Справа № 480/6795/23
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2024 року Справа № 480/6795/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Соп`яненка О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6795/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови включити до загального трудового стажу ОСОБА_1 час відбування кримінального покарання у вигляді виправних робіт з 01.02.1990 по 20.12.1990 за вироком Конотопського міського народного суду від 26.12.1989 за місцем роботи у Відділі робочого Конотопського відділення ПЗ залізниці;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 час відбування кримінального покарання у вигляді виправних робіт з 01.02.1990 по 20.12.1990 за вироком Конотопського міського народного суду від 26.12.1989 за місцем роботи у Відділі робочого Конотопського відділення ПЗ залізниці.
Позовні вимоги позивач мотивує тим, що по досягненню 60 років звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Проте, 17.04.2023 відповідач своїм листом повідомив, що пенсійний орган не врахував до страхового стажу наявний в трудовій книжці період з 01.02.1990 по 20.12.1990 відбування покарання у вигляді виправних робіт без позбавлення волі та фактично, відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком, що і стало підставою для звернення до суду з позовом за захистом прав.
Ухвалою суду від 05.07.2023 вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 18.09.2023 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без виклику сторін та відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.
Відповідач повідомлявся про розгляд даної справи належним чином, проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надав.
Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, а також у відповідності до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання ГУ ПФУ в Сумській області відзиву на позов кваліфікується судом як визнання позову.
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
З трудової книжки позивача вбачається, що оскаржуваний період роботи з 01.02.1990 по 20.12.1990 не зараховується до загального та безперервного трудового стажу позивача.(а.с.4)
По досягненню шестидесятирічного віку позивач звернулася до управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком.
Листом управління ПФУ відмовило у призначенні пенсії, пославшись на те, що в трудовій книжці міститься запис про не зарахування часу відбування покарання у виді виправних робіт до трудового стажу позивача.(а.с. 6)
Не погоджуючись з цими діями управління ПФУ, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.
Згідно з ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до п. а) ч. 3 ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.
Страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає соціальному страхуванню відповідно до видів соціального страхування, тобто той період, за який сплачувались страхові внески до Пенсійного фонду України. Поняття "страхового стажу" було введено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV , який набув чинності з 1 січня 2004 року. Трудовий стаж, набутий до 01.01.2004 року використовується для нарахування пенсії та інших соціальних виплат так само як і страховий (фактично прирівняний до страхового).
Відповідно до статті 103 Виправно-трудового кодексу України (прийнятого 23.12.1970 № 3325-УІІ, втратив чинність з 01.01.2004 у зв`язку з набуттям чинності Кримінально-виконавчого кодексу України від 11.07.2003 № 1129-ІV) в період, коли позивач відбував покарання, час відбування виправних робіт без позбавлення волі до загального і безперервного трудового стажу засудженого не зараховується, про що робиться запис у його трудовій книжці. При умові сумлінної роботи і зразкової поведінки в період відбування виправних робіт без позбавлення волі цей час може бути включений в загальний трудовий стаж особи, яка відбула покарання, на підставі рішення суду в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством України.
Положеннями статтей 95, 96 Виправно-трудового кодексу України, якими регулювався порядок і умови виконання покарання у виді виправних робіт та які були чинні у період відбування позивачем виправних робіт, визначалось, що особа, засуджена до виправних робіт за місцем роботи, де вона працювала до засудження, або направляється органами, що виконують цей вид покарання, для роботи на інше підприємство, установу чи організацію. При цьому із заробітку засудженого провадяться відрахування, число днів, відроблених засудженим, повинно бути не менше числа робочих днів, що припадають на встановлений судом календарний строк покарання.
Згідно з частиною третьою статті 42 чинного Кримінально-виконавчого кодексу України, який почав діяти з 01.01.2004, час відбування засудженим покарання у виді виправних робіт зараховується в загальний стаж роботи.
Статтею 8 Кримінально-виконавчого кодексу України встановлено, що засуджені мають право на соціальне забезпечення, у тому числі й на отримання пенсій відповідно до законів України.
Відповідно до Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України з набранням чинності цим Кодексом втрачає чинність Виправно-трудовий кодекс України; закони України та інші нормативно-правові акти до приведення у відповідність із цим Кодексом застосовуються у частині, що не суперечить цьому Кодексу.
Правовідносини, пов`язані із визначенням загального страхового стажу позивача виникли з моменту звернення позивача до управління ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком.
На момент виникнення спірних правовідносин частина 3 статті 42 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачає, що час відбування засудженим покарання у вигляді виправних робіт зараховується в загальний стаж роботи.
З огляду на те, що на час вирішення питання про обчислення загального страхового стажу позивача частина 3 статті 42 Кримінально-виконавчого кодексу України прямо передбачає можливість включення до загального стажу роботи періоду відбування покарання у виді виправних робіт, то період роботи позивача з 01.02.1990 по 20.12.1990 має бути зарахований до її загального страхового стажу. Так, у справі за подібних правовідносин Верховний Суд висловив правову позицію щодо застосування зазначених вище норм матеріального права (постанова від 30.01.2018 у справі № 211/1432/17 (2-а/211/103/17)).
Згідно ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Приписами ч.1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст. 77 КАС України).
З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Приписами ч.1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з ГУ ПФУ в Сумській області за рахунок його бюджетних асигнувань в рахунок повернення суму судового збору в розмірі 1073,60 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови включити до загального трудового стажу ОСОБА_1 час відбування кримінального покарання у вигляді виправних робіт з 01.02.1990 по 20.12.1990 за вироком Конотопського міського народного суду від 26.12.1989 за місцем роботи у Відділі робочого Конотопського відділення ПЗ залізниці.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко