Справа № 341/2725/23
Суддя: ГАПОЛЯК Т. В.
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 341/2725/23
Номер провадження 2-а/341/2/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Гаполяка Т.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат Мойсюк А. М. в інтересах довірителя ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції.

Позовна заява містить позовні вимоги:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕАТ № 8207838 від 25 листопада 2023 року;

- провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, 25 листопада 2023 року інспектором 1 батальйону 2 роти УПП в Чернігівській області сержантом поліції Цигай С.Б. було складено постанову серії ЕАТ №8207838, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративно правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень, так як ОСОБА_1 , як зазначено в оскаржуваній постанові, 25 листопада 2023 року о 15:18:21 на 71 км. автомобільної дороги М-01, перевищив встановлене обмеження швидкості руху більш як на 50 км/год, а саме рухався зі швидкістю 104 км/год. чим порушив п.12.4 ПДР.

Зазначає що дана постанова є протиправною, винесена безпідставно, є незаконною та необґрунтованою. При її складенні інспектором не було встановлено усі обставини справи, не було роз`яснено ОСОБА_1 його права та обов`язки, а його вина не доведена та не підтверджена доказами, у зв`язку із чим зазначена постанова є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідачем представницею ОСОБА_2 скеровано до суду відзив на позов, яким представниця позов заперечила. Заперечуючи позов представниця покликається на те, що 25 листопада 2023 року о 15 год. 18 хв. на 71 км. автомобільної дороги М-01, Київ-Чернігів-Нові-Яриловичі в с.Сираї, Чернігівської області, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Honda CR-V, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , в населеному пункті с.Сираї, Чернігівської області рухався зі швидкістю 104 км/год., перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 50 км/год, чим порушив п. 12.4 «б» Правил дорожнього руху (далі ПДР). Після зупинки транспортного засобу екіпажем патрульної поліції, перевірки документів, оголошення про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене частиною 4 статті 122 КУпАП, ознайомлення ОСОБА_3 з його правами, передбаченими статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, інспектором після розгляду справи винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАТ №8207838 від 25 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.

Правопорушення було зафіксоване технічним засобом - лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI20/20, № ТС 000308, який отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року №UA-MI/1-2903-2012. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчого регулювання засобу вимірювальної техніки №22-01/26706, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 07 грудня 2022 року та чинного до 07 грудня 2023 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI20/20, № ТС 000308, є придатним до застосування.

Оскаржувана постанова серії ЕАТ №8207838 від 25 листопада 2023 року в повній мірі відображає порушення ПДР у вигляді перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів. Твердження позивача, про порушення інспектором його прав передбачених статтею 268 КУпАП, викладені в адміністративному позові такими, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності, та спрямовані на зловживання процесуальними правами.

В своїй позовній заяві позивач висловлює власну суб`єктивну думку з приводу режимів роботи приладу TruCam LTI20/20, № ТС 000308. Такі сумніви є безпідставними оскільки TruCam LTI20/20, № ТС 000734 відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості руху, а його встановлення стаціонарно не вимагається. TruCam LTI20/20, № ТС 000734 може бути стаціонарно змонтовано та використовуватися для автоматичної фіксації швидкості, але конструктивно він є ручним вимірювачем швидкості. Позивачем не було надано жодних докази, які б спростовували правильність здійснених технічним засобом вимірювань швидкості.

Щодо відсутності доказів розміщення дорожнього знаку 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень. Правил дорожнього руху» зазначає, що на фото та відеозаписі із приладу TruCam LTI20/20, № ТС 000308 із зафіксованим порушенням ПДР вказані координати, де було вчинено порушення. Якщо ввести вказані координати(висоту і довготу) на карті, вказана точка і буде місцем вчинення правопорушення. Інформаційно-вказівний дорожній знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень ПДР» позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю порушення ПДР за допомогою спеціальних технічних або електронних засобів. Прилад TruCam LTI20/20, № ТС 000308 не являється автоматичним засобом вимірювання техніки, а наявність попереджувального знаку не є необхідною, адже фото, відеофіксація здійснюється не постійно, а лише в момент наявності на ділянці дороги екіпажу патрульної поліції.

Оцінивши обставини, повідомлені позивачем у позовній заяві, запереченні на відзив та відповідачем у відзиві на адміністративний позов, дослідивши матеріали справи, переглянувши фото та відеозапис, зроблений приладом TruCam LTI20/20, № ТС 000308, суд зазначає наступне.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема ч. 1, 2, третя і 5 статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами частини 1 статті 8 Закону України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 8 частини 1 статті 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Окрім того, частиною 2 статті 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.

Частина 3 статті 283 КУпАП встановлює, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною 2 цієї статті, має містити також відомості, зокрема відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

Згідно з частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Судом встановлено, що 25 листопада 2023 року інспектором 1 батальйону 2 роти УПП в Чернігівській області сержантом поліції Цигай С.Б. було складено постанову серії ЕАТ №8207838 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в не автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_1 - особи, яка має реєстрацію місця проживанняна території України. Встановлено, що 25 листопада 2023 року о 15 год. 18 хв. на 71 км. автомобільної дороги М-01, Київ-Чернігів-Нові-Яриловичі в с.Сираї, Чернігівської області, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Honda CR-V, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , в населеному пункті с.Сираї, Чернігівської області рухався зі швидкістю 104 км/год., перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 50 км/год, чим порушив п. 12.4 «б» Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена частиною 4 статті 122 КУпАП. Вказане порушення зафіксоване не в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу TruCam LTI20/20, № ТС 000308, який отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року №UA-MI/1-2903-2012. За вчинення адміністративного правопорушення, постановою Серії ЕАТ № 8207838 від 25 листопада 2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

З копії сертифікату відповідності встановлено, що технічний засіб TruCam LTI20/20, № ТС 000308 відповідає вимогам У 3197-12».

Відповідно до копії експертного висновку від 07 вересня 2021 року, лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI20/20, № ТС 000308, дія експертного висновку поширюється на зразки об`єкта експертизи, із заводськими номерами: ТС 000308.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26706, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 07 грудня 2022 року та чинного до 07 грудня 2023 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI20/20, № ТС 000308, є придатним до застосування.

Пункт 1.10 ПДР України визначає значення термінів, зокрема: населений пункт забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.49 "Початок населеного пункту", 5.50 "Кінець населеного пункта", 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень. Правил дорожнього руху».

Водночас, п. 12.4 ПДР України передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 4 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач порушив швидкісний режим, визначений п. 12.4 ПДР України більш ніж на 50 км/год. При цьому, в оскаржуваній постанові відповідач покликався на доказ, який підтверджує обставини щодо перевищення швидкості руху транспортним засобом під керуванням позивача це здійснення вимірювання швидкості руху приладом TruCam LTI20/20, № ТС 000308.

На підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем надано фото та відео з лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI20/20, № ТС 000308 із зображенням автомобіля Honda CR-V, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який рухався у населеному пункті, та зазначенням швидкості 104 км/год. при максимально дозволеній - 50 км/год.

З наданої відповідачем роздруківки _q4000_1125_151800.jmf, яка отримана шляхом друку через спеціалізовану комп`ютерну програму лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCam, на якій зокрема зафіксовано транспортний засіб Honda CR-V, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , що рухається 25 листопада 2023 року о 15 год. 18 хв. на 71 км. автомобільної дороги М-01 в с. Сирії, Чернігівської області, зі швидкістю 104 км/год.

Таким чином, перевищення швидкості становить 50 км/год.

З приводу посилання позивача на те, що використання приладу TruCam в ручному режимі суперечить вимогам законодавства, суд зазначає, що лазерний вимірювач відноситься саме до ручних вимірювачів, конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань швидкості транспортних засобів, проте, вимірювання швидкості транспортних засобів, цей прилад здійснює автоматично. Можливість використання приладу TruCam LT1 20/20 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання).

Суд враховує те, що позивач не заперечує, що керував транспортним засобом Honda CR-V, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , тому саме ОСОБА_1 є належним суб`єктом для притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 122 КУпАП.

Факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується оглянутим в судовому засіданні відеозаписом та фотозображенням з пристрою вимірювання швидкості руху, на яких відображено, що автомобіль під керуванням позивача рухався зі швидкістю 104 кілометрів на годину в межах населеного пункту.

Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем надано суду належні та допустимі докази перевищення швидкості позивачем саме 25 листопада 2023 року у населеному пункті.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем були надані до суду докази в підтвердження вини позивача у вчинені адміністративного правопорушення 25 листопада 2023 року, передбаченого частиною 4 статті 122 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесена законно.

Із досліджених судом доказах знайшов своє підтвердження факт порушення з боку позивача п.12.4 Правил дорожнього руху України та відповідно, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 122 КУпАП.

Незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'HalloranandFrancis v. theUnitedKingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки. Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог ПДР України.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та необґрунтованості заявленого позову.

З огляду на викладене, враховуючи наявні у справі докази, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення Серії ЕАТ № 8207838 від 25 листопада 2023 року винесена відносно позивача уповноваженою посадовою особою та відповідає вимогам закону, а відтак вимоги позову є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягають.

Позивачем при подачі позову сплачено суму судового збору в розмірі 536, 80 грн., що підтверджено відповідним платіжним документом, який з урахуванням відмови у позові згідно статті 139 КАС України слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 5, 8, 9, 20, 22, 72, 77, 139, 229, 241-246, 250, 268, 269, 271, 272, 286 КАС України, статтями 1, 7, 222, 251, 278, 280, 283, 288 КУпАП, суд,-

ухвалив:

Залишити постанову Серії ЕАТ № 8207838 від 25 листопада 2023 року інспектора 1 батальйону 2 роти УПП в Чернігівській області сержантом поліції Цигай Світлани Борисівни про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення передбачене частиною 4 статті 122 КУпАП

- без змін,

а позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття розпочатого провадження

- без задоволення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 13 лютого 2024 року

СуддяТарас ГАПОЛЯК