Справа № 520/36842/23
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 лютого 2024 року № 520/36842/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КТ КРИСТАЛ ТЕХНОЛОГІЇ" (вул. Павлівська, буд. 18/1,смт. Вільшани, Харківська обл., Харківський р-н, 62360, ) до Державної податкової служби України (площа Львівська, буд. 8,м. Київ,04053, ), Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, 61057, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 9748676/43170036 від 19.10.2023 року.

-зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8; ) здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних виписаної1 Товариством з обмеженою відповідальністю КТ КРИСТАЛ ТЕХНОЛОГІЇ (62360, Харківська обл., Дергачівський р-н, смт. Вільшани, вул. Павлівська, 18/1; ) податкової накладної № 2 від 30.08.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19.10.2023 року ГУ ДПС у Харківській області в особі Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову у такій реєстрації, було прийнято рішення № 9748676/43170036, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної № 2 від 30.08.2023 року, складеної ТОВ «КТ КРИСТАЛ ТЕХНОЛОГІЇ» (позивач). За наслідком адміністративного оскарження скаргу позивача залишено без задоволення (рішення ДПС України № 76542/43170036/2 від 31.10.2023 року).

Позивач не згоден зі вказаним рішенням, вважає його протизаконним, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що з 2019 року, позивач провадить господарську діяльність з установлення та монтажу машин і устаткування, виробництва парових котлів (крім котлів централізованого опалення). Послуги, що надаються позивачем, зокрема, за кодом ДКПП визначається як 2530 «парогенератори та їхні частини, роботи субпідрядні як частина виробництва парогенераторів, крім водогрійних котлів центрального опалення». На сьогоднішній день діяльність здійснюється на підставі ліцензії № 51-Л від 11.09.2019 року на господарську діяльність з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками СС2, ССЗ; декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці; дозволу №238.21.63 від 26.08.2021 року.

На підприємстві позивача працює 12-ть осіб, з яких безпосередньо заподіяні в виробництві працівники мають відповідні сертифікати та посвідчення. Заробітна платня та податки оплачуються вчасно; рівень заробітної плати на підприємстві встановлений вище встановленого законодавством рівня мінімальної зарплати. Додаткові потреби в тимчасовому залученні трудових ресурсів вирішуються за рахунок укладання цивільно-правових угод.

Для провадження діяльності використовується належного позивачу на праві власності та оренди обладнання, інструментів, приладів, що обліковуються на рахунку 10 бухгалтерського обліку «Основні засоби», а також малоцінних необоротних матеріальних активів, які обліковуються на рахунку 11 бухгалтерського обліку «Інші необоротні матеріальні активи».

Позивач орендує офісні та виробничо-складські приміщення у м. Харкові по вул. Плеханівській, 126 (договір оренди нежитлового приміщення № 10/02-200 від 10.02.2020 року) та по Ващенківському в`їзду, 4 (договір оренди нерухомого майна № 1/ОР від 01.04.2021 року).

Підприємство позивача має у власності автотранспорт та спецтехніку, про що за формою 20-01111 подано відомості про обладнання.

Судом встановлено, що в рамках даної діяльності позивачем було здійснено спробу зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 2 від 30.08.2023 року, виписану на адресу ТОВ «ХАРКІВЕНЕРГОРЕМОНТ ПЛЮС». Однак згідно відомостей квитанції щодо наведеної податкової накладної реєстрацію було зупинено з підстави того, що обсяг постачання товару/послуги (код 25.30) перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, затверджених Постановою КМУ № 1165 від 11.12.2019 року (надалі - Критерії).

Згідно п. 4 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Мінфіну України № 520 від 12.12.2019 року (надалі - Порядок № 520), позивач подав щодо даних податкових накладних пояснення з підтверджуючими документами:

З серпня 2023 року позивач співпрацює з ТОВ «ХАРКІВЕНЕРГОРЕМОНТ ПЛЮС» в рамках договору про закупівлю послуг № 07/08-23 від 07.08.2023 року, за умовами якого позивач, як виконавець, мав надати послуги по складанню блоків бокового екрану (Б1,Б2) та блоків двосвітлового екрану (Д1) котла ПТВМ- 180. Згідно специфікації № 1 до вказаного договору послуги по складанню блоків двосвітлового екрану (Д1) котла ПТВМ-180 мала виконуватись по 4-м екранам (вартість послуги за один екран без ПДВ - 43416,66 грн.).

Для мети виробництва позивачем були отримані від замовника (за актом від 22.08.2023 року) в якості давальницької сировини змійовики блоків екранів котла, зокрема (в контексті даного спору), - чотири комплекти змійовиків блоків двосвітлового екрану (Д1) котла ПТВМ-180.

Вказані комплектуючі мають вигляд гнутих трубних елементів, зроблених замовником самостійно згідно відповідних креслень. Технологія надання послуги позивачем передбачала складання змійовиків разом в готовий виріб. Для виконання роботи потрібні два слюсаря, які з двох боків тримають елементи конструкції, та зварник, який «наживляє» стики. В подальшому капітальна зварка відбувається при монтажу обладнання (блоків екрану) на самому котлі ПТВМ-180 відповідними монтажними організаціями, що не входить до змісту послуги позивача. Для виконання всього обсягу послуг по договору № 07/08-23 від 07.08.2023 року при 8-годинному робочому дні необхідні 5-ть робочих днів для 3-х осіб. Однак, у зв`язку з нестачею штатних робітників (троє з них були мобілізовані), позивач залучив для виконання послуг виконавців за цивільно-правовими угодами. Враховуючи їх менші кваліфікацію та досвід, їм було необхідно 8 днів для виконання робіт.

По завершенні надання послуги позивач надав замовнику акт по використанню давальницької сировини від 30.08.2023 року, та здав результат послуг за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 2 від 30.08.2023 року - щодо двох екранів котла на суму 86833,32 грн. без ПДВ, 104199,98 грн. з ПДВ.

Саме на підставі факту приймання наданих послуг (за першою подією) було складено та подано на реєстрацію спірну податкову накладну № 2 від 30.08.2023 року.

Оплати за надані послуги були вчинені замовником в два етапи - платіжними інструкціями № 1572 від 06.09.2023 року (на 12000,00 грн.) та № 1596 від 03.10.2023 року (на суму 92199,98 грн.).

В рамках розгляду пояснень і документів позивача податковим органом було надано повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів № 9686844/43170036 від 10.10.2023 року. В повідомленні запропоновано додати банківські документи щодо розрахунків згідно договорів ЦПХ, акт виконаних робіт, банківські виписки щодо розрахунків з покупцем.

Позивач надав повідомлення про подання додаткових пояснень та/або документів № 1 від 12.10.2023 року.

Фактично позивачем було вдруге надано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 2 від 30.08.2023 року та акти прийому наданих послуг до цивільно-правового договору, які вже були ним подано в першій раз. Додатково було надано видаткові касові ордери щодо розрахунків по договорам ЦПХ та банківські виписки щодо оплат від замовника (за якими раніше були надані платіжні інструкції), а також розширено пояснення в листі № 04/10 від 12.10.2023 року.

За наслідком розгляду пояснень позивача було прийняте оскаржуване рішення № 9748676/43170036 від 19.10.2023 року про відмову у реєстрації.

Рішення обґрунтовано ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.

В той же час, Комісією не зазначено конкретних документів, яких нібито не надано разом з поясненнями (хоча форма рішення, затверджена Наказом Мінфіну України № 520 від 12 грудня 2019 р., передбачає окрему строку «Додаткова інформація (зазначити конкретні документи)», яка залишена Комісією пустою).

Оскаржуване рішення містить лише загальні твердження про ненадання нашим підприємством документів, хоча у дійсності копії таких документів були передані до контролюючого органу і реальність відомостей цих документів, а також правильність їх складання не поставлена контролюючим органом під сумнів та більше того - не спростована, що стало підставою звернення до суду.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Згідно підпунктів «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

У свою чергу, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За приписами пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимоги Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, серед іншого, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку № 1246).

Так, механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок № 1165).

Пунктом 4 Порядку № 1165 визначено, що у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Згідно пункту 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до змісту пунктів 10, 11 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12.12.2019 (далі - Порядок № 520) прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі по тексту - комісія регіонального рівня). У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно пункту 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Пунктом 11 Порядку № 520 передбачено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Як вбачається зі змісту квитанцій від 28.10.2022 р. та від 02.11.2022р. контролюючим органом було сформовано висновки, що відображена у податкових накладних інформація відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Критерії ризиковості здійснення операцій оформлені у вигляді Додатку № 3 до Порядку № 1165.

Пункт 1 додатку 3 до Порядку № 1165 відносить до ознак ризиковості здійснення операцій наступне: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку, чого вимагає пункт 11 Порядку № 1165.

Однак, відсутність у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначення критерію ризиковості здійснення операцій, про які йдеться у пункті 1 додатку 3 до Порядку № 1165, із здійсненням обґрунтованого розрахунку показника за відповідним критерієм, якому відповідає платник податку, свідчить про необґрунтованість віднесення господарської операції до відповідного критерію, що визначений пунктом 1 Критеріїв ризиковості господарських операцій.

Отже, квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної не відповідає вимогам, що встановлені до неї пунктом 11 Порядку № 1165 в частині необхідності зазначення критерію (їв) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (их) зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, із обґрунтованим розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

Разом з тим, у вищевказаній квитанції фіскальним органом запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, не вказано вичерпного переліку документів, які необхідно подати платнику податків. Та, більш того, не враховано подані Позивачем первинні документи та пояснення в обґрунтування реальності та законності господарської операції

В такому випадку недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкових накладних призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, відсутності часу на надання необхідних документів, внаслідок чого Позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації податкових накладних.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Проте, навіть після надання Позивачем документів, які підтверджують інформацію, зазначену в податковій накладній для розгляду питання про скасування рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області їх не було враховано і в Рішенні вказано підставу для відмови: «ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання/транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури, інвойси, акти приймання - передачі товарів (робіт, послуг), з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних» (документи, які не надано не підкреслено).

Отже, вимога контролюючого органу про надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття/скасування рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості, породжує неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкових накладних прямо вказує на те, що рішення, які прийняті на наступному етапі, тобто рішення комісії про відмову у реєстрації податкових накладних, теж не є законними.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.04.2020р. у справі № 819/330/18.

Суд також вказує, що відповідно до ст. 1 чинного Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансово- господарську звітність» № 996-ХІУ від 16.07.1999 року «первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію».

Відповідно до норм чинного законодавства України не є первинними документами: рахунок-фактура, договір, банківська виписка, податкова накладна, акт звірки взаєморозрахунків, фіскальний чек тощо.

Вищезазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи №809/1718/15, адміністративне провадження №К/9901/19199/18 (ЄДРСРУ № 80580345), який 19 березня 2019 року підтвердив, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст. 1 Закону №996 первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.

За змістом цієї ж статті господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату і місце складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 15.12.2015 р. № 21-4266а15, договір не є первинним обліковим документом для цілей бухобліку, а свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання, в той час як первинні документи складаються лише за фактом надання послуг.

Більше того, відносно первинних бухгалтерських документів висловився Верховний суд України і в рішенні від 19 квітня 2016 року у справі №21-4985а15 вказавши, що господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу, а сам договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку.

Вказаної позиції дотримується і Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року по справі № 813/1766/17, адміністративне провадження №К/9901/3360/17 (ЄДРСРУ № 72486685).

Щодо позовної вимоги Позивача про зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну датою її фактичного отримання, суд вказує наступне.

Приписами пункту 20 Порядку ведення реєстру податкових накладних №1246 передбачено, що внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

В даному випадку, зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану позивачем податкову накладну датою її фактичного отримання є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.

Слід врахувати, що чинним законодавством України покладено на ДПС України обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто фіскальному органу надано право вільно обирати одне з двох рішень, яке на його думку є законодавчо обґрунтованим та правильним. А отже «свобода розсуду» фіскального органу, у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі №480/4038/18 та від 28.11.2019 у справі №1640/2650/18.

Отже, суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну датою її фактичного отримання, і задоволення позовних вимог у цій частині.

Суд вказує, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтер есів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина,її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 9748676/43170036 від 19.10.2023 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8; ) здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних виписаної Товариством з обмеженою відповідальністю КТ КРИСТАЛ ТЕХНОЛОГІЇ (62360, Харківська обл., Дергачівський р-н, смт. Вільшани, вул. Павлівська, 18/1; ) податкової накладної № 2 від 30.08.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, 61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КТ КРИСТАЛ ТЕХНОЛОГІЇ" (вул. Павлівська, буд. 18/1,смт. Вільшани, Харківська обл., Харківський р-н, 62360, ) сплачений судовий збір в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8,м. Київ,04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КТ КРИСТАЛ ТЕХНОЛОГІЇ" (вул. Павлівська, буд. 18/1,смт. Вільшани, Харківська обл., Харківський р-н, 62360, ) сплачений судовий збір в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.