Справа № 120/246/24
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 лютого 2024 р. Справа № 120/246/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту гуманітарної політики Вінницької обласної військової адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту гуманітарної політики Вінницької обласної військової адміністрації, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо недотримання норм ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» під час розгляду звернення позивача від 05 грудня 2023 року вх. реєстр. №01-О-154-11;

- зобов`язати відповідача утриматися від неналежного розгляду звернень позивача та повторно розглянути звернення позивача від 05 грудня 2023 року вх. реєстр. №01-О-154-11 з врахуванням норм ст. 19 Закону України «Про звернення громадян».

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 05 грудня 2023 року надіслав на електронну адресу відповідача заяву, яка була зареєстрована цього ж дня за вхідним №01-О-154-11. У зверненні позивач зазначав про порушення, які вчиняє керівник Кузьминецького ПАЛ.

У відповіді на звернення відповідач повідомив про те, що отримав письмові пояснення керівника закладу освіти, який заперечив інформацію про скоєні ним службові порушення. На підставі цього поясненням відповідач завершив розгляд звернення позивача від 05.120.2023 року №01-О-154-11.

Проте, позивач не погоджується із таким розглядом його звернення та зазначає, що відповідач не перевірив достовірність наданої керівником закладу освіти інформації, не отримав пояснення у інших осіб та не звернувся до закладу освіти для отримання відповідних копій документів. Зазначене підтверджує те, що звернення позивача перевірене не об`єктивно, не всебічного, невідкладних заходів для припинення неправомірних дій не було вжито, причини та умови, які сприяли порушенням не виявлені та не усунуті і питання щодо притягнення керівника закладу освіти до відповідальності не вирішено.

Таким чином на думку позивача наявні підстави для задоволення позову та зобов`язання відповідача повторно розглянути його звернення.

Ухвалою суду від 09.01.2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) з особливостями, визначеними ст. 263 КАС України.

25.01.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі

Відповідач зазначає, що з метою об`єктивного, вчасного та всебічного розгляду звернення позивача від 05.12.2023, директору Кузьминецького професійного аграрного ліцею Вінницької області ОСОБА_2. Департаментом гуманітарної політики обласної військової адміністрації надіслано лист від 06 грудня 2023 року № 326 про надання пояснень з порушених заявником питань до 14 грудня 2023 року.

У листі Кузьминецького професійного аграрного ліцею Вінницької області від 13 грудня 2023 року № 273 директор закладу ОСОБА_2 проінформував про підстави звільнення електромонтера (за власним бажанням згідно статті 38 КЗпП та заяви) та заперечив факт виконання електротехнічних робіт іншими працівниками закладу.

Відтак, листом від 03 січня 2024 за вих. №01-0-154-11 за наслідками розгляду звернення ОСОБА_1 від 05 грудня 2023 року Департаментом повідомлено заявника про те, що керівництвом Департаменту взято письмове пояснення з директора Кузьминецького професійного аграрного ліцею Вінницької області ОСОБА_2 (лист №273 від 13.12.2023), яким директор закладу освіти заперечує інформацію щодо скоєних ним службових порушень.

Тому, за результати розгляду письмових пояснень директора ліцею, листом від 04.01.2024 Департамент надав відповідь позивачу на його скаргу.

Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені сторонами доводи на підтримку своїх вимог та заперечень, суд встановив такі обставини справи.

05.12.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до директора Департаменту гуманітарної політики Вінницької ОВА Буняка В.В. зі заявою, із змісту якої слідує, що директору Кузьминецького ПАЛ ОСОБА_2 не сподобався працівник, який займав посаду електромонтера, тому ця посада з травня 2023 року - вакантна. Електротехнічні роботи, за наказом ОСОБА_2 , виконують працівники ліцею, які не мають жодного допуску для такого виду робіт, що може призвести до нещасних або, не дай Боже, до летальних випадків. А ОСОБА_2 , як це було не раз, скаже, що він тут ні до чого або ще й може когось підставити і зробити винним.

Тому, заявник просив директора Департаменту гуманітарної політики Вінницької ОВА Буняка В.В. невідкладно зобов`язати директора Кузьминецького ПАЛ припинити наказувати працівникам, які не мають відповідної кваліфікації і допуску, виконувати в ліцеї електротехнічні роботи.

Відповідь на заяву просив надіслати Укрпоштою на адресу вказану в зверненні, а її копію - на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1

Листом від 03.01.2024 за № 01-О-154-11 відповідач повідомив позивача про результати розгляду його заяви від 05.12.2023 та зазначив, що керівництвом Департаменту гуманітарної політики за фактами, викладеними у заяві, взято письмове пояснення з директора Кузьминецького професійного аграрного ліцею Вінницької області ОСОБА_2 (лист №273 від 13 грудня 2023 року), яким директор закладу освіти заперечує інформацію щодо скоєних ним (на Вашу думку) службових порушень.

Одночасно заявника проінформовано, що рішення, прийняте за наслідками розгляду заяви може бути оскаржене в порядку, визначеному чинним законодавством України.

Позивач вважає, що його скаргу розглянуто неналежним чином і що відповідач допустив порушення вимог ст. 19 Закону України "Про звернення громадян", що і зумовило звернення позивача до суду з цим позовом.

Надаючи встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд керується такими мотивами.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантовано право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до ст. 5 Закону України від 02.10.1992 № 2657-XII "Про інформацію" (далі - Закон № 2657-XII) кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

За змістом статті 20 Закону № 2657-XII за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити до органів державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів врегульовані Законом України від 02.10.1996 № 393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі - Закон № 393/96-ВР).

Цей Закон також забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Вказані конституційні положення, а також положення Закону України "Про звернення громадян" містять правову процедуру розгляду звернень особи, зокрема до суб`єктів владних повноважень, яка гарантує доступ особи до інформації, обов`язок розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Правова процедура ("fair procedure" - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади, та встановлює межі вчинення повноважень органом публічної влади і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження таких дій особою, чиї інтереси вона зачіпає, до суду.

Встановлена правова процедура, як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

Ця правова процедура спрямована на забезпечення загального принципу юридичної визначеності, складовою якої є принцип легітимних очікувань як один з елементів принципу верховенства права, тобто особа правомірно очікує отримати у передбачений законом спосіб відповідь на порушене перед суб`єктом, якому адресовано звернення, питання відповідно та у спосіб, передбачений законом.

Частиною першою статті 1 Закону № 393/96-ВР визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 5 цього Закону звернення громадян адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду (ч. 1 ст. 7 Закону № 393/96-ВР).

При цьому частинами третьою, четвертою статті 7 цього Закону передбачено, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства звернення громадян мають розглядатися тим органом, до компетенції якого належить вирішення порушених у цих зверненнях питань.

Аналогічний висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі № 800/580/17.

За змістом частини 1, 3, 4 статті 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 393/96-ВР скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

За приписами статті 18 Закону № 393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право:

особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;

знайомитися з матеріалами перевірки;

подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;

бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;

користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;

одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;

висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;

вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Згідно із ст. 19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

За приписами частини першої, другої статті 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Таким чином, у разі надходження до органу звернення громадянина, відповідний орган повинен об`єктивно, всебічно і вчасно перевірити викладені у цьому зверненні обставини та письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви і суть прийнятого рішення. Це закономірно означає, що орган, до якого відбулося звернення, зобов`язаний надати мотивовану та обґрунтовану відповідь або прийняти рішення про відмову у задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні, скарзі).

Верховний Суд у постанові від 27.04.2020 у справі № 813/4351/16 зазначив, що саме по собі надання будь-якої відповіді на звернення громадянина у визначені законом строки не слід вважати повним і належним виконанням свого обов`язку суб`єктом владних повноважень. Істотною умовою такої відповіді є її належне обґрунтування і вирішення поставлених у зверненні питань (із урахуванням суті відповідного звернення і на підставі його ґрунтовного й всебічного вивчення).

У позовній заяві позивач вказує про те, що відповідач об`єктивно та всебічно не перевірив обставини викладені у заяві від 05.12.2023, а саме не перевірив достовірність наданої керівником закладу освіти інформації, не отримав пояснення у інших осіб та не звернувся до закладу освіти для отримання відповідних копій документі.

В даному випадку суд встановив, що після отримання заяви позивача від 05.12.2023, задля перевірки наведених у ній фактів та реагування на них Департамент гуманітарної політики Вінницької обласної державної адміністрації для підтвердження чи спростування обставин вкладених у заяві лише обмежився зверненням до директора Кузьминецького ПАЛ з листом від 06 грудня 2023 року № 326 про надання пояснень з усіх порушених заявником питань (по кожному факту) до 14 грудня 2023 року.

У листі Кузьминецького професійного аграрного ліцею Вінницької області від 13 грудня 2023 року № 273 директор закладу ОСОБА_2 надав інформацію, що посаду електромонтера з 01.09.2021 займав ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ), який був прийнятий на роботу відповідно до наказу №117-х від 01.09.2021 та був звільнений 07.07.2023, згідно наказу №163-к від 07.07.2023 за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України та поданої заяви. Адже відмовити працівникові у звільненні за власним бажанням роботодавець не має права. На даний час, електротехнічні роботи не виконують інші працівники ліцею, оскільки не мають відповідної кваліфікації та допуску.

За наслідок отримання листа Кузьминецького професійного аграрного ліцею Вінницької області від 13 грудня 2023 року № 273, відповідач листом від 03 січня 2024 за вих. №01-0-154-11 за наслідками розгляду звернення ОСОБА_1 від 05 грудня 2023 року повідомив заявника про те, що керівництвом Департаменту взято до уваги письмове пояснення з директора Кузьминецького професійного аграрного ліцею Вінницької області ОСОБА_2 , яким директор закладу освіти заперечує інформацію щодо скоєних ним службових порушень.

Проінформовано заявника, що рішення прийняте за наслідками розгляду заяви може бути оскаржене в порядку, визначеному чинним законодавством України.

Таким чином, на підставі пояснення директора Кузьминецького професійного аграрного ліцею Вінницької області ОСОБА_2 відповідач завершив розгляд звернення позивача від 05.120.2023 року №01-О-154-11.

При цьому, відповідач не перевірив достовірність наданої керівником закладу освіти інформації, не отримав пояснення у інших осіб та не звернувся до закладу освіти для отримання відповідних копій документів.

Зазначене підтверджує те, що звернення позивача перевірене не об`єктивно, не всебічного, невідкладних заходів для припинення неправомірних дій не було вжито, причини та умови, які сприяли порушенням не виявлені та не усунуті і питання щодо притягнення керівника закладу освіти до відповідальності не вирішено.

Тобто реального розгляду звернення позивача від 05.120.2023 року №01-О-154-11 відповідачем не відбулося.

Таким чином, наявні підстави для задоволення позовних вимог позивача у спосіб визнання протиправними дій відповідача щодо недотримання норм ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» під час розгляду звернення позивача від 05 грудня 2023 року вх. реєстр. №01-О-154-11 та зобов`язання Департаменту гуманітарної політики Вінницької обласної військової адміністрації повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 05 грудня 2023 року вх. реєстр. №01-О-154-11 з врахуванням норм ст. 19 Закону України «Про звернення громадян».

Щодо вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача утриматися від неналежного розгляду звернення від 05 грудня 2023 року вх. реєстр. №01-О-154-11, суд зазначає, що стаття 19 Закону України «Про звернення громадян» передбачає вичерпний перелік обов`язів, які повинні вчинити органи державної влади під час розгляду звернень громадян.

В даному випадку, зобов`язавши Департамент гуманітарної політики Вінницької обласної військової адміністрації повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 05 грудня 2023 року вх. реєстр. №01-О-154-11 з врахуванням норм ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», на думку суду, в повній мірі захищає порушенні права, свободи та інтереси позивача, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Суд наголошує, що, будучи органом публічної влади, відповідач підпорядкований конституційному спеціально-дозвільному принципу, закріпленому зокрема у частині другій статті 19 Основного Закону України, згідно з яким органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Застосування такого принципу суттєво обмежує відповідних суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону, тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення даного позову частково.

Вирішуючи питання щодо судового збору, суд ураховує, що позивач звільнений від його сплати, а відтак, судовий збір на користь позивача не присуджується.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту гуманітарної політики Вінницької обласної військової адміністрації щодо недотримання норм статті 19 Закону України «Про звернення громадян» під час розгляду звернення ОСОБА_1 від 05 грудня 2023 року вх. реєстр. №01-О-154-11.

Зобов`язати Департамент гуманітарної політики Вінницької обласної військової адміністрації повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 05 грудня 2023 року вх. реєстр. №01-О-154-11 з врахуванням норм статті 19 Закону України «Про звернення громадян».

У задоволенні решти позовних відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Департамент гуманітарної політики Вінницької обласної державної адміністрації (вул. М. Оводова, 33, м. Вінниця, )

Суддя Мультян Марина Бондівна