Справа № 260/424/24
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2024 року м. Ужгород№ 260/424/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Калинич Я.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, ) до Західного МРУ МЮ Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш.Петефі, буд. 14, ) про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2024 року до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Західного МРУ МЮ Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області, відповідно до якого просить суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинця В.О. про накладення штрафу від 15.01.2024 року у розмірі 5100 грн. у виконавчому провадженні №73532408.

У позовній заяві ГУПФУ в Закарпатській області стверджує, що добровільно виконало рішення суду, однак, незважаючи на це, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень було застосовано до ГУПФУ в Закарпатській області штрафну санкцію за невиконання судового рішення без поважних причин. Позивач вважає постанову відповідача про накладення штрафу протиправною, ухваленою врозріз з численною судовою практикою та просить скасувати її.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду без виклику (повідомлення) сторін.

01 лютого 2024 року до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшов відзив на адміністративний позов, у якому відповідач проти позовних вимог заперечує, просить відмовити у їх задоволенні. Відповідач вважає постанову правомірною, оскільки позивачем не було виконано рішення суду.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

21 червня 2023 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №260/3122/23 адміністративний позов задоволено частково.

Суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо обмеження максимальним розміром при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 01 грудня 2019 року, на підставі довідки №33/27-205 від 17 травня 2021 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області» при виконанні рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року у справі №260/2941/21.

Одночасно, суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за вислугу років з 01 грудня 2019 року, на підставі довідки №33/27-205 від 17 травня 2021 року, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Закарпатській області» при виконанні рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року у справі №260/2941/21, з урахуванням раніше виплачених сум та без обмеження її максимального розміру.

В решті позовних вимог відмовив.

15 листопада 2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом по даній справі видано виконавчий лист №260/3122/23/2023 від 21.06.2023 року.

07 грудня 2023 року Постановою старшого державного виконавця Західного МРУ МЮ Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Білинцем В.О. відкрито виконавче провадження №73532408 щодо виконання судового рішення. Серед іншого, у даній постанові зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

15 грудня 2023 року листом №0700-0504-5/71790 пенсійний орган повідомив державного виконавця, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду №260/3122/23 добровільно виконане до відкриття виконавчого провадження.

Пенсійний орган здійснив ОСОБА_1 перерахунок пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення та без обмеження її максимальним розміром. Розмір пенсії, станом на 01.12.2019 року після перерахунку склав 24854,89 грн. (сума 10 прожиткових мінімумів установлених для осіб, які втратили працездатність станом на 01.12.2019 року складала 16380,00 грн.).

Нарахована заборгованість в розмірі 272655,16 грн. за період з 01.12.2019 року 31.07.2023 року облікована в Пенсійному фонді України та буде виплачена в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

15 січня 2024 року Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білинцем В.О. в рамках виконавчого провадження №73532408 накладено штраф у розмірі 5100 грн. на боржника у зв`язку з невиконанням рішення суду та зобов`язано останнього протягом десяти робочих днів виконати останнє.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду для її скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІІ.

Ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема:

- виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ).

Ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно ч.ч. 5, 6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Ч.ч.1, 2 ст.63 Закону «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Ч.1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Кабінет Міністрів України від 23.07.2014р. прийняв Постанову №280, якою затверджено Положення про Пенсійний фонд України, відповідно до якого Пенсійний фонду України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямована і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державну соціальному страхуванню (далі - Положення).

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до п.3 Положення, одним з основних завдань Пенсійного фонду та його територіальних підрозділів є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Рішення суду в частині виплати донарахованої пенсії у справі №260/3122/23 не виконано боржником протягом строку, визначеного державним виконавцем, з незалежних від його волі причин, що унеможливлює застосування такої міри відповідальності, як накладення державним виконавцем штрафу за невиконання судового рішення.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 24.01.2018р. у справі №405/3663/13-а.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне звернути увагу учасників справи на те, що виконання рішення суду залежить не тільки від дій боржника, а й від здійснення відповідного фінансування (надходження до нього коштів від Пенсійного фонду України, призначених для здійснення виплат за вказаним судовим рішенням).

Одночасно, суд зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснило перерахунок пенсії, на підставі рішення суду, в розмірі 24854,89 грн. з 01.12.2019 року, в той час, як сума 10 прожиткових мінімумів установлених для осіб, які втратили працездатність станом на 01.12.2019 року складала 16380,00 грн. Відтак, суд встановив, що позивачем виконано рішення суду від 21.06.2023 року у справі за №260/3122/23 та перераховано таку без обмеження максимального розміру.

Поряд з цим, виплату доплати позивач не здійснив з незалежних від нього причин.

Пенсійний орган зазначив, що виплата коштів на виконання рішення суду буде виплачена після виділення коштів із державного бюджету на ці цілі, оскільки ст.8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнення з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що виплата пенсії забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Суд зазначає, що фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення у справі №260/3122/23 можливе за наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Одночасно, пенсійний орган повідомив державного виконавця про те, що рішення суду виконано у добровільному порядку, надавши при цьому протокол перерахунку пенсії та розрахунок.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України у Закарпатській області в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Зазначена правова позиція неодноразово викладалась Верховним Судом України, зокрема у постанові від 02.02.2016р. справа №825/3715/14, а також Верховним Судом у постанові від 13.06.2018р. справа №757/29541/14-а.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 25.03.2021р. у справі №520/4577/19, у постанові від 09.12.2020р. у справі №824/1276/18-а.

Верховний Суд у постанові від 31.05.2021р. у справі №560/594/20 зазначив, що невиконання пенсійним органом рішення суду дозволяє державному виконавцю вжити заходи реагування у вигляді накладення штрафу, проте необхідно встановити, що послугувало причиною до невиконання рішення суду на момент накладення штрафу. Якщо встановлено, що невиконання відбулось без поважних причин, то наявні підстави для накладення штрафу, а у протилежному випадку (наявні реальні обставини, що є перешкодою до виконання), необхідно враховувати їх поважність та у кожному конкретному випадку виходити з цих обставин.

Верховний Суд в постановах від 07.11.2019р. у справі №420/70/19, від 23.04.2020р. у справі №560/523/19 та від 24.01.2018р. у справі №405/3663/13-а, від 13.10. 2021р. у справі №360/4708/20 та від 13.10.2021р. у справі №360/4705/20 зазначив, що невиконання судового рішення пенсійним органом в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Отже, суд погоджується з доводами позивача, що постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинця В.О. про накладення штрафу від 15 січня 2024 року у розмірі 5100 грн. у виконавчому провадженні №73532408 є протиправною та таку необхідно скасувати, а позов задовольнити.

Ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, передбачено, що кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд вважає наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Також, п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, ) до Західного МРУ МЮ Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш.Петефі, буд. 14, ) про скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області про накладення штрафу від 15 січня 2024 року в розмірі 5100 грн у виконавчому провадженні №73532408.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяЯ. М. Калинич