Справа № 300/1144/23
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 300/1144/23 пров. № А/857/21260/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Пліша М. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання про встановлення контролю за виконанням рішення суду та відмови у задоволенні заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення суду у справі №300/1144/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-

суддя в 1-й інстанції Григорук О. Б.,

час ухвалення рішення 18.10.2023 року,

місце ухвалення рішення м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати йому доплати до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14 липня 2021 року №713 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити позивачу щомісячну доплату у розмірі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо невиплати ОСОБА_1 з 01 червня 2022 року доплати до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14 липня 2021 року №713. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01 червня 2022 року щомісячну доплату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14 липня 2021 року №713 у розмірі 2000 гривень. Вказане рішення набрало законної сили.

09 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся у суд з клопотанням про встановлення судового контролю за виконанням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року №300/1144/23 та із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на виконання рішення суду від 28 квітня 2023 року у справі №300/1144/23.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 09 жовтня 2023 року про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 28 квітня 2023 року у справі №300/1144/23 та заяви ОСОБА_1 від 09 жовтня 2023 року про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на виконання рішення суду від 28 квітня 2023 року у справі №300/1144/23 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано тієї обставини, що вказівка на грошову допомогу у протоколі про перерахунок пенсії станом на 01 вересня 2023 року не означає її врахування з 01 червня 2022 року. Крім того, пенсійним органом залишено без розгляду його звернення щодо направлення йому розрахунку доплати до пенсії з 01 червня 2022 року по рішенню суду, яке набрало законної сили у справі №300/1144/23 та завірених копій рішень з цього приводу. З врахуванням наведеного вище просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким його клопотання та заяву задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.312 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо невиплати ОСОБА_1 з 01 червня 2022 року доплати до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14 липня 2021 року №713. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01 червня 2022 року щомісячну доплату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14 липня 2021 року №713 у розмірі 2000 гривень. Вказане рішення набрало законної сили.

На виконання вказаного судового рішення Івано-Франківським окружним адміністративним судом 11 серпня 2023 року було видано виконавчий лист №300/1144/23. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 02 серпня 2026 року.

Відповідно до відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 19 вересня 2023 року №35091-37094/Л-03/8-5800/23 на виконання рішення суду від 28 квітня 2023 року у справі №300/1144/23 до пенсії позивача встановлено з 01 червня 2022 року щомісячну доплату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14 липня 2021 року №713 у розмірі 2000 гривень.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не ухилився від виконання рішення суду у цій справі, оскільки останнім на виконання рішення суду від 28 квітня 2023 року №300/1144/23 до пенсії позивача встановлено з 01 червня 2022 року щомісячну доплату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14 липня 2021 року №713 у розмірі 2000 гривень. Крім того, позивач не надав суду доказів ймовірного уникнення чи зволікання відповідачем у виконанні вказаного судового рішення та не довів наявності об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю, як зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль та не довів протиправності рішень, дій чи бездіяльності, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на виконання рішення суду від 28 квітня 2023 року у справі №300/1144/23, а тому підстави для встановлення вказаного виду судового контролю за виконанням рішення суду в цій адміністративній справі та підстави для визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, вчинених на виконання рішення суду у даній справі відсутні.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться у ст.370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.129-1 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.14, 370 КАС України.

Згідно з ч.1, 2 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Системний аналіз зазначених вище правових норм дає підстави для висновку, що приписами статтей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст.382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відтак у разі невиконання судового рішення позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі № 806/2143/15, від 21 грудня 2020 року у справі №440/1810/19.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо невиплати ОСОБА_1 з 01 червня 2022 року доплати до пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14 липня 2021 року №713. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01 червня 2022 року щомісячну доплату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14 липня 2021 року №713 у розмірі 2000 гривень. Вказане рішення набрало законної сили.

При цьому, зі змісту відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 19 вересня 2023 року №35091-37094/Л-03/8-5800/23 вбачається, що на виконання рішення суду від 28 квітня 2023 року у справі №300/1144/23 до пенсії позивача встановлено з 01 червня 2022 року щомісячну доплату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14 липня 2021 року №713 у розмірі 2000 гривень (а.с.66).

Таким чином, підстави стверджувати про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області ухилилося та/або ухиляється від виконання рішення суду у цій справі відсутні.

Крім того, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, доказів уникнення чи зволікання відповідачем у виконанні судового рішення від 28 квітня 2023 року у справі №300/1144/23 щодо виплатити позивачу з 01 червня 2022 року щомісячної доплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14 липня 2021 року №713 у розмірі 2000 гривень апелянтом не подано, а судом таких не встановлено. Покликання позивача на ймовірне уникнення чи зволікання відповідачем у виконанні вищевказаного судового рішення колегія суддів відхиляє, оскільки захисту підлягають порушені права.

Щодо доводів апелянта про те, що пенсійним органом залишено без розгляду його звернення щодо направлення йому розрахунку доплати до пенсії з 01 червня 2022 року по рішенню суду, яке набрало законної сили у справі №300/1144/23 та завірених копій рішень з цього приводу, то колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять рішення відповідача про залишення без розгляду звернення позивача щодо розгляду вищевказаного питання, при цьому, будь-яке рішення суб`єкта владних повноважень може бути оскаржено у судовому порядку.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів у спірних правовідносинах погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не ухилився від виконання рішення суду у цій справі, оскільки останнім на виконання рішення суду від 28 квітня 2023 року №300/1144/23 до пенсії позивача встановлено з 01 червня 2022 року щомісячну доплату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14 липня 2021 року №713 у розмірі 2000 гривень. Крім того, позивач не надав суду доказів уникнення чи зволікання відповідачем у виконанні вказаного судового рішення та не довів наявності об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю, як зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль та не довів протиправності рішень, дій чи бездіяльності, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на виконання рішення суду від 28 квітня 2023 року у справі №300/1144/23, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що підстави для встановлення вказаного виду судового контролю за виконанням рішення суду в цій адміністративній справі та підстави для визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, вчинених на виконання рішення суду у даній справі відсутні.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та прийняв ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року у справі №300/1144/23 з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.242, 243, 250, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 370, 372, 382, 383 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання про встановлення контролю за виконанням рішення суду та відмови у задоволенні заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення суду у справі №300/1144/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 12 лютого 2024 року.