Справа № 480/8138/23
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2024 року Справа № 480/8138/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гелети С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Такі рішення позивач вважає незаконними, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом своїх прав. Зазначає, що позивачем надано до територіального органу довідку підприємства, яке вперше оформляло позивачу трудову книжку, і яке зробило виправлення на титульній сторінці в місяці народження позивача. Позивач зазначає, що у зв`язку із виправленням у трудовій книжці періоди роботи позивача, які відображені у такій трудовій книжці взагалі не досліджувалися відповідачами, стаж не зарахований, що позбавляє права позивача на отримання пенсії.
При опрацюванні наданих позивачем документів по обчисленню страхового стажу для призначення пенсії за віком, органом Пенсійного фонду України розраховано стаж, який склав 11 років 5 місяців 9 днів. До страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки дата народження містить виправлення, яке не завірене належним чином, що суперечить п. 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.
Отже, враховуючи вищезазначене, представник ГУ ПФУ в Чернівецькій області зазначає, що розрахунок стажу позивачу проведено згідно вимог чинного законодавства, таким чином у задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки у позивача відсутній необхідний стаж для призначення пенсії за віком - не менше 25 років.
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На підставі розпорядження керівника апарату призначено повторний автоматизований розподіл судової справи та визначено новий склад суду. Ухвалою суду від 18.10.2023 прийнято справу до провадження та розгляд справи розпочався спочатку у новому складі суду. Судом додатково витребувано в учасників справи, а також ГУ ПФУ в Сумській області додаткові документи, що стосуються спірних правовідносин.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач 13.06.2023 подав заяву про призначення пенсії за віком (а.с. 101).
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ у Рівненській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.
Позивач 28.06.2023 повторно звернувся до територіального органу ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком та надано додаткові документи (а.с. 35,65).
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Чернівецькій області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.
За доданими документами до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки дата народження містить виправлення не завірене належним чином, що суперечить п.2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється колишня дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства та печаткою відділу кадрів.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно із преамбулою Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003р. № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Абзацом 1 частини 1 статті 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Умови та перелік осіб, які мають право на призначення дострокової пенсії за віком визначено п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-IV, зокрема після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Приписами частин 1, 2, 4 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
При цьому, ч.1 ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Згідно з приписами статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637).
Відповідно до п.1, п.2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з абз.1 п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
За приписами п.26 Порядку №637 якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №439/1148/17.
За приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974р. №162 (зі змінами) (далі Інструкція №162), що була чинна на момент видачі позивачеві трудової книжки від 25.07.1988 серії НОМЕР_1 , трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.
Згідно з п.2.2 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу; прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження та заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань, заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і уставами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видано дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції і про виплачені у зв`язку із цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не вносяться.
Пунктом 2.5 Інструкції №162 передбачено, що у разі виявлення неправильного чи неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження і заохочення і інші виправлення виконується адміністрацією того підприємства, де було внесено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати робітнику в цьому необхідну допомогу.
Згідно з п.2.7 Інструкції №162 якщо підприємство, що внесло неправильний чи неточний запис, ліквідовано, виправлення вносяться правонаступником, а при його відсутності вищестоящою організацією, якій підпорядковувалося ліквідоване підприємство.
Аналогічні приписи містяться і у п.п.1.1, 2.4, 2.6 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі Інструкція №58), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993р. за №110.
При цьому, п.1.2 Інструкції №58 від 29.07.1993р. передбачено, що трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.
Пунктами 2.12-2.13 Інструкції №58 передбачено, що після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні із заявами про призначення пенсії за віком подано трудову книжку від 25.07.1988 серії НОМЕР_1 .
Надана трудова книжка позивача містить належні записи про прийняття на роботу та звільнення з роботи, записи оформлені належним чином, у разі необхідності засвідчені підписами та скріплені печатками підприємств. Титульний аркуш трудової книжки містить відтиск печатки та підпис особи, відповідальної за видачу трудових книжок, а також підпис особи на ім`я якої видана трудова книжка - ОСОБА_1 .
В даному випадку, підставою для неврахування до страхового стажу періоду трудової діяльності позивача згідно записів у трудовій книжці стала та обставина, що на титульному аркуші трудової книжки серії НОМЕР_1 виправлено місяць народження ОСОБА_1 . Дані обставини не є спірними сторонами не заперечується.
Згідно записів у трудовій книжці оформлення вперше трудової книжки здійснено 25.07.1988 Сумським облрибокомбінатом в якому з 25.08.1988 почав роботу позивач на посаді рибовода по 3 розряду на рибо дільниці «Суми», про що зроблено запис за номером 1. Звільнений позивач з посади у Сумському облрибокомбінаті 15.07.1989 за власним бажанням, про що здійснено запис під номером 2. Крім того, на першій сторінці щодо даних про роботу також здійснено запис про службу в армії з 24.06.1986 по 20.05.1988.
Судом враховується, що період перебування позивача в армії з 24.06.1986 по 20.05.1988, а також період роботи позивача у Сумському облрибкомбінаті, які співпадають із даними, зазначеними в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , відповідачами врахована в стаж позивача, що підтверджується відповідним розрахунком страхового стажу ОСОБА_1 (а.с. 38).
Суд зазначає, що відсутність здійсненого виправлення у місяці народження позивача, яке не завірено підприємством, жодним чино не впливає на можливість зарахувати періоди роботи позивача до страхового стажу, оскільки формальні неточності в документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
В даному випадку, судом враховується, що в матеріалах справи міститься довідка №27 від 28.06.2023, яка видана ПРАТ «Сумирибгосп» стосовно перейменування та реорганізації Сумського обласного виробничого рибокомбінату (а.с.9).
Також в матеріалах справи міститься довідка №28 від 28.06.2023 , видана ПРАТ «Сумирибгосп» на ім`я ОСОБА_1 про те, що трудова книжка серії НОМЕР_1 від 25.07.1988 видана Сумським обласним виробничим рибокомбінатом, при оформленні допущена помилка в даті народження, є виправленою, але не завірена належним чином. Відповідно до свідоцтва про народження вірна дата народження ОСОБА_1 є ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).
В додаткових поясненнях, наданих на виконання ухвали суду про витребування доказів, представник позивача зазначив, що довідки №28 та №27 від 28.06.2023 надавалися до територіального органу Пенсійного фонду України, але у позивача відсутні відмітки про отримання їх територіальним органом Пенсійного фонду України.
На виконання вимог суду представником ГУ ПФУ в Сумській області надано копії документів з пенсійної справи ОСОБА_1 в яких наявні видані ПРАТ «Сумирибгосп» на ім`я ОСОБА_1 довідка за № 27 від 28.06.2023 (а.с.94 зворотн.стор) та №28 від 28.06.2023 (а.с.96 зворотн.стор).
Вирішуючи спір по суті, суд зважає на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11.11.2020 у справі № 677/831/17. Так Верховний Суд звернув увагу на те, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. При цьому витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу.
Дійсно, трудова книжка, яку було надано позивачем разом із заявою від 16.06.2023 про призначення пенсії містила виправлення. При цьому після прийняття рішенні від 21.06.2023 про відмову у призначенні пенсії позивачем отримано 28.06.2023 відповідні довідки ПРАТ «Сумирибгосп», що стосуються виправлень у трудовій книжки позивача.
Крім того, під час повторно звернення із заявою від 28.06.2023 позивачем додатково надано було до територіального органу Пенсійного фонду України зазначені дві довідки підприємства ПРАТ «Сумирибгосп», яким вперше заповнено трудову книжку позивача та здійснено виправлення у місяці народження позивача.
Судом враховується, що про наявність довідки ПРАТ «Сумирибгосп» на ім`я ОСОБА_1 за № 27 від 28.06.2023 (а.с.94 зворотн.стор) та №28 від 28.06.2023 (а.с.96 зворотн.стор) ГУ ПФУ в Чернівецькій області не могло не бути обізнано, оскільки такі довідки є в пенсійній електронній справі позивача, що підтверджується матеріалами справи.
При цьому, суд звертає увагу, що у ГУ ПФУ в Чернівецькій області була в наявності письмова інформація підприємства, яке заповнювало позивачу трудову книжку вперше, дійсно помилково зроблено помилку у місяці народження позивача, виправлено, але не завірено виправлення печаткою підприємства.
Відтак, у ГУ ПФУ в Чернівецькій області відсутні підстави стверджувати про те, що у пенсійного органу не було наявної можливість перевірити належність трудової книжки саме позивачеві та встановити, що вказане у наданій трудовій книжці не стосується позивача.
Таким чином ГУ ПФУ в Чернівецькій області повинно було бути досліджено зміст трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (із урахуванням наданих довідок ПРАТ «Сумирибгосп» на ім`я ОСОБА_1 від 28.06.2023 за №27 та №28) та здійснити відповідний підрахунок стажу позивача із дослідженням та урахуванням періодів роботи, які відображені у такій трудовій книжці.
Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки, тому відсутні підстави для неврахування до страхового стажу позивача періодів роботи, які відображені у трудовій книжки позивача. Отже, записи про періоди роботи позивача, визначені в трудовій книжці повинні бути досліджені пенсійним органом при обчисленні стразового стажу для вирішення питання щодо права позивача на отримання пенсії.
При цьому стосовно позовних вимог щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу позивача записи трудової книжки НОМЕР_1 , суд відмовляє у їх задоволенні, враховуючи те, що такі вимоги є передчасними. В даному випадку, ГУ ПФУ в Чернівецькій області взагалі не дослідувало зміст трудової книжки, підрахунок стажу відповідно до даних трудової книжки не здійснило.
З огляду на наведене, ГУ ПФУ в Чернівецькій області безпідставно не взято до уваги зміст трудової книжки стосовно трудової діяльності позивача, не здійснено відповідний підрахунок стажу позивача та передчасно прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за відсутності необхідного стажу у позивача.
Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (м.Чернівці, вул..О.Кобилянської, буд1/площа Центральна,3,і.к. 40329345) повторно розглянути заяву від 28.06.2023 про призначення пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,і.к. НОМЕР_2 ) із здійсненням належного підрахунку страхового стажу ОСОБА_1 відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 , виданої 25.07.1988, та прийняти за результатом розгляду заяви та перерахунку страхового стажу рішення по суті заяви.
У задоволенні інших вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Гелета