Справа № 344/242/24
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/242/24
Провадження № 2-а/344/54/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Польської М.В.

секретаря Мациборки С.Я.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах, якого діє адвокат Любчик Сергій Романович до Департаменту патрульної поліції та скасування постанови серії БВД №752407 від 30.12.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Любчик С.Р., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 30 грудня 2023 року відносно ОСОБА_1 поліцейським взводу 1 роти 2БУПП в Івано-Франківській області сержантом поліції Яворським С.В. була винесена постанова серії БАД №752407 за ч. 10 ст. 121 КУПАП, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Land Rover Range Rover Sport, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 30.12.2023 об 11год.13хв. в м.Івано-Франківську, вул.Ребета 4в, перевозив дитину зростом до 145 см, без використання дитячої утримуючої системи, що дає змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, чим порушив п.21.11. ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.10 ст.121 КУпАП. Вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з підстав зазначених у позові.

Від відповідача 26.01.2024 надійшов відзив, де зазначено про безпідставність позову, а також те, що винесена постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, долучено відеодиск, на якому вказане порушення ПДР позивачем.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, однак представник подав суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи без його участі, в задоволенні позову просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.10 ст.121 КУпАП.

Судом установлено, що 30 грудня 2023 року поліцейський взводу 1 роти 2БУПП в Івано-Франківській області сержантом поліції Яворським С.В. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №752407, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.10 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, в межах позовних вимог.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходив з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 та ст. 286 КАС України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення Правил дорожнього руху, в тому числі за ч. 10 ст. 121 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що 30.12.2023 об 11год.13хв. в м.Івано-Франківську, вул.Ребета 4в, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Land Rover Range Rover Sport, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевозив дитину зростом до 145 см, без використання дитячої утримуючої системи, що дає змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, чим порушив п.п. 21.11 ПДР України. Підпункт пункту 21.11 ДДР у постанові не зазначено, хоча зі змісту постанови це стосується правопорушення підпункту б).

З постанови також вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 10 ст. 121 КУпАП.

За змістом ч.10 ст.121 КУпАП, порушення правил перевезення дітей тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, згідно з пп. б) п. 21.11 ПДР України, у порушенні якого, згідно з постановою поліцейського обвинувачувався ОСОБА_1 , забороняється перевозити дітей, зріст яких нижче 145 см, у транспортних засобах без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу; на задньому сидінні мотоцикла та мопеда.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 9 розділу ІІІ даної Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з цим, на переконання суду, поліцейський, під час розгляду даної справи не дотримався зазначених норм.

Як встановлено судом та вбачається з відеозапису, працівники поліції зупинили ТЗ яким керував позивач, що вийшов з автомобіля о 11.15год. Причини зупинки зазначені працівниками відповідача - відсутність номерних знаків на ТЗ. Позивач пояснив, що прибув на даному автомобілі з місця проведення бойових дій, даний автомобіль є гуманітарною допомогою ( на відеозаписі позивач показував інспекторам поліції документи щодо даного автомобіля), на передньому склі є номерний знак, саме такий автомобіль йому дали в користування, є військовослужбовцем та приїхав у тимчасову відпустку. Початок перевірки ТЗ як вбачається з відео відбувається о 11.19год, об 11.20год при встановленні наявності дитини на задньому сидінні, поліцейський задав запитання до позивача чия це дитина, на що останній відповів, що його. Жодних зауважень та запитань стосовно перебування дитини у ТЗ без спеціально облаштованого місця для перевезення дітей відповідного зросту, у інспектора поліції не виникало. Отже, судом встановлено, що час вчинення правопорушення, як зазначено у постанові о 11.13год, не відповідає фактичним обставинам розгляду справи. Об 11.23год оголошена вимога водію проїхати у медичний заклад щодо перевірки стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, о 11.24год проводився огляд багажника, після чого позивач скористався викликом адвоката та знайомого, оскільки залишити власний автомобіль з дитиною у ньому без будь-якого догляду було не можливим. Суд звертає увагу на те, що розгляд справи щодо складання протоколу по ч.1 ст.130 КУпАП (з реєстру судових рішень справу закрито за відсутності складу правопорушення) та складеної постанови, що є предметом оскарження, розпочато о 12.21год і після зачитування прав та обов`язків, позивач забажав скористатись правом на захист та ознайомлюватись зі складеними протоколом і постановою в присутності адвоката, який прибув на місце зупинки ТЗ о 12.36год.

Отже, складання постанови про накладення адмін.стягнення винесено аж о 12.23год, яке допущено водієм нібито о 11.13год (тобто 1 годину 10 хв. потому), при цьому що на оглянутому судом відео, о 11.13год. виявлення вчинення правопорушення навіть не зафіксовано.

Таким чином, судом встановлено, що інспектор вніс не вірні дані у оскаржувану постанову щодо часу вчинення правопорушення, допустив порушення при складанні постанови про адміністративне правопорушення, не зазначивши у ній нормативного акта, що встановлює відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 10 ст. 121 КУпАП, зокрема відсутність чіткої норми наявного переліку порушень за п.21.11 ПДР.

Таким чином, позовна заява частково є обґрунтованою а позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини, принцип презумпції невинуватості поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France).

Крім того, відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції належить стягнути на користь позивача 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах, якого діє адвокат Любчик Сергій Романович до Департаменту патрульної поліції та скасування постанови серії БВД №752407 від 30.12.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову серії БАД №752407 від 30.12.2023 винесену поліцейським взводу 1 роти 2БУПП в Івано-Франківській області сержантом поліції Яворським С.В., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 10 ст. 121 КУпАП - скасувати.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, , адреса: 03048, місто Київ, ВУЛИЦЯ ФЕДОРА ЕРНСТА, будинок 3 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА