Справа № 604/1649/23
Суддя: Сіянко В. М.
Дата ухвалення: 2024-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 604/1649/23
Провадження № 2-а/604/4/24
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

за участю секретаря Феньо О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

У С Т А Н О В И В :

05.12.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ №7858071 від 02.10.2023.

В обґрунтування позову посилається на те, що інспектором Відділення поліції N 5 (смт Підволочиськ) Зигрій Б.І. неправомірно винесено відносно позивача постанову про адміністративне правопорушення від 02.10.2023 серії ЕАТ №7858071 за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Про наявність даної постанови позивач дізнався лише 27.11.2023 під час ознайомлення з матеріалами іншої справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Враховуючи, що копію оскаржуваної постанови позивач одержав лише 27.11.2023, у нього не було об`єктивної можливості звернутися до суду з позовом у десятиденний строк з дня її винесення.

В постанові зазначено, що 02.10.2023 о 20:01 год в смт Підволочиськ по вул. Лисенка ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2 ПДР. Позивач вважає, що дана постанова винесена із порушенням вимог чинного законодавства, а тому просив поновити строк оскарження постанови та скасувати постанову серії ЕАТ №7858071 від 02.10.2023, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Тернопільській області подав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову через його безпідставність, так як позивач 02.10.2023 о 20:01 год, керуючи транспортним засобом, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим вчинив адміністративне правопорушення та порушив п. 9.2 ПДР. Дане порушення зафіксовано видеореєстратором службового автомобіля.

Відповідач вважає, що спірна постанова складена уповноваженою особою у відповідності до вимог чинного КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за N 1395, інспектор поліції під час винесення оскаржуваної постанови діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

У відзиві представник відповідача також зазначив про слухання справи у його відсутності та допитати у судовому засіданні поліцейського Зигрій Б.І.

Ухвалою суду до участі як тертю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, у справі залучено інспектора відділення поліції №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області Зигрій Б.І.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Щербатюк О.Д. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, попередньо поновивши строк на оскарження постанови.

Третя особа інспектро Зигрій Б.І. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснив, що ОСОБА_1 допустив порушення правил дорожнього руху та відносно нього було правомірно винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Копію постанови було вручено ОСОБА_1 особисто в день її винесення.

Заслухавши сторони, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

02 жовтня 2023 року постановою серії ЕАТ N 7858071, винесеною інспектором ВП N 5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Зигрій Б.І. у справі про адміністративне правопорушення, позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 грн. Пункт 9 вказаної постанови містить особистий підпис ОСОБА_1 про отримання ним копії постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з п. 3 ч. 1ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеномуКАС Україниз особливостями, встановленими цим Кодексом.

Приписами частини другої статті 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Суд приймає до уваги, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного процесу та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Судом встановлено, що підставою для звернення до суду із даним позовом є незгода позивача з діями інспектора поліції, який склав 02.10.2023 постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу.

Приймаючи до уваги зміст заявлених позивачем вимог, суд дійшов висновку, що для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду із даним позовом необхідно встановити факт, коли позивачу стало відомо про існування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення відносно нього.

Статтею 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Адміністративний позов надійшов до Підволочиського районного суду Тернопільської області 05 грудня 2023 року. Тобто, позивачем було пропущено строк звернення до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Позивачем не доведено, що строк звернення до суду пропущено ним з поважних причин, оскільки в постанові серії ЕАТ №7858071 міститься підпис особи, яка притягується до адміністративної відповдільності (п.9 постанови).

Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 подано поза межами строку звернення до суду за захистом свого порушеного права і при цьому будь-яких доказів щодо поважності причин пропуску цього строку, які об`єктивно та істотно перешкоджали зверненню до суду, і не залежали від волевиявлення позивача, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, з огляду на викладене, враховуючи те, що позивачем пропущено встановлений законом строк звернення до суду з даним позовом, позивачем не доведено, що причини для поновлення строку звернення до суду з даним позовом є поважними, суд дійшов висновку про неможливість розгляду даної справи по суті та вважає за необхідне залишити даний адміністративний позов без розгляду.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 229, 240, 243, 248, 294 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 09 лютого 2024 року.

Суддя В. М. Сіянко