Справа № 369/10041/17
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2024 року м. Київ Справа № 369/10041/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Харченко С.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до третя особа:Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Зараз-8»,
провизнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 26.04.2017 № 142 «Про погодження відкоригованих тарифів Товариством з обмеженою відповідальністю «Зараз-8» на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для споживачів за адресою: АДРЕСА_1 ».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення відповідача, яким погоджено відкориговані тарифи Товариства з обмеженою відповідальністю «Зараз-8» на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для споживачів за наведеною вище адресою, прийнято з перевищенням повноважень та з порушенням процедури, передбаченої Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV та Порядком доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.07.2012 № 390 (далі - Порядок № 390).

Так, позивач стверджує, що визначення вартості послуг з управління багатоквартирним будинком в силу приписів статей 10 та 11 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" від 14.05.2015 № 417-VIII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), належить до виключних повноважень зборів його співвласників та визначається у договорі про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, а відтак прийняття оскаржуваного рішення не належить до компетенції Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Крім того, позивач наголошує на недотриманні посадовими особами відповідача визначеного пунктом 2.12 Порядку № 390 14-денного строку для прийняття пропозицій та зауважень від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань, який обчислюється з дня повідомлення споживачів про намір здійснити зміну тарифів на житлово-комунальні послуги.

Позивач також звертає увагу на те, що оскаржуване рішення містить неправдиву інформацію та прийнято на основі звернення третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Зараз-8», яке сформовано з порушенням вимог чинного законодавства України та не містить належних обґрунтувань необхідності коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.09.2017 відкрито провадження в адміністративній справі № 369/10041/17 та призначено дату, час та місце судового розгляду справи.

Протокольною ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.11.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Зараз-8», у зв`язку з чим у судовому засіданні оголошено перерву.

Представник відповідача позов не визнав, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що погодження та введення в дію з 07.05.2017 відкоригованих тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території здійснено Виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством України.

Представник відповідача звернув увагу на те, що положення Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" не нівелюють приписи Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV, чинного на момент прийняття органом місцевого самоврядування оскаржуваного рішення. Відповідач наголосив, що обрання співвласниками багатоквартирного будинку управителя є підставою для надання ним на підставі договору послуг з управління багатоквартирним будинком. В той же час послуга з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до визначеної на момент виникнення спірних правовідносин функціональної класифікації житлово-комунальних послуг є окремою послугою, тарифи на яку формуються і затверджуються органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Представник відповідача наголосив, що погодження та введення в дію відкоригованого у сторону збільшення тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій здійснено органом місцевого самоврядування з об`єктивних економічних причин, а саме: у зв`язку із зростанням цін/тарифів на послуги, які виробляються суб`єктами природних монополій, діяльність яких регулюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг.

Враховуючи ту обставину, що третьою особою здійснено економічне обґрунтування коригування цього тарифу у сторону збільшення, представник відповідача вважає, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем правомірно, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Зараз-8» - надав суду заперечення на позовну заяву та пояснення щодо позовної заяви.

Так, представник третьої особи зазначив, що відповідачем дотримано порядок прийняття та оприлюднення оскаржуваного рішення, висновки Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області щодо необхідності коригування тарифів за наведеною вище адресою є повними, змістовними та прозорими, а наявність у відповідача повноважень з прийняття вказаного рішення передбачена положеннями Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 № 1875-IV та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР.

Крім того, представник третьої особи пояснив, що процедура проведення зборів співвласників багатоквартирного будинку вимагає значних витрат часу, а відтак прийняття вказаного рішення в умовах зміни тарифів у бік зростання є об`єктивним та оперативним заходом для забезпечення належного надання споживачам відповідних послуг, оскільки упродовж 2014-2017 років тариф на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій по вул. Лобановського Валерія в с. Чайки Києво-Святошинський району Київської області не змінювався.

За наведених обставин представник третьої особи стверджує, що при зверненні до відповідача Товариством з обмеженою відповідальністю «Зараз-8» було враховано усі економічні фактори, які могли вплинути на коригування тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Представник третьої особи також зазначає, що повідомлення про погодження та введення в дію відкоригованих тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також проект рішення Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 26.04.2017 № 142 було розміщено на офіційному сайті Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Зараз-8», а також на дошці оголошень в офісах Товариства з обмеженою відповідальністю «Зараз», проте жодних дій, спрямованих на реалізацію свого права на подання відповідачу зауважень до проекту оскаржуваного рішення, позивачем здійснено не було.

Протокольними ухвалами Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.11.2017, 21.12.2017 у судовому засіданні оголошено перерву.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.05.2018 призначено дату, час та місце проведення підготовчого засідання у даній справі.

У судовому засіданні, призначеному на 31.05.2018 розгляд справи відкладено (довідка Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.05.2018).

Протокольними ухвалами Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.10.2018, 14.11.2018 у судовому засіданні оголошено перерву.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.12.2018 адміністративну справу передано на розгляд Київського окружного адміністративного суду (з урахуванням ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області про внесення виправлень у судове рішення від 03.12.2018).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 адміністративну справу № 369/10041/17 прийнято до провадження та призначено дату, час та місце проведення підготовчого засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження, відкладено підготовче засідання на підставі пункту 1 частини другої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України та призначено наступне підготовче засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження, відкладено підготовче засідання на підставі пункту 3 частини другої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України та призначено наступне підготовче засідання.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 23.05.2019 та 11.07.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження, відкладено підготовчі засідання на підставі пункту 1 частини другої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Судові засідання, призначені на 26.11.2019 та 14.01.2020 відкладено судом на підставі пункту 1 частини другої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (протокольні ухвали Київського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 та 14.01.2020).

У судове засідання, призначене на 03.03.2020, учасники справи не з`явились, були своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, про що свідчать наявні в матеріалах справи розписки про отримання представником позивача та представником третьої особи судових повісток та повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення відповідачу (т. 2 а.с. 173, 174, 176).

В силу приписів пункту 1 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), належним чином повідомленого про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Частиною дев`ятою цієї статті передбачено, що у разі, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Беручи до уваги ту обставину, що про дату, час та місце судового розгляду справи по суті учасники справи повідомлені належним чином, однак у судове засідання не з`явились, зважаючи на відсутність підстав для відкладення судового розгляду, передбачених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами (протокольна ухвала Київського окружного адміністративного суду від 03.03.2020).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Рішенням Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 27.11.2009 № 484/4 Товариство з обмеженою відповідальністю «Зараз» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг в с. Чайки Києво-Святошинського району по вул. Лобановського (т. 1 а.с. 54).

У 2016 році новоствореного суб`єкта господарської діяльності Товариство з обмеженою відповідальністю «Зараз-8», визначено в якості виконавця житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, будинки 21/1, 21/2, 21/3, 21/4, а також погоджено тарифи на ці послуги (рішення Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 24.02.2016 № 40 (т. 1 а.с. 56).

У подальшому третьою особою як виконавцем житлово-комунальних послуг з метою коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для споживачів за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 21, корпус 1, корпус 2, корпус 3, корпус 3 (ЗОШ I ступеня), корпус 4, подано розрахунок на затвердження таких цін/тарифів до Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

У квітні 2017 року Виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області прийнято рішення від 26.04.2017 № 142 «Про погодження відкоригованих тарифів Товариством з обмеженою відповідальністю «Зараз-8» на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для споживачів за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 21, корпус 1, корпус 2, корпус 3, корпус 3 (ЗОШ I ступеня), корпус 4.

Позивач є власником нерухомого майна (квартири № 6) за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 21, корпус 4 та, відповідно, споживачем послуг, тарифи за якими відкориговано наведеним вище рішенням суб`єкта владних повноважень.

Як стверджує позивач, наведене вище рішення прийняте за межами компетенції відповідача, оскільки погодження та введення в дію вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій належить до повноважень виключно співвласників та управителя багатоквартирного будинку та в силу вимог частини другої статті 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 № 417-VIII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначається у відповідному договорі.

Крім того, позивач наголошує, що посадовими особами відповідача не забезпечено контроль за дотриманням третьою особою вимог Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.07.2012 № 390, за наявності явного порушення суб`єктом господарювання вимог пунктів 2.4 та 2.12 розділу ІІ цього Порядку в частині доведення до споживачів повної інформації на обґрунтування причин зміни тарифу та дотримання строку, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження і пропозиції.

Позивач також звертає увагу на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач посилався на експертний висновок, який, за твердженням позивача, Товариством з обмеженою відповідальністю «Зараз-8» при зверненні до Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не подавався.

Позивач також стверджує, що звернення третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Зараз-8», на основі якого було прийнято оскаржуване рішення, сформовано з порушенням вимог чинного законодавства України, що виявилось у:

- відсутності розшифрування складових цін/тарифів, за якими відбулись цінові зміни у бік збільшення або зменшення по буд. 21, корп. 4 по вул. Лобановського Валерія, с. Чайки, Києво-Святошинського району Київської області;

- нерозрахуванні тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій окремо за кожним будинком;

- недотриманні порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, їх зміну з обґрунтуванням її необхідності, а також врахування відповідної позиції територіальних громад;

- необґрунтованості необхідності коригування тарифів та непідтвердження вказаних обставин належними розрахунками.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

На момент виникнення спірних правовідносин основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки регулювалися Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV (далі - Закон України № 1875-IV).

За приписами, наведеними у статті 1 Закону України № 1875-IV, утримання будинків і прибудинкових територій це господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Частиною першою статті 13 Закону України № 1875-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

В силу положень частини першої статті 14 Закону України № 1875-IV залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи:

1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг;

2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території;

3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

Аналізуючи наведені вище норми, суд дійшов висновку, що Законом України № 1875-IV залежно від функціонального призначення передбачено чотири види житлово-комунальних послуг, ціни/тарифи на які можуть встановлюватись наступними суб`єктами:

- уповноваженими центральними органами виконавчої влади;

- національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг;

- органами місцевого самоврядування;

- сторонами договору про надання таких послуг.

Водночас, ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом (частина друга статті 14 Закону України № 1875-IV).

Наведеній вище нормі кореспондують положення підпункту 2 пункту «а» статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР, згідно з якими до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать повноваження зі встановлення в порядку і межах, визначених законом, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Відповідно до частини третьої статті 31 Закону України № 1875-IV органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання).

Частиною десятою цієї статті передбачено, що у разі зміни протягом строку дії цін/тарифів обсягу окремих складових економічно обґрунтованих витрат з причин, які не залежать від виконавця/виробника, зокрема, збільшення або зменшення податків і зборів, мінімальної заробітної плати, орендної плати та амортизаційних відрахувань, підвищення або зниження цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, виконавці/виробники проводять коригування встановлених цін/тарифів на житлово-комунальні послуги і подають на затвердження до органу, уповноваженого здійснювати встановлення таких цін/тарифів. При цьому перерахунок цін/тарифів може проводитися шляхом коригування лише тих складових структури цін/тарифів, за якими відбулися цінові зміни в бік збільшення або зменшення. При коригуванні додатково враховується компенсація втрат (або вилучення необґрунтовано отриманих прибутків) від застосування не скоригованої на зміну вартості окремих витрат ціни/тарифу в період до встановлення скоригованих цін/тарифів.

01.07.2015 набрав чинності Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 № 417-VIII (далі - Закон України № 417-VIII), який визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

Так, положеннями пункту 8 частини першої статті 1 Закону України № 417-VIII встановлено, що управлінням багатоквартирним будинком вважається вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

Згідно з вимогами статті 9 Закону України № 417-VIII управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Відповідно до приписів частини першої статті 10 Закону України № 417-VIII співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

За змістом пункту 7 частини другої статті 10 Закону України № 417-VIII до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.

У свою чергу витрати на управління багатоквартирним будинком, в силу положень частини першої статті 12 Закону України № 417-VIII, включають:

1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку;

2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку;

3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення;

4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування ("за", "проти", "утримався"), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики (частина сьома статті 10 Закону України № 417-VIII).

За приписами, наведеними у частині дев`ятій цієї статті, протокол зборів співвласників з питань, зазначених у пунктах 2 і 3 частини другої цієї статті, складається не менш як у двох примірниках, один з яких зберігається в управителя, а другий передається на зберігання виконавчому комітету сільської, селищної, міської ради за місцем розташування багатоквартирного будинку, який розміщує результативну частину рішення, прийнятого зборами співвласників, на своєму офіційному веб-сайті.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 11 Закону України № 417-VIII управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за згодою сторін та зазначається у договорі з управителем.

Таким чином, Законом України № 417-VIII фактично запроваджено юридичний механізм прийняття співвласниками багатоквартирного будинку спільних рішень з питань, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що 01.07.2016 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зараз-8» укладено договір № 64 про надання послуг управління багатоквартирним будинком, відповідно до умов якого управитель - Товариство з обмеженою відповідальністю «Зараз-8», зобов`язується надавати власнику - послуги з управління багатоквартирним будинком, включаючи допоміжні приміщення і споруди та прибудинкову територію, а власник, у свою чергу, приймає на себе зобов`язання сплатити встановлену цим Договором ціну, а також відшкодувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням будинком, у разі, коли управитель отримав на такі витрати згоду співвласників.

Відповідно до пункту 2.1 договору ціна послуг з управління багатоквартирним будинком та порядок її розрахунку визначається в Додатку № 1 та складає 6,48 грн за 1 м2 загальної площі для житлових приміщень (квартир).

Водночас суд звертає увагу позивача на те, що поняття «вартість послуг управителя з управління багатоквартирним будинком» та «тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» не є тотожними.

При цьому, із введенням у дію з 10.06.2018 окремих положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VIII суттєво змінено систему взаємовідносин, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг та визначено нову класифікацію житлово-комунальних послуг (такої окремої послуги, як утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не передбачено; натомість визначено послугу з управління багатоквартирним будинком, вартість якої встановлюється за згодою сторін).

Разом з тим, як вже зазначалось судом вище, положення чинного на момент виникнення спірних правовідносин Закону України № 1875-IV виокремлюють за функціональним призначенням такий вид послуг як послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, тарифи на які не можуть визначатися сторонами договору про надання таких послуг, оскільки підлягають формуванню та затвердженню відповідними суб`єктами владних повноважень, у даному випадку - органом місцевого самоврядування відповідної території.

Відтак, наведені позивачем у позовній заяві доводи стосовно втрати відповідачем у квітні 2017 року повноважень на погодження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій суд вважає необґрунтованими.

Що стосується доводів позивача про порушення відповідачем вимог законодавства в частині погодження коригування діючих тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються третьою особою, а також в частині дотримання процедури прийняття відповідного рішення за цим питанням, суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 36 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), метою коригування тарифів, що розраховуються згідно з цим Порядком, є забезпечення відшкодування у повному обсязі економічно обґрунтованих планованих витрат, що враховуються під час визначення повної собівартості послуг, планованого прибутку та податку на додану вартість.

Механізм коригування тарифів на послуги запроваджується у разі, коли протягом строку дії таких тарифів змінюються ставки податків і зборів (обов`язкових платежів), рівень заробітної плати у виконавця відповідно до законодавства, Генеральної та галузевої угод, ціни (тарифи) на паливно-енергетичні та матеріальні ресурси.

Коригуванню підлягають лише складові витрат, за якими відбулися цінові зміни у бік збільшення (зменшення), що сприятиме забезпеченню економічної обґрунтованості та прозорості запровадження механізму коригування тарифів на послуги.

У відповідності до пункту 37 Порядку № 869 коригування тарифів на послуги здійснюється за формулою: Т ск = Т дк х К зв, де Т ск - скоригований тариф; Т дк - тариф, що діє на момент коригування; К зв - коефіцієнт зміни витрат, пов`язаних з наданням послуг.

Коефіцієнт зміни витрат, пов`язаних з наданням послуг, визначається за формулою: К зв = 1 + П зп х (В зн - В зд) : В зд + П ел х (Т ен - Т ед) : Т ед + П пал х (Ц пн - Ц пд) : Ц пд + S [П м х (Ц мн - Ц мд) : Ц мд] + S [П сп х (В сн - В сд) : В сд], де П зп - питома вага витрат із заробітної плати і сума єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у структурі діючого тарифу на послуги; В зн - витрати із заробітної плати і сума єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з розрахунку на місяць, у якому здійснюється коригування діючого тарифу на послуги; В зд - витрати із заробітної плати та сума єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на дату встановлення діючого тарифу на послуги; П ел - питома вага витрат з електроенергії у структурі діючого тарифу на послуги; Т ен - тариф на електроенергію з розрахунку на місяць, у якому здійснюється коригування діючого тарифу; Т ед - тариф на електроенергію на дату встановлення діючого тарифу; П пал - питома вага витрат із закупівлі пально-мастильних матеріалів у структурі діючого тарифу; Ц пн - ціна пально-мастильних матеріалів з розрахунку на місяць, у якому здійснюється коригування діючого тарифу на послуги; Ц пд - ціна пально-мастильних матеріалів на дату встановлення діючого тарифу на послуги; П м - питома вага витрат на матеріали, комплектувальні вироби, обладнання у структурі діючого тарифу на послуги; Ц пн - ціна на матеріали, комплектувальні вироби, обладнання з розрахунку на місяць, у якому здійснюється коригування діючого тарифу на послуги; Ц пд - ціна на матеріали, комплектувальні вироби, обладнання на дату встановлення діючого тарифу на послуги; П сп - питома вага витрат на оплату послуг субпідрядників у структурі діючого тарифу на послуги; В сн - вартість послуг субпідрядників з розрахунку на місяць, у якому здійснюється коригування діючого тарифу на послуги; В сд - вартість послуг субпідрядників на дату встановлення діючого тарифу на послуги (пункт 38 Порядку № 869).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 869 інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном.

Таким чином, механізм коригування тарифів на послуги має забезпечувати не лише економічну обґрунтованість та прозорість запровадження, а також поінформованість та отримання пропозицій і заперечень від споживачів.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31.05.2022 в адміністративній справі № 369/8331/17.

У цій постанові Верховний Суд також наголосив на тому, що спершу повинна бути дотримана процедура прийняття органом місцевого самоврядування спірного рішення, а потім вже обґрунтування щодо наявності підстав для зміни тарифів.

Згідно з приписами пунктів 2.1, 2.2 розділу ІІ Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.07.2012 № 390 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), суб`єкти господарювання здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів. Протягом п`яти робочих днів з дня подання відповідних розрахунків до органу, уповноваженого встановлювати тарифи суб`єкти господарювання інформують споживачів про намір здійснити зміну тарифів за визначеними цим Порядком способами.

Пунктом 2.4 розділу ІІ Порядку № 390 визначено, що суб`єктами господарювання, що надають послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, до відома споживачів доводиться така інформація: загальний розмір тарифу (з податком на додану вартість) для кожного конкретного будинку; перелік послуг, що входять до складу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаватимуться в кожному конкретному будинку, та їх вартість; періодичність та строки надання послуг; обґрунтування причин зміни тарифу (зазначення розміру діючого тарифу та відсотка відшкодування затвердженим тарифом собівартості, планового економічно обґрунтованого тарифу, дати, коли тариф востаннє переглядався, причин перегляду тарифу, визначення відсотка зростання основних складових тарифу (заробітної плати, електроенергії, матеріалів), визначення відсотка підвищення тарифу тощо); інша додаткова інформація, визначена суб`єктом господарювання та/або органом, уповноваженим встановлювати тарифи.

Зазначена інформація доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), в друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті суб`єкта господарювання (за наявності) та в кожному конкретному будинку (на прибудинковій території), зокрема на інформаційних стендах у під`їздах будинків та біля них. Суб`єкт господарювання додатково може також доводити до відома споживачів інформацію за допомогою радіо, телебачення та способу, визначеного статутом територіальної громади

Відповідно до пункту 2.8 розділу ІІ Порядку № 390 у процесі доведення до відома споживачів інформації усі зауваження і пропозиції фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань підлягають реєстрації та обов`язковому розгляду суб`єктом господарювання. Зауваження і пропозицій, які отримані органом, уповноваженим встановлювати тарифи, надсилаються для розгляду суб`єкту господарювання. За результатами такого розгляду суб`єкт господарювання приймає рішення про їх урахування чи відхилення.

Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження і пропозиції, встановлюється суб`єктом господарювання, але він не може бути меншим за 14 календарних днів та більшим ніж 20 календарних днів з дня повідомлення споживачів про намір здійснити зміну тарифів на житлово-комунальні послуги (пункт 2.12 розділу ІІ Порядку № 390).

Пунктом 2.14 розділу ІІ Порядку № 390 визначено, що контроль за дотриманням суб`єктами господарювання порядку доведення до відома споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад здійснюється органами, уповноваженими встановлювати тарифи відповідно до їх повноважень, визначених чинним законодавством.

Суд враховує, що на порядок прийняття рішень органу місцевого самоврядування про встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги не поширюються вимоги Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11.09.2003 № 1160-IV (стаття 2 вказаного Закону).

Висновок суду стосовно того, що рішення органу місцевого самоврядування про встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги (у тому числі, шляхом коригування тарифів) не є регуляторним актом відповідають правовій позиції Верховного Суду, висвітленій у постанові від 30.04.2020 № 200/3842/19-а.

Водночас, орган місцевого самоврядування в силу вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI є розпорядником публічної інформації, який забезпечує доступ до інформації шляхом систематичного та оперативного її оприлюднення.

Проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття (частина третя статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Як встановлено судом, проект рішення відповідача стосовно погодження відкоригованих тарифів Товариством з обмеженою відповідальністю «Зараз-8» на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для споживачів за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 21, корпус 1, корпус 2, корпус 3, корпус 3 (ЗОШ I ступеня), корпус 4» було оприлюднено у газеті «Трибуна Петропавлівської Борщагівки» 22.04.2017 (випуск № 17 (324) від 22.04.2017), в той час як рішення прийнято відповідачем 26.04.2017 - через чотири дні з моменту оприлюднення проекту.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що оприлюднення органом місцевого самоврядування проектів рішень з порушенням строків, визначених Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI, призводить до того, що споживачі не мають достатнього часу подати своїх зауваження чи заперечення до проекту рішення. Як наслідок, орган місцевого самоврядування, уповноважений встановлювати тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, не забезпечує поінформованість споживачів, врахування їх відповідної позиції, а також приймає рішення за відсутності належного контролю за дотриманням визначеного Порядком № 390 механізму доведення суб`єктом господарювання до відома споживачів достатнього рівня інформації про зміну цін/тарифів, їх структуру з належним обґрунтуванням.

Згідно зі статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи, Виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не надано жодних належних та допустимих доказів прийняття ним спірного рішення з дотриманням вимог частини третьої статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI та Порядку № 390 (в частині здійснення контролю та строками доведення до споживачів інформації про зміну тарифів всіма можливими та передбаченими цим Порядком способами, а також в частині зазначення повного переліку відомостей, яка обов`язково та всебічно повинна бути доведена до споживачів за цим Порядком).

Обґрунтованих пояснень на підтвердження економічної обґрунтованості встановлення та коригування тарифів, а також дотримання вимог Порядку № 869, зокрема, в частині коригування лише складових витрат, за якими відбулися цінові зміни у бік збільшення (зменшення), а також визначення коефіцієнту зміни витрат, пов`язаних з наданням послуг, за встановленої формулою та виходячи з обґрунтованих, підтверджених належними та допустимими доказами всіх складових, відповідачем також не подано.

Враховуючи викладене, Виконавчий комітет Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, приймаючи рішення від 26.04.2017 № 142 «Про погодження відкоригованих тарифів Товариства з обмеженою відповідальністю «Зараз-8» на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для споживачів за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 21, корпус 1, корпус 2, корпус 3, корпус 3 (ЗОШ I ступеня), корпус 4», діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені чинним законодавством України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення відповідача від 26.04.2017 № 142 «Про погодження відкоригованих тарифів Товариства з обмеженою відповідальністю «Зараз-8» на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для споживачів за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 21, корпус 1, корпус 2, корпус 3, корпус 3 (ЗОШ I ступеня), корпус 4» є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 640,00 грн, підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 143, 205, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Рішення Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 26.04.2017 № 142 «Про погодження відкоригованих тарифів Товариства з обмеженою відповідальністю «Зараз-8» на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для споживачів за адресою: АДРЕСА_1 » визнати протиправним та скасувати.

3. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (ідентифікаційний код 04362489, місцезнаходження: вул. Ярослава Мудрого, 1, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Харченко С.В.