Справа № 200/6927/23
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року Справа№200/6927/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКППП НОМЕР_1 ) до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України ВЧ НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправним та зобов`язання вчинити певні дії щодо прийняття наказу про звільнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України ВЧ НОМЕР_3 . Просив суд: 1) визнати протиправними дії НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України ВЧ НОМЕР_3 щодо не звільнення військовослужбовця ОСОБА_1 з військової служби на підставі ч. 4 п. 2г) ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами (здійснення постійного догляду за бабусею); 2) зобов`язати НОМЕР_2 Прикордонний загін Державної прикордонної служби України ВЧ НОМЕР_3 прийняти відповідне рішення у формі наказу про звільнення військовослужбовця ОСОБА_1 з військової служби на підставі ч. 4 п. 2г) ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами (здійснення постійного догляду за бабусею).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він подав рапорт про звільнення з військової служби за сімейними обставинами на підставі ч. 4 п. 2г) ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами (здійснення постійного догляду за бабусею), разом з рапортом також надав відповідні докази, які підтверджують факт здійснення догляду за бабусею. Проте отримав відмову у звільненні з військової служби, оскільки на думку військової частини є інші особи, а саме ОСОБА_2 (батько позивача), який може здійснювати постійним сторонній догляд за своєю матір`ю.

Позивач вважає, що його права на звільнення з військової служби порушені, у зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.

06 грудня 2023 року відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його вимог, мотивуючи це наступним.

При подачі рапорту, як підставу для звільнення, позивач посилався на частину 4 пп. г) п. 2 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ, а саме: «у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю ІІ групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд».

Позивач зазначає підставу для звільнення, це необхідність постійного догляду за бабусею у зв`язку з відсутністю інших осіб які б могли здійснювати постійний догляд, проте у ОСОБА_3 (бабусі позивача) є син, який зі слів позивача перебуває в російській федерації, та на особисту думку позивача не може здійснювати постійний догляд за своєю матір`ю.

Отже, представник відповідача вказує, що враховуючи наявність у ОСОБА_3 рідного сина, що підтверджується наявними в матеріалах справи свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , слід врахувати покладений законодавством на сина обов`язок відносно утримання (догляду) за своєю матір`ю, які вказані у ст. 15, ст. 172, ст. 202, ст. 266 Сімейного Кодексу України.

Таким чином, на думку представника відповідача, у ОСОБА_3 є син, який зобов`язаний піклуватися про свою матір, доглядати та утримувати її, при цьому невиконання свого обов`язку сином (як стверджує позивач) відносно матері без поважних причин (поважність причин повинні бути підтверджені документально) не звільняють сина від обов`язків покладених на нього законодавством.

Представник відповідача у своєму відзиві підкреслює те, що не існує жодного нормативного акту в законодавстві України, яким передбачено звільнення сина від обов`язку по здійсненню догляду і утриманню своєї матері через те, що він перебуває (виїхав) до іншої країни.

Отже, у випадку позивача, особи які можуть здійснювати догляд за ОСОБА_3 є її син ОСОБА_2 , при цьому будь-яких доказів щодо наявності поважних причин, по яким син не може здійснювати догляд за матір`ю відповідачу не надано, тобто позивач не надав військовій частині жодного документу (доказу) щодо наявності поважних причин, по яким син не може здійснювати догляд за матір`ю, окрім копії паспорта ОСОБА_2 , з якого вбачається, що останній є громадянином російської федерації, тому враховуючи вимоги діючого законодавства позивачу було відмовлено у його звільненні, у зв`язку з відсутністю підстав визначених законодавством.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача вважає, що ВЧ НОМЕР_3 діяла в межах повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими що не можуть бути задоволені.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , громадянин України, що підтверджується паспортом НОМЕР_6 , проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 Державної прикордонної служби України.

23 жовтня 2023 року ОСОБА_1 подав рапорт про звільнення з військової служби за сімейними обставинами на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (здійснення постійного стороннього догляду за бабусею).

Вказаний рапорт був вмотивований тим, що позивач є єдиною особою, яка може здійснювати догляд за своєю бабусею ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка згідно довідки ЛКК № 287 потребує постійного стороннього догляду, оскільки її син (батько позивача) проживає в російській федерації та не може здійснювати такий догляд, а інших осіб в сім`ї немає.

01 листопада 2023 року, НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України надав відповідь ОСОБА_1 про результатами розгляду рапорту, в якій було зазначено, що оскільки є інші особи ( ОСОБА_2 ), які можуть здійснювати догляд за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, підстав щодо звільнення ОСОБА_1 з військової служби відсутні.

Отже, позивач вважаючи, що зазначеною відмовою порушені його права, звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).

Відповідно до вимог ст.ст. 20, 22 Закону України № 2232-XII на військову службу за призовом під час мобілізації приймаються громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, тобто до 60 років (для вищого офіцерського складу до 65 років).

Звільнення військовослужбовців з військової служби регламентовано статтею 26 Закону № 2232-XII.

Пунктом 2 частини четвертої статті 26 Закону визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період звільняються з військової служби під час воєнного стану на підставах: г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Отже, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є військовослужбовцем НОМЕР_2 прикордонного загону та проходив військову службу за контрактом, що підтверджується витягом з наказу начальнику НОМЕР_2 прикордонного загону від 15 травня 2022 року № 176-ОС.

У зв`язку з повномасштабним вторгненням, та збройною агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан на всій території України.

Як вже було зазначено, 23 жовтня 2023 року ОСОБА_1 подав рапорт про звільнення з військової служби за сімейними обставинами на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (здійснення постійного стороннього догляду за бабусею ОСОБА_3 1949 року народження), яка згідно довідки ЛКК № 287 потребує постійного стороннього догляду.

Відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-XII необхідність постійного догляду за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, підтверджується висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Використовуючи філологічне тлумачення суд розуміє зміст згаданої правової норми, таким чином вжитий законодавцем в диспозиції норми в переліку однорідних членів речення сурядний розділовий сполучник «чи» створює можливість вибору між двома варіантами - «відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії» та «відповідним медичним висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я». Водночас норма не містить вказівок на те, за яким критерієм слід обирати один із названих варіантів в конкретній правозастосовній ситуації. Разом із тим, юридичну визначеність в цьому питанні забезпечує підзаконний нормативно-правовий акт, прийнятий на реалізацію положень статті 26 Закону № 2232-XII.

Так, Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 12 червня 2013 року № 413 «Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу», відповідно до якої необхідність постійного стороннього догляду підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років.

Отже, Уряд встановив чіткий критерій для визначення суб`єкта видачі медичного висновку, що підтверджує необхідність постійного догляду за особою, що його потребує, як підставу його звільнення зі служби для особистого здійснення такого догляду, а саме вік особи, що потребує постійного догляду:

- для неповнолітньої особи (до 18 років) лікарсько-консультативна комісія закладу охорони здоров`я;

- для повнолітньої особи (понад 18 років) - медико-соціальна експертна комісія.

Оскільки бабуся ОСОБА_3 є повнолітньою (1497 р.н.), то повноваження видати медичний висновок на підтвердження необхідності постійного догляду за нею внаслідок захворювання для цілей звільнення ОСОБА_1 з військової служби має медико-соціальна експертна комісія, а не лікарсько-консультативна комісія закладу охорони здоров`я.

Крім того, суд зазначає, що позивачем не надано жодного доказу, окрім посилання на знаходження сина ОСОБА_3 у російській федерації, щодо не можливості догляду за ОСОБА_3 її сина, або будь-якого іншого родича.

Більш того, позивачем не надано жодного документу, або доказу того, що він є єдиним родичом ОСОБА_3 .

Оскільки ОСОБА_1 разом із рапортом про звільнення з військової служби не подав керівництву висновку медико-соціальної експертної комісії про те, що ОСОБА_3 потребує постійного догляду через хворобу, то позовні вимоги про визнання протиправними дій НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України ВЧ НОМЕР_3 щодо не звільнення військовослужбовця ОСОБА_1 з військової служби на підставі ч. 4 п. 2г) ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами (здійснення постійного догляду за бабусею) є безпідставними.

З цих же мотивів безпідставними є похідні позовні вимоги про зобов`язання НОМЕР_2 Прикордонний загін Державної прикордонної служби України ВЧ НОМЕР_3 прийняти відповідне рішення у формі наказу про звільнення військовослужбовця ОСОБА_1 з військової служби на підставі ч. 4 п. 2г) ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами (здійснення постійного догляду за бабусею).

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України ВЧ НОМЕР_3 про визнання протиправним та зобов`язання вчинити певні дії щодо прийняття наказу про звільнення, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКППП НОМЕР_1 ) до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України ВЧ НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправним та зобов`язання вчинити певні дії щодо прийняття наказу про звільнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко