Справа № 520/33357/23
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року № 520/33357/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СУШІ ПРОДУКТ ПЛЮС» до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СУШІ ПРОДУКТ ПЛЮС» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці Державної митної служби України, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА100060/2023/000064/2 від 03.08.2023 р. Київської митниці Державної митної служби України;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100060/2023/000572 від 03.08.2023 р. Київської митниці Державної митної служби України;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА100060/2023/000066/2 від 17.08.2023 р. Київської митниці Державної митної служби України;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100060/2023/000610 від 17.08.2023 р. Київської митниці Державної митної служби України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішення про коригування митної вартості товарів №UА100060/2023/000064/2 від 03.08.2023 р. Київської митниці Державної митної служби України, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100060/2023/000572 від 03.08.2023 р. Київської митниці Державної митної служби України, рішення про коригування митної вартості товарів №UА100060/2023/000066/2 від 17.08.2023 р. Київської митниці Державної митної служби України та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100060/2023/000610 від 17.08.2023 р. Київської митниці Державної митної служби України, є протиправними та підлягають скасуванню.

Київською митницею Державною митною службою України подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.04.2023 року між ТОВ «СУШІ ПРОДУКТ ПЛЮС» та «SUNRISE FOODSTUFF., JSC» (В`єтнам) було укладено контракт № 1-SF.

До митного оформлення було подано митну декларацію 23UA32U6, разом із якою подано: пакувальний лист від 15.05.2023 року, рахунок-фактуру (iнвойс) №23155 від 15.05.2023 року, коносамент №1KT865922 від 12.06.2023 року, накладну УМВС № від 17.07.2023 року, фітосанітарний сертифікат №051058/23/0201 від 13.05.2023 року, сертифiкат про походження товару № від 13.06.2023, банківський платіжний документ №144 від 26.04.2023 року, банківський платіжний документ № 172 від 05.06.2023 року, банківський платіжний документ № 173 від 07.06.2023 року, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № TG060623005 від 06.06.2023 року, банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 4700 від 14.06.2023 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 11133.2 від 24.07.2023 року, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 12.04.2023 року, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 1128 від 19.07.2023 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору №1 від 18.04.2023 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) № 1-SF від 18.04.2023 року, договір про надання послуг митного брокера № 13/10 СШ від 13.10.2021 року, договір (контракт) про перевезення № 11.10.2021/886ОД від 11.10.2021 року, договір (контракт) про перевезення №23 від 17.04.2023 року, заяву декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично модифікованих організмів від 14.05.2023 року, декларацію виробника №1 від 15.05.2023 року, зображення товару, специфікацію №1 від 10.07.2023 до інвойсу №23, копію митної декларації країни відправлення № 30 від 11.05.2023 року.

Київською митницею Державної митної служби України прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА100060/2023/000066/2 від 17.08.2023 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100060/2023/000610 від 17.08.2023 р.

Також, до митного оформлення було подано митну декларацію 23UA08U7, разом із якою подано: пакувальний лист від 15.05.2023 року, рахунок-фактуру (iнвойс) №23155 від 15.05.2023 року, коносамент №1KT865922 від 12.06.2023 року, накладну УМВС № 215103580-8 від 02.07.2023 року, накладну УМВС № від 07.07.2023 року, фітосанітарний сертифікат №051058/23/0201 від 13.05.2023 року, сертифiкат про походження товару № від 13.06.2023, банківський платіжний документ №144 від 26.04.2023 року, банківський платіжний документ № 172 від 05.06.2023 року, банківський платіжний документ № 173 від 07.06.2023 року, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № TG060623005 від 06.06.2023 року, банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 4700 від 14.06.2023 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 11133.2 від 24.07.2023 року, прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 12.04.2023 року, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 1128 від 19.07.2023 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору №1 від 18.04.2023 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) № 1-SF від 18.04.2023 року, договір про надання послуг митного брокера № 13/10 СШ від 13.10.2021 року, договір (контракт) про перевезення № 11.10.2021/886ОД від 11.10.2021 року, договір (контракт) про перевезення №23 від 17.04.2023 року, заяву декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично модифікованих організмів від 14.05.2023 року, інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації, декларацію виробника №1 від 15.05.2023 року, специфікацію №1 від 10.07.2023 до інвойсу №23, копію митної декларації країни відправлення № 30 від 11.05.2023 року.

Київською митницею Державної митної служби України прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА100060/2023/000064/2 від 03.08.2023 р. та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100060/2023/000572 від 03.08.2023 р.

Позивач, вважаючи протиправними оскаржувані рішення, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі по тексту - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. (ч. 1 ст. 53 МК України).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (ч. 3 ст. 53 МК України).

Згідно з ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до ч.1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з п.1 ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 5 статті 54 Митного кодексу України встановлено, що митний орган має право упевнитися в достовірності та точності будь-якої заяви, документа, рахунку поданих для цілей визначення митної вартості.

Так, відповідач має повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару, за наявності підстав сумніву митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Аналогічний правовий висновок зазначено Верховним Судом в постанові від 15 серпня 2019 року по справі №826/19400/15.

Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Київською митницею було направлено до позивача запит щодо надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів.

На вищевказаний запит позивачем додаткових документів не направлялось.

Щодо посилань відповідача на те, що страхові документи та розмір страховки до митного органу не надані, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема є якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно зі специфікацією до контракту передбачена поставка товару на умовах - CFR Гданськ, Польща.

За умовами поставки CFR (англ. Cost and Freight (… named port of destination)), (вартість і фрахт (… назва порту призначення) продавець зобов`язаний своїм коштом доставити товар у порт відвантаження, завантажити його на судно і сплатити фрахт для доставки товару в зазначений порт призначення. У разі міжнародних перевезень за умовами CFR на продавця покладається також обов`язок митного оформлення товару для експорту. Вважається, що продавець виконав постачання, коли товар перетнув борт судна в порту відвантаження. Після завантаження товару на борт ризик втрати чи ушкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, що виникають (наприклад, розвантаження та митне оформлення в порту призначення), переходять від продавця до покупця.

Отже, за вказаними умовами поставки витрати на перевезення товару (фрахт) в зазначений порт призначення покладаються на постачальника.

Відповідно до умов поставки CFR, страхування товару не є обов`язковим, тому при такій поставці сторони контракту самі вирішують чи бажають вони здійснити страхування та в якій мірі.

Отже, вищевказані посилання відповідача є необґрунтованими.

Також, відповідач посилався на те, що у висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 19.07.2023 №1128 експертом проведений аналіз лише контрактної ціни товару, та не здійснено аналізу цін на світовому ринку на ідентичні та подібні товари.

Згідно ч.6 ст.53 Митного кодексу України декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

На підтвердження заявленої митної вартості товару позивач надав висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 19.07.2023 №1128.

Згідно з положеннями статті 53 МК України висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, є додатковими документами, які подаються митному органу у випадку, якщо документи, зазначені в частині другій вказаної статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості.

Експертний висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» у даному випадку не є тим документом, який спростовує заявлену декларантом митну вартість товарів за першим методом, оскільки повністю підтверджує числові складові ціни імпортованого товару та не містить розбіжностей з поданими до митного оформлення документами, передбаченими частиною другою статті 53 МК України.

Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 № 810/4441/16 зазначив, що експертний висновок не відноситься до документів, які підтверджують митну вартість товару, відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України. Такі документи носять виключно інформаційний характер.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, вищевказані посилання відповідача є необґрунтованими.

Також, відповідач посилався на те, що до митного оформлення наданий сертифікат про те, що товар не є генетично модифікованим організмом або продукцією б/н від 14.05.2023. В зазначеному документі є посилання на номер інвойсу 23155, але цей інвойс датований 15.05.2023, тобто виданий пізніше, чим складений сертифікат.

Крім того, митний орган зазначив, що експортну декларацію країни відправлення №30 датовано 11.05.2023, зовнішньоекономічний інвойс №23155 складений 15.05.2023, тобто після оформлення експортної декларації

Проте, митним органом не доведено яким чином вказані обставини вливають на митну вартість товару та спростовують митну вартість зазначену позивачем у митній декларації.

Таким чином, вищевказані посилання відповідача є необґрунтованими.

При цьому, всі інші доводи та посилання відповідача зазначені у відзиві на позовну заяву щодо недоліків наданих до оформлення документів не було покладено в обґрунтування прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до частини 2 статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

Так, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА100060/2023/000064/2 від 03.08.2023 та №UА100060/2023/000066/2 від 17.08.2023.

Як вбачається з оскаржуваних рішень, митним органом при визначенні митної вартості застосовувався 6 (резервний) метод визначення митної вартості.

Згідно зі ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

В оскаржуваних рішеннях зазначено, що за результатами проведених консультацій встановлено, що другорядні методи визначення митної вартості 2а та 2б - за ціною договору щодо ідентичних/подібних (аналогічних) товарів відповідно до ст.ст. 59, 60 МК України неможливо застосувати через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору. Методи визначення митної вартості 2 в та 2 г - на основі віднімання та додавання вартостей - не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю у митниці відомостей про всі складові вартості виробництва товару та його доставки на митну територію України, що є необхідною умовою для використання таких методів.

При цьому, зазначено про наявність інформації, а саме щодо митної декларації від 26.07.2023 № UA100100/2023/439899 (вартість товару «Рис повністю обрушений, не пропарений, короткозернистий, шліфований, виробник - SUNRISE FOODSTUFF., JSC» згідно джерела інформації 1,02 дол.США/кг).

Відповідачем не доведено неможливість застосування ним попередніх п`яти методів визначення митної вартості товару.

Таким чином, відповідачем безпідставно здійснено визначення митної вартості імпортованого товару не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням резервного методу, який застосовано без достатніх на те підстав та з порушенням порядку черговості послідовного використання методів, визначених статтями 59-63 МК України.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постанові від 02 березня 2021 року у справі № 809/857/17.

Отже, рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованими та прийнятими без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.

З огляду на викладене, рішення про коригування митної вартості товарів №UА100060/2023/000064/2 від 03.08.2023 р., картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100060/2023/000572 від 03.08.2023 р., рішення про коригування митної вартості товарів №UА100060/2023/000066/2 від 17.08.2023 р. та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100060/2023/000610 від 17.08.2023 р. є протиправнимита підлягають скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СУШІ ПРОДУКТ ПЛЮС» (61072, м. Харків, вул. Двадцять Третього Серпня, буд. 12-А, літера «И-2», кімната 2) до Київської митниці Державної митної служби України (03124, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, буд. 8А) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА100060/2023/000064/2 від 03.08.2023 р. Київської митниці Державної митної служби України.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100060/2023/000572 від 03.08.2023 р. Київської митниці Державної митної служби України.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА100060/2023/000066/2 від 17.08.2023 р. Київської митниці Державної митної служби України.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА100060/2023/000610 від 17.08.2023 р. Київської митниці Державної митної служби України.

Стягнути з Київської митниці Державної митної служби України (, 03124, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, буд. 8А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СУШІ ПРОДУКТ ПЛЮС» (, 61072, м. Харків, вул. Двадцять Третього Серпня, буд. 12-А, літера «И-2», кімната 2) сплачений судовий збір у сумі 19480 (дев`ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят) грн. 45 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.