Справа № 480/10231/23
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі по тексту - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 31.08.2021 року на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі № 480/5856/20;
- визнати протиправною бездіяльність Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 17.08.2023 року на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року у справі № 480/2738/22;
- зобов`язати Сумський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 31.08.2021 року на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі № 480/5856/20;
- зобов`язати Сумський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 17.08.2023 року на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року у справі № 480/2738/22.
Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що відповідачем в порушення статті 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати не виплачено на користь позивача компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 31.08.2021 року на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі № 480/5856/20 та 17.08.2023 року на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року у справі № 480/2738/22.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу заперечення.
На виконання вимог суду представником відповідача надано суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог та просить відмовити в їх задоволенні, зокрема, зазначивши, що військовослужбовці не перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а проходять військову службу. Виходячи з наведеного, на військовослужбовців, які проходять військову службу у військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, Кодекс законів про працю України не поширюється. Отже, законні підстави для нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення у Сумського ОТЦК та СП відсутні (а.с. 13).
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.03.2019 № 65 ОСОБА_1 з 30.03.2019 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 6).
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 у справі №480/5856/20, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2021 року, було частково задоволено позовні вимоги позивача та, зокрема, зобов`язано Сумський обласний військовий комісаріат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 30.03.2019.

На виконання зазначеного рішення відповідачем було здійснено виплату 31.08.2023 року в розмірі 4 462,60 грн., що підтверджується випискою з карткового рахунку позивача (а.с. 6 (зворотній бік).

В подальшому рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 22.09.2022 у справі №480/2738/22, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2023 року, було частково задоволено позовні вимоги позивача та, зокрема, зобов`язано Сумський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 30.03.2019 року, відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

На виконання зазначеного рішення відповідачем було здійснено виплату 17.08.2023 року в розмірі 84634,68 грн., що підтверджується випискою з карткового рахунку позивача (а.с. 7).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (далі Закон - № 2050-ІІІ; в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

За приписами статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно із ст. 4 Закону № 2050-ІІІ, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Пункти 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 (в подальшому - Порядок № 159), відтворюють зміст положень Закону № 2050-III та конкретизують підстави та механізм виплати компенсації.

Пунктом 4 Порядку № 159 визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

З аналізу норм Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 слідує, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії; 2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата); 3) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 4) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; 5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Проте, суд зазначає, що відповідно до статті 7 Закону № 2050-III та пункту 8 Порядку № 159, відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Тобто необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону № 2050-III, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, або відмовити у її виплаті. А тому тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постановах Верховного Суду від 18.08.2023 у справі № 460/4166/20 та від 21.08.2023 у справі № 460/6767/20.

Суд зазначає, що судом було зобов"язано позивача/представника позивача надати інформацію щодо того, чи звертався ОСОБА_1 до Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про виплату компенсації втрати частини доходів громадян у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення та у разі звернення з такою заявою, надати відповідні докази.

На виконання вимог суду представником позивача надано суду копію претензії № 1 від 16.09.2023 року, в якій представник позивача просив Сумський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 31.08.2021 року на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі № 480/5856/20 та виплаченої 17.08.2023 року на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року у справі № 480/2738/22 (а.с. 20).

Проте суд звертає увагу на те, що відповідно до фіскального чеку АТ "Укрпошти", наданого суду представником позивача, дана претензія була направлена відповідачу рекомендованою кореспонденцією 18.09.2023 року та отримана останнім 25.09.2023 року, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту АТ "Укрпошти" (а.с. 21-22).

При цьому дана позовна заява була подана до суду представником позивача через систему "Електронний суд" 18.09.2023 року (сформована в системі "Електронний суд" 16.09.2023 року, який є вихідним днем).

Тобто позивачем/представником позивача одночасно було подано дану позовну заяву до суду та направлено до відповідача претензію (заяву) щодо виплати компенсації відповідно до Закону № 2050-ІІІ. Відповідно, на момент звернення позивача до суду з даною позовною заявою, відповідач не відмовляв позивачу у виплаті такої компенсації.

За приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. (ч. 1 ст. 5 КАС України)

Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оскарження останнього.

З аналізу викладеного вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

У зв`язку із викладеним, у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права.

З огляду на те, що позивач до подання позовної заяви до суду фактично не звертався до відповідача із заявою про виплату йому компенсації відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, а відповідач відповідно і не відмовляв у виплаті такої компенсації, суд доходить висновку, що право позивача на отримання сум компенсації станом на момент подання даної позовної заяви до суду порушено не було, а відтак звернення позивача до суду з такими вимогами є передчасним.

При цьому суд відхиляє як необґрунтовані посилання представника позивача на постанови Верховного Суду від 14.05.2020 у справі № 816/379/16, від 30.09.2020 у справі № 280/676/19 та від 13.09.2021 у справі № 639/3140/17, від 15.10.2020 у справі № 240/11882/19, оскільки відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної у постанові від 30.01.2019 року у справі №755/10947/17, під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача, є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльність Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 31.08.2021 року на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі № 480/5856/20; визнання протиправною бездіяльність Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 17.08.2023 року на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року у справі № 480/2738/22; зобов`язання Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 31.08.2021 року на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі № 480/5856/20; зобов`язання Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 17.08.2023 року на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року у справі № 480/2738/22 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек