вказує, що предметом даного спору є саме питання щодо законності не зняття арешту відповідачем.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-ХІV (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції

Частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження. Одночасно з винесенням такої постанови державний виконавець може провести опис і арешт майна боржника в порядку, визначеному цим Законом.

Положеннями статті 55 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до частин третьої, четвертої і п`ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» майно боржника може бути звільнено з-під арешту за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому підпорядкований державний виконавець, якщо під час розгляду відповідної скарги боржника виявлено порушення встановленого цим Законом порядку накладення арешту. Копія постанови начальника органу державної виконавчої служби про звільнення майна боржника з-під арешту не пізніше наступного після її винесення дня надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту, а про відмову у звільненні майна боржника з-під арешту - боржнику.

У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах зроблено у постанові Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21).

При цьому судом враховано те, що відповідачем 31.03.2023 року на запит представника позивача було надано відповідь за №16408 відповідно до якого було зазначено, що за результатами перевірки інформації у Автоматизованій системі виконавчих проваджень (АСВП), виконавчих проваджень де є боржником Південна виправна колонія (№51) знайдено не було. Ідентифікувати виконавче провадження по якому накладено арешт на автомобіль ГАЗ 24 реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN: НОМЕР_3 ) на підставі судового рішення від 19.02.2000 року (24Д1569086; 124958) неможливо у зв`язку зі знищенням виконавчих проваджень та повідомлено, що згідно ч.2 та ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду (а.с.31).

Так, на думку суду вказані вище обставини відповідачем свідчать про відсутність обґрунтованих підстав для продовження арешту на транспортний засіб (автомобіль ГАЗ 24, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1976 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 ) державної установи «Південна виправна колонія (№51)».

Водночас суд зазначає, що у діях державного виконавця немає порушень норм Закону України «Про виконавче провадження», однак права боржника на розпорядження належним йому майном залишаються необґрунтовано обмеженими. Тому з метою відновлення прав Державної установи «Південна виправна колонія (№51)», які не має можливості відновити державний виконавець у закінченому виконавчому провадженні, суд дійшов висновку про необхідність скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Подібний висновок що відсутності у діях виконавця порушень норм Закону України «Про виконавче провадження» вказується також Верховним Судом у постанові від 03.02.2023 року по справі №639/858/21.

З огляду на вищенаведене суд вважає за необхідне відмовити в задоволені вимоги позивача в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту з транспортного засобу майна (автомобіль ГАЗ 24, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1976 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 ) державної установи «Південна виправна колонія (№51)» на підставі постанови без номеру від 19.02.2000 року та зобов`язати відповідача скасувати арешт з рухомого майна (автомобіль ГАЗ 24, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1976 року випуску, кузов НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 ), який зареєстрований за державною установою «Південна виправна колонія (№51)», накладений на підставі постанови, б/н, виданий 19.02.2000 року.

П.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Підсумовуючи все вищенаведене суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позову додано платіжну інструкцію №3 від 21.12.2023 року про сплату судового збору за подання адміністративного позову у загальному розмірі 2684,00 грн.

Поряд з цим суд вказує на те, що позивачем подано позов за допомогою електронного суду.

У відповідності до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Тобто вищенаведене вже свідчить про переплату судового збору.

Разом з тим, суд вказує, що враховуючи вищенаведені висновки у рішенні суду, а саме щодо відсутності протиправності бездіяльності з боку відповідача, підстав для стягнення судового збору з відповідача немає.

Таким чином суд вважає за необхідне повернути сплачений судовий збір позивачу у повному обсязі.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Державної установи «ПІВДЕННА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 51)» до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати арешт з рухомого майна (автомобіль ГАЗ 24, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1976 року випуску, кузов № НОМЕР_7 , VIN: НОМЕР_3 ), який зареєстрований за державною установою «Південна виправна колонія (№51)», накладений на підставі постанови, б/н, виданий 19.02.2000 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повернути через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області (), Державній установі «ПІВДЕННА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 51) »сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн. відповідно до платіжної інструкції №3 від 21.12.2023 року за подання адміністративного позову у даній справі.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач Державна установа «ПІВДЕННА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 51)» (65017, м. Одеса, вул. Люстдорфська, буд.9, ).

Відповідач - Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65023, м. Одеса, вул. Пастера, буд.58, ).

Суддя Іванов Е.А.