Справа № 400/15105/23
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2024-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2024 р. № 400/15105/23
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенко В. В. розглянув у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін, з дотриманням вимог передбачених ст.263 КАС України адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, майдан Свободи, 5, Дерпром, 3 під., 2 пов.,м. Харків,61022, майдан Свободи,5, Держпром, під`їзд 3, пов.2,Харків,61022
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просить суд: 1) визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Харківській області щодо винесення рішення №68 від 01.09.2023, яким позивачу не було зараховано до загального стажу періоди роботи з 12.08.1985 по 31.05.2001 року; 2) зобов`язати Головне управління ПФУ в Миколаївській області включити до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 12.08.1985 по 31.05.2001 відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 12.08.1985 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 25.08.2023 звернувся до Пенсійного фонду із заявою щодо призначення пенсії за віком, однак отримав відмову у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. На думку позивача, відповідач протиправно не врахував періоди роботи з 12.08.1985 по 31.05.2001 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , спираючись на нечитабельність печатки підприємства на титульній сторінці трудової книжки. Відповідачем не враховано, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. На переконання позивача, необґрунтоване неврахування зазначених періодів його роботи до страхового стажу суперечить нормам пенсійного законодавства та порушує його право на належний соціальний захист.

Відповідачі своїм правом не скористалися, відзивів на позов не надали, своєї позиції стосовно позовних вимог не висловили.

Суд розглянув справу 09.02.2023 в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, відповідно до вимог ст.263 КАС України.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.08.2023 звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління ПФУ в Харківській області від 01.09.2023 №68 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вікому зв`язку з відсутністю необхідного стажу. Страховий стаж становить 10 років 10 місяців 12 днів. До загального страхового стажу не зараховані періоди роботи згідно трудової книжки від 12.08.1985 НОМЕР_1 , оскільки печатка підприємства на титульній сторінці нечитабельна. Починаючи з 01.06.2001 страховий стаж зарахований згідно даних системи персоніфікованого обліку.

Не погоджуючись з цим, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України визначені Законом України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (надалі - Закон № 1788) та Законом України від 09.07.2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058).

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що саме трудова книжка працівника є основним документом, що підтверджує його стаж роботи.

Підставою не зарахування позивачу періодів роботи з 12.08.1985 по 31.05.2001 стало те, що в трудовій книжці НОМЕР_1 печатка підприємства на титульній сторінці нечитабельна.

Відповідно до Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

З досліджених матеріалів справи, зокрема копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , судом встановлено, що дійсно на титульному акруші печатка нечитабельна.

Також, суд встановлено, що у трудовій книжці позивача містяться запис №1 -запис №24 про трудову діяльність позивача протягом періоду з 12.08.1985 по 31.05.2001 року.

Помилкове або не чітке заповнення роботодавцем трудової книжки, не спростовує факту трудової діяльності позивача у наведений вище період, а лише є помилкою при заповненні трудової книжки підприємством.

З цього, суд вважає, що на працівника не слід покладати ризик негативних наслідків (позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань про зарахування стажу) за формальні недоліки оформлення записів трудової книжки, якщо недоліки допущені із вини адміністрації підприємства.

Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 в справі №687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

Європейський суд з прав людини у справі "Рисовський проти України" (заява №29979/04, рішення від 20.10.2011 року) підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Відповідачем не надано оцінки записам трудової книжки позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи. При цьому, як уже встановив суд, період роботи позивача, про який йде мова, підтверджуються записами трудової книжки позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи. Записи в трудовій книжці зроблено чітко, зрозуміло та без будь-яких виправлень та неточностей, у записах відсутні ознаки підчисток та підробок.

За таких обставин, відповідач протиправно не врахував до страхового стажу періоди роботи позивача з 12.08.1985 по 31.05.2001 року згідно записів у трудовій книжки НОМЕР_1 від 12.08.1985 року.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позову.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги повністю, суд використовуючи повноваження передбачені ч.2 ст.9 КАС України, самостійно визначає формулювання резолютивної частини судового рішення, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.

В даному випадку, ефективним способом захисту прав позивача має бути визнання протиправним та скасування рішення №68 від 01.09.2023 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 в частині не зарахування періодів роботи з 12.08.1985 по 31.05.2001 року; зобов`язання Головне управління ПФУ в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 12.08.1985 по 31.05.2001 згідно записів у трудовій книжки НОМЕР_1 від 12.08.1985 року.

Зважаючи на місце реєстрації позивача у Миколаївській області, та враховуючи п. 4.10 Порядку №22-1, суд вважає доцільним зобов`язати зарахувати періоди роботи до страхового стажу саме Головне управління ПФУ в Миколаївській області.

Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1073,60 грн підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача -Головного управління ПФУ в Харківській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,549) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Дерпром, 3 під., 2 пов.,м. Харків,614) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №68 від 01.09.2023 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 в частині не зарахування періодів роботи з 12.08.1985 по 31.05.2001 згідно трудової книжки НОМЕР_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) періоди роботи з 12.08.1985 по 31.05.2001 згідно трудової книжки НОМЕР_1 .

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Дерпром, 3, під. 2, Харків, 61022, код 14099344) ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судові витрати в розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три грн шістдесят коп) гривень.

5. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 09.02.2024