Справа № 158/199/24
Суддя: Корецька В. В.
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/199/24
Провадження № 2-а/0158/8/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2024 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді - Корецької В.В.
за участю секретаря - Процик Л.В.
позивача ОСОБА_1
представника відповідача Сень А.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Луцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Позовні вимоги мотивував тим що, начальником Луцького РТЦК та СП винесено постанову №18ЛРТЦК від 08.01.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.
Вказує, що відповідно до даної постанови, він, 14.11.2023 року допустив порушення правил військового обліку, а саме не з`явився по виклику до ІНФОРМАЦІЯ_1 , без поважних причин, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.
Зазначену постанову вважає протиправною, оскільки за весь період з початку введення правового режиму воєнного стану, жодних повісток не отримував, так як до цього мав право на відстрочку від призову на військову службу по мобілізації, у зв`язку із наявністю у нього на утриманні трьох неповнолітніх дітей.
З врахуванням вищевикладеного, просив суд скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №18 ЛРТЦК від 08.01.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у даній справі у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.01.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено судовий розгляд.
26.01.2024 року від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній зазначив, що 13.11.2023 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 було вручено повістку ОСОБА_1 про виклик до РТЦК та СП на 14.11.2023 року. В свою чергу, останній відмовився від підпису про її отримання, що підтверджується запис на звороті повістки та 14.11.2023 року за викликом до Луцького РТЦК та СП не з`явився. Також зазначив, що 05.01.2024 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП за фактом неявки до ІНФОРМАЦІЯ_1 і повторно вручено повістку на 08.01.2024 року, з метою уточнення облікових даних, визначення його призначення на особливий період та розгляду справи про адміністративне правопорушення. Внаслідок чого, 08.01.2024 року відносно ОСОБА_1 була винесено постанову №18 ЛРТЦК про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.
На підставі вищевикладеного просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
12.02.2024 року від позивача ОСОБА_1 до суду подано відповідь на відзив, відповідно до якого останній зазначив, що повістка про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_1 заповнена однією особою, а акт складено іншою, в присутності різних свідків, які є співробітниками ТЦК та СП. Крім того, жодних інших доказів того, що він відмовився від підпису та отримання повістки відповідачем надано не було, а тому просив задовольнити його позовні вимоги.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Представник Луцького РТЦК та СП Сень А.П. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні.
Заслухавши пояснення учасників справи, кожного зокрема, всебічно проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.
Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку, цей строк за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.
Судом встановлено, що працівниками Луцьким РТЦК та СП було складено повістку про виклик ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 08 год. 00 хв. 14.11.2023 року /а.с.21/.
Відповідно до акту про відмову від підпису та отримання повістки Луцького РТЦК та СП від 13.11.2023 року, ОСОБА_1 відмовився отримувати та підписувати повістку про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою уточнення даних, проходження медичної комісії та визначення призначення в особливий склад, в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 /а.с.20/.
У подальшому, 05.01.2024 року старшим сержантом Луцького РТЦК та СП ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та повторно складено повістку про виклик ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до РТЦК та СП на 09 год. 00 хв. 08.01.2024 року /а.с.7/.
Постановою начальника Луцького РТЦК та СП №18ЛРТЦК від 08.01.2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. /а.с.6/.
Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як передбачено ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період.
Дана норма є бланкетною та відсилає до іншого законодавства, яке зокрема регулює порядок проведення мобілізації.
Пункт 1 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вказує, що громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно ч. ч. 1, 3 до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період;
Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Відповідно до абзацу 2 пункту 1 додатку 2 до Порядку ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні:
2) прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Отже вказаними нормами передбачений обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів у разі отримання ним виклику до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, явитися за таким викликом у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях).
Поряд з цим, слід зазначити, що наявність права на відстрочку від призову на військову службу по мобілізації, не є підставою для неявки до РТЦК та СП за викликом (повісткою) для уточнення облікових даних, тощо.
Суд не бере до уваги твердження позивача ОСОБА_1 про те, що повістки про явку на 14.11.2023 року він не отримував, оскільки, як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 13.11.2023 року працівниками Луцького РТЦК та СП була виписана повістка про явку ОСОБА_1 на 08 год. 00 хв. 14.11.2023 року від отримання якої останній відмовився, про що складено відповідний акт.
Саме по собі твердження позивача про те, що даний акт не є належним доказом його оповіщення про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 не заслуговує на увагу, оскільки жодним чином не ставить під сумнів інформацію викладену у ньому.
Суд зазначає, що даний акт складений та затверджений уповноваженими службовими особами, жодних відомостей які б могли ставити під сумнів інформацію викладену у ньому, у тому числі й щодо можливої його підробки у суду не має, а тому суд бере до уваги зазначене твердження.
При цьому, варто зазначити, що відмова військовозобов`язаного від отримання повістки без поважних причин, не свідчить про відсутність у нього обов`язку явитися до відповідного ТЦК та СП на дату та час указані у повістці.
З врахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 порушуючи законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію не з`явився за викликом до Луцького РТЦК та СП, а тому суд приходить до висновку, що в його діях містилися ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, суб`єктом владних повноважень правомірно винесено оспорювану постанову про накладення адміністративного стягнення, відтак, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 241-246, 286 КАС України, суд, -
у х в а л и в :
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Луцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач Луцький районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, адреса: АДРЕСА_2 .

Представник відповідача Сень Алла Петрівна, адреса: м. Ківерці, вул. Героїв УПА, 6, Луцького району Волинської області.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька

Повний текст рішення суду виготовлено 13.02.2024 року.