Справа № 160/2458/24
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 лютого 2024 рокуСправа № 160/2458/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якій позивач просить:

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровської області розглянути заяву позивача ОСОБА_1 про надання посвідки на тимчасове проживання не пізніше 15 діб з дня набрання чинності рішенням суду за цією вимогою;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровської області розглянути заяву позивача ОСОБА_1 про надання дозволу на імміграцію.

Ухвалою суду від 31 січня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви, в якій привести прохальну частину позову у відповідність до вимог п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, та визначитись із предметом спору, з доказами направлення учасникам справи у відповідності до положень ч. 9 ст. 44 КАС України;

- обґрунтоване клопотання про залучення третіх осіб у справі;

- доказів сплати судового збору у розмірі 968,96 грн.

На виконання ухвали суду від 31.01.2024 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача Якименка С.Г., 05.02.2024 року надійшло клопотання / заява про усунення недоліків, до якого зокрема долучено клопотання про відстрочку у сплаті судового збору та про залучення третіх осіб.

Дослідивши надані на виконання вимог ухвали суду від 31.01.2024 року документи, суд зазначає наступне.

Частиною 3 статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI.

Згідно з частиною 1 статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, у розумінні приписів ст. 8 Закону України "Про судовий збір" відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Суд зазначає, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень такого майнового стану.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 2 цього Закону платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

У статті 5 цього Закону передбачено категорію (коло) осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. До кола цих осіб ОСОБА_1 не входить.

З аналізу наведених положень слідує, що за загальним правилом за подання заяв, скарг до суду кожен, хто їх подає, має сплатити судовий збір, за винятком платників, які звільнені від сплати на підставі закону, або існують умови, за наявності яких суд може ухвалити рішення про відстрочення, розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати цього платежу.

Відтак, вирішуючи питання про відстрочення позивача від сплати судового збору, суд має враховувати його майновий стан. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутне матеріальне становище заявника, що, відповідно, унеможливлює здійснити оплату судових витрат.

Разом з тим, доказів такого майнового стану, який унеможливлює сплату судового збору, позивач суду не надав. Інших документів, аби визначити й визнати майновий стан позивача таким, щоб відстрочити його від сплати судового збору, також не надано суду.

Посилання заявника на відсутність можливості офіційно працевлаштуватись на роботу через відсутність посвідки та тимчасове проживання, щоб заробляти кошти, та той факт, що на його утриманні перебуває 3 (троє) малолітніх дітей та дружина, не є підставою для звільнення його від виконання вимог процесуального закону щодо форми і порядку подання позовної заяви в цій справі.

Між тим, до заяви про відстрочення сплати судового збору позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження викладених у ній підстав для відстрочення від сплати судового збору, в тому числі щодо скрутного матеріального становища позивача, наявності будь-яких інших підстав для звільнення або відстрочення від сплати судового збору, в зв`язку з чим підстав для задоволення цієї заяви суд не вбачає.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Водночас, відповідно до приписів частини 7-9 статті 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

У разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення.

Таким чином, положеннями статті 44 КАС України передбачено право звернутись до суду, в тому числі, з позовною заявою у альтернативний спосіб тому, що передбачений частиною 2 статті 160 КАС України, а саме: в електронній формі з використанням ЄСІТС.

Правовий висновок щодо обов`язку надання заявником доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду в електронній формі, в тому числі й за допомогою системи «Електронний суд», неодноразового висловлений Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 04.11.2021 у справі № П/9901/252/19, від 21.09.2022 у справі №380/7550/20, від 04.10.2022 у справі № 560/1680/20 та від 08.03.2023 у справі №560/10409/21.

Так, позовна заява від 26.01.2024 року була подана до суду з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», як і клопотання / заява про усунення недоліків від 05.02.2024 року.

В ухвалі суду від 31.01.2024 про залишення позову без руху позивачу пропонувалось усунути недоліки позовної заяві, про які зазначалось вище та надати до суду докази направлення учасникам справи у відповідності до положень ч. 9 ст. 44 КАС України.

Однак, всупереч викладеному позивачем не надано докази направлення відповідачу позовної заяви з додатками у відповідності до положень ч. 9 ст. 44 КАС України.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що позивачем не виконані вимоги ухвали суду від 31.01.2024 року про залишення позову без руху.

Згідно з п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що в даному випадку наявні всі передбачені законом умови для застосування наслідків, передбачених п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із чим, позов слід повернути позивачеві.

Керуючись ст.ст. 169, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву заяви ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева