Справа № 480/9625/23
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2024 року Справа № 480/9625/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - ГУ ПФУ в Сумській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі по тексту - ГУ ПФУ в Житомирській області), і просить суд;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 19.08.1982 по 03.02.1984 в Путивльському горкооптторзі, з 03.02.1984 по 01.11.1997 в Путивльському міському споживчому товаристві та з 01.10.2001 по 01.08.2003 на Приватному підприємстві Люкс м. Путивль на посаді продавця.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулась до територіального органу ПФУ в Сумській області із заявою про призначення пенсії. Рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком, оскільки позивач не досягла пенсійного віку та не має страхового стажу згідно статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідачем зазначено, що страховий стаж позивача становить 19 років 09 місяців 28 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи відповідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці зазначено прізвище ОСОБА_2 , що не відповідає свідоцтву про шлюб І-БТ - ОСОБА_3 .
Разом із тим, позивач зазначає, що відповідач протиправно не враховує записи в трудовій книжки, оскільки містяться розбіжності у трудовій книжки щодо вірного написання прізвища позивача, але відповідачем частково зараховується стаж та період роботи, що відображено у наданій трудовій книжці. Внесення записів у трудову книжку, а саме змінено прізвище позивача, відбулося у зв`язку із одруженням позивачки.
Крім того позивач зазначає, що до пенсійного органу надавалися документи стосовно періоду роботи з 19.08.1982 по 03.02.1984 в Путивльському горкооптторзі, з 03.02.1984 по 01.11.1997 в Путивльському міському споживчому товаристві та з 01.10.2001 по 01.08.2003 на Приватному підприємстві Люкс м. Путивль на посаді продавця, але протиправно не враховано відповідачем. Згідно наданих довідок відповідач мав можливість встановити відповідність поданих документів позивачу, а тому безпідставно не враховується період роботи позивача на підприємстві згідно довідки, яка підписана уповноваженою особою, а відсутність кутового штампу на довідці не повинно позбавити позивача права на отримання пенсії. Зазначені довідки містять інформацію щодо періоду роботи на підприємстві, підстави їх складання, підписано уповноваженими особами, а самі довідки скріплені печатками підприємств.
Представник ГУ ПФУ в Житомирській області подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти позовних вимог у повному обсязі та зазначає, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи відповідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки на титульній сторінці зазначено прізвище " ОСОБА_2 ", що не відповідає свідоцтву про шлюб ІБТ - " ОСОБА_3 ".
Також, до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи відповідно довідок: від 24.01.2023 №2 з 03.02.1984 по 01.11.1997, №3 з 19.08.1982 по 03.02.1984, оскільки відсутня інформація про реорганізацію підприємства, від 30.06.2022 №18 з 01.10.2001 по 01.08.2003, оскільки на даному документі відсутній кутовий штамп підприємства. Згідно реєстру застрахованих осіб до стажу зараховано усі періоди трудової діяльності позивача з 01.10.2001. Таким чином, підтверджений належними документами, страховий стаж позивача становить 19 років 09 місяців 28 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
ГУ ПФУ в Сумській області повідомлялося про розгляд даної справи належним чином, проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надав.
Судом було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач звернулася до територіального органу ПФУ із заявою від 12.07.2023 про призначення пенсії (а.с.47).
В спірному рішенні зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи відповідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки на титульній сторінці зазначено прізвище ОСОБА_2 , що не відповідає свідоцтву про шлюб І-БТ - ОСОБА_3 . У разі виявлення розбіжностей в написанні прізвища, ім`я та по батькові у наданих документах, належність цих документів заявникові встановлюється в судовому порядку. Для зарахування до страховою стажу вищевказаних періодів трудової діяльності необхідно надати уточнюючі довідки, визначені порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. №637. До страхового стажу також відповідачем не зараховано періоди роботи позивача відповідно довідок: від 24.01.2023 №2 з 03.02.1984 по 01.11.1997, №3 з 19.08.1982 по 03.02.1984, оскільки відсутня інформація про реорганізацію підприємства, а також від 30.06.2022 №18 з 01.10.2001 по 01.08.2003, оскільки на даному документі відсутній кутовий штамп підприємства. Дані довідки потребують перевірки. Згідно реєстру застрахованих осіб зараховано всі періоди трудової діяльності, зокрема з 01.10.2001.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до ч. 1, 2 статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
У періоді, в якому позивачу оформлялася трудова книжка, порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях визначався Інструкцією, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 року № 162 (далі - Інструкція № 162).
Відповідно до пункту 1.1 Інструкції № 162, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.
Згідно з пунктом 2.2 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.
У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.
З приписів порядку ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, що визначався Інструкцією, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162 та Інструкції Про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58 вбачається, що заповнення трудової книжки здійснюється роботодавцем, а не працівником.
Отже, відповідальним за заповнення трудової книжки вперше, у тому числі і внесення до неї записів на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки, є підприємство роботодавець, а відтак відсутня вина позивача у тому, що трудову книжку роботодавцем оформлено із порушенням.
При цьому, слід зазначити, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
В даному випадку, матеріалами справи підтверджується, що трудова книжка НОМЕР_2 видана на ім`я « ОСОБА_2 », перекреслена на зазначено нове прізвище « ОСОБА_4 ».
Пунктом 2.6. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників передбачено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.
При цьому жодної інформації, посилання на документ, на підставі якого змінено прізвище на титульній сторінці трудової книжки НОМЕР_2 не зазначено. Відсутнє будь-яке посилання на правові підстави зміни прізвища особи. Крім того, трудова книжка НОМЕР_2 спочатку була видана на прізвище « ОСОБА_2 ». Позивачем надано до матеріалів справи копію диплому про навчання, яке видано на ім`я укр.мовою « ОСОБА_5 », рос. « ОСОБА_2 ».
Разом із тим, згідно наданого позивачем до матеріалів справи свідоцтва про народження від 22.09.2016 (повторне) зазначено інше прізвище « ОСОБА_3 ». Крім того, згідно свідоцтва про шлюб від 22.09.2016 (повторне) зазначено, що « ОСОБА_3 » після шлюбу та державної реєстрації прізвище дружини зазначено « ОСОБА_6 ».
Зазначене свідчить про те, що надані позивачем документи, а саме трудова книжка на ім`я « ОСОБА_2 » та свідоцтво про народження та шлюб на імя « ОСОБА_3 » містять різні прізвища.
Відповідно до ч,. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
В даному випадку, відповідачем правомірно у спірному рішенні зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи відповідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки на титульній сторінці зазначено прізвище ОСОБА_2 , що не відповідає свідоцтву про шлюб І-БТ - ОСОБА_3 , і належність позивачу трудової книжки необхідно встановити в судовому порядку.
Враховуючи те, що позивачем не надано до відповідача судового рішення, яким встановлено належність трудової книжки ОСОБА_7 , відповідачем правомірно було відмовлено позивачу у зарахуванні стажу згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_2 .
Разом із тим, стосовно неврахування ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 19.08.1982 по 03.02.1984 в Путивльському горкооптторзі, з 03.02.1984 по 01.11.1997 в Путивльському міському споживчому товаристві та з 01.10.2001 по 01.08.2003 на Приватному підприємстві Люкс м. Путивль на посаді продавця, з підстав, зазначених у спірному рішенні, суд зазначає наступне.
В даному випадку, ГУ ПФУ в Житомирській області до страхового стажу позивача не зарахувало періоди роботи відповідно довідок від 24.01.2023 №2 (з 03.02.1984 по 01.11.1997), №3 (з 19.08.1982 по 03.02.1984), оскільки відсутня інформація про реорганізацію підприємства.
В даному випадку, довідка №2 від 24.01.2023 та №3 від 24.01.2023 видана Путивльським міським споживчим товариством та підписана головою правління ОСОБА_8 , скріплена печаткою товариства (а.с.65,67).
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Путивльське міське споживче товариство утворено з 08.12.1994, керівник ОСОБА_8 .
У довідці №2 від 24.01.2023 зазначено, що ОСОБА_1 працювала по переводу із Путивльського горкоопторга в Путивльському міському споживчому товаристві з 03.02.1984 (розп.№14 від 03.02.1981) по 01.11.1997 (розп. №678-к від 31.10.1994).
У довідці №3 від 24.01.2023 зазначено, що ОСОБА_1 працювала в Путивльськму горкооптторг з 19.08.1982 (наказ №64 п.1 від 19.08.1982) по 03.02.1984 (наказ №12 від 03.02.1984). Зазначено, що документи передані в Путивльське міське споживче товариства у зв`язку із ліквідацією Путивльського горкооптторга згідно розпорядження районної споживчої спілки №155 від 31.07.1984.
Таким чином у наданих довідках зазначено періоди роботи позивача, зазначено документи, на підставі яких відображено період роботи, зазначено підстави видачі довідки та інформацію про ліквідацію підприємства.
Стосовно неврахування до страхового стажу позивача періоду роботи відповідно до довідки від 30.06.2022 №18 (з 01.10.2001 по 01.08.2003), оскільки на даному документі відсутній кутовий штамп підприємства, суд зазначає наступне.
В даному випадку, надана позивачем довідка містить інформацію про період роботи позивача, посаду, зазначено підстави викладення інформації, яка зазначена у довідці №18 від 30.06.2022. Довідка підписана уповноваженою особою - директором ПП «Люкс», зазначено прізвище особи ОСОБА_9 , підпис скріплено печаткою підприємства. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПП «Люкс» утворено з 28.01.1992, керівник на даний час ОСОБА_10 .
Доказів того, що відсутність кутового штампу на довідці 18 від 30.06.2022 унеможливлює з`ясування всіх обставин стосовно періоду роботи позивача, спростовує інформацію, зазначену у такій довідці, відповідачем не надано
Судом враховано, що у випадку, якщо поданих документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини.
В спірному рішенні відповідачем зазначено, що дані довідки потребують перевірки. При цьому самими відповідачами допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду поданих позивачем документів та довідком, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів того, що відповідачами проведено відповідну перевірку даних, які зазначені у наданих до заяви про призначення пенсії довідок.
Таким чином вищезазначене свідчить про те, що до заяви позивачем надано відповідні довідки, які містять інформацію про періоди роботи позивача. Доказів того, що дані довідки є підробленими, чи інформація, яка в них зазначена не відповідача фактичним обставинам, відповідачами не надано.
При цьому судом відмовляється у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 19.08.1982 по 03.02.1984 в Путивльському горкооптторзі, з 03.02.1984 по 01.11.1997 в Путивльському міському споживчому товаристві та з 01.10.2001 по 01.08.2003 на Приватному підприємстві Люкс м. Путивль на посаді продавця, оскільки в даному випадку, ГУ ПФУ в Сумській області заяву позивача від 12.07.2023 не розглядало, спірне рішення прийнято іншим територіальним органом ПФУ.
Згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.
Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, яким прийнято спірне рішення та відмовлено у призначенні пенсії, суму судового збору, сплачену при зверненні до суду, що прийняв спірне рішення.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
У задоволенні інших вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета