Справа № 569/1259/24
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/1259/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2024 року м.Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в складі головуючого судді Кучиної Н.Г., розглянувши у письмовому провадженні в мiстi Рiвному адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції (інспектор роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області Федорчук В.М.) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовною заявою до Департаменту патрульної поліції (інспектор роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області Федорчук В.М.), в якій просить скасувати постанову ЕАТ № 7845914 від 01.10.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначає, що постановою на неї неправомірно накладено адміністративне стягнення, постанова незаконна, винесена з порушення норм

КУпАП, а тому підлягає скасуванню, а справа закриттю. Зазначає, що правил дорожнього руху вона не порушувала, оскільки у вказаний в постанові час транспортним засобом не керувала взагалі. Так, 01.10.2023, близько 00.28 години, вона перебувала у належному їй транспортному засобі марки Acura RDX, р.н. НОМЕР_1 , який був припаркований поруч із іншими авто, та в комендантську годину знаходилась на вулиці, а саме шукала в своєму автомобілі особисті речі та розмовляла по телефону. В момент коли до неї під?їхали працівники поліції, вона не керувала своїм т/з, а лише перебувала в ньому, оскільки мала забрати деякі документи та повернутися в будинок колеги, де планувала залишитись на ночівлю до закінчення комендантської години. Під час спілкування, працівники поліції вказали, що нібито вона керувала транспортним засобом, однак жодного доказу на підтвердження факту керування нею транспортним засобом, їй надано не було. Вважає, що достатніх доказів на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, зазначеного в постанові працівниками поліції не надано, а також не підтверджено факту керування нею транспортним засобом, а отже порушення правил дорожного руху.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 січня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху із наданням десятиденного терміну для усунення недоліків з дня отримання копії ухвали позивачем.

23 січня 2024 року від позивача надійшла заява із виправленими недоліками.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 25 січня 2024 року ОСОБА_1 поновлено пропущений строк для звернення до суду з даним позовом. Прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

07 лютого 2024 року від представника відповідача Департаменту патрульної поліції надійшов до суду відзив, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову. Вказав, що 01 жовтня 2023 року о 00 год 20 хв в м. Рівне, по вул. Погоринська, 3 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Acura RDX державний номерний знак НОМЕР_1 не подав сигнал правим світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті праворуч, чим порушив п. 9.2. «б» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Одночасно, поліцейськими було зафіксовано адміністративний проступок, вчинений позивачем, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, шляхом складення протоколу ААД № 382237 від 01.10.2023р., де встановлені усі обставини вищезазначеної події, що підтверджується копією протоколу про адміністративне правопорушення, що додаються до відзиву. Також зазначив, що відеоматеріали додані до відзиву підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Дана подія та розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 була зафіксована на технічний пристрій, що закріплений на форменому одязі поліцейського 471645, про що є відомості в постанові.

Так, як постанова не передбачає пункту в якому зазначався технічний засіб, який застосовувався при фіксації правопорушення поліцейський дописує серійний номер пристрою вручну. Розгляд справи проводився відповідно до статі 279 КУпАП, позивача було ознайомлено з правами, передбаченими статтею 63 Конституції України, статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З боку інспектора патрульної поліції не здійснювалося будь-яких перешкод щодо реалізації позивачем своїх прав як особи, що притягується до адміністративної відповідальності. (відеофайл сlір-6).

Щодо посилання позивача про те, що будь яких роз`яснень стосовно оскаржуваної постанови вона не отримувала та про наявність самої постанови їй стало відомо пізніше, слід зазначити наступне:

З відеозаписів вбачається, що поліцейським було повідомлено причину зупинку, надано роз?яснення щодо суті порушення, проведено розгляд справи, ознайомлено з даною постановою та вручено її копію.

Також вищезазначене підтверджується підписами в пунктах 8 та 9 оскаржуваної постанови, а саме підпис щодо ознайомлення з правами, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та підпис за отримання копії постанови.

Також до відзиву в якості доказів додано диск із відеофайлами, де вбачається, що автомобіль під керуванням позивача здійснював поворот без подання сигналу світловими покажчиками повороту відповідного напрямку. До того ж позивач під час розгляду справи підтверджує факт керування, а саме, на запитання поліцейського звідки і куди та пізно? Позивач відповіла - «...приїхала до колеги по роботі ...» та не заперечує факт керування (відеофайл сір-4 від 01 хв.44 с. до 02 хв. 00с.) Також підтверджує, що не увімкнула покажчик повороту відповідного напрямку та зазначила «...я сюди їжджу майже щодня і не вмикаю. (відеофайл clip-5 від 13 хв.04 с. до 13 хв. 33 с.).

Дослідивши матеріали справи, подані докази, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що інспектором роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенантом поліції Федорчуком В.М. була винесена постанова серії ЕАТ № 7845914 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 .

Як зазначено у вказаній постанові 01 жовтня року о 00:28:30 у м. Рівне по вул. Погоринська, 3 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом не подала сигнал правим світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушила п.9.2 б ПДР, адміністративна відповідальність за дане порушення передбачена частиною 2 статті 122 КУпАП, внаслідок чого поліцейським на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 510 грн.

Відеофіксація проводилася на технічний пристрій 471645.

Згідно постанови ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Відповідно частини 5статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил, зокрема, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Згідно п.9.2.(б) ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

За загальним правилом частини 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма частина 2 ст. 77 КАС України, а тому саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права по своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений статтею 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення поліцейського буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводи свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

На долученому представником відповідача відеозаписі з технічного пристрою на технічний пристрій, що закріплений на форменному одязі поліцейського 471654, про що містяться відомості у постанові, факту порушення ОСОБА_1 пункту 9.2 «б» (неувімкнення світлового покажчику при повороті праворуч), що, як слідує із матерілів справи, стало причиною зупинки автомобіля марки Acura RDX, р.н. НОМЕР_1 , не зафіксовано.

При цьому, із відеозапису не можливо встановити, який саме транспортний засіб рухається дорогою. Крім того, після виявлення такого автомобіля до зупинки транспортного засобу була велика відстань, а зона повороту праворуч в так званому розумінні є «сліпою», а тому достовірно встановити чи включив водій даного транспортного засобу покажчик повороту праворуч встановити не вбачається можливим.

Відповідач у відзиві зазначає, що розгляд справи проводився відповідно до статі 279 КУпАП, позивача було ознайомлено з правами, передбаченими статтею 63 Конституції України, статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджує відеофайл сlір-6, однак такі твердження не заслуговують на увагу, оскільки з доданого відеозапису, який містить лише файл MP4 (.MP4) не вбачається, що проводився розгляд справи про адміністративне правопорушення та того, що інспектор при зупинці транспортного засобу роз`яснив права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі зміст ст. 63 Конституції України та право на отримання правової допомоги. Доданий відеозапис закінчується моментом безпосередньої зупинки транспортного засобу марки Acura RDX, р.н. НОМЕР_1 та не містить відеофайлу сlір-6, на який посилається у своєму відзиві відповідач.

Крім того, відповідач посилається як на підтвердження розгляду справи відповідно до ст. 279 КУпАП на відеофайл сір-4 від 01 хв.44 с. до 02 хв. 00с. та відеофайл clip-5 від 13 хв.04 с. до 13 хв. 33 с., однак такі файли відсутні на оптичному носії з відеозаписом, долученому до відзиву відповідачем.

Отже, будь якої підготовки до розгляду справи не проводилось, як і не було оголошено посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Такими діями відповідач порушив вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Крім того, доводи відповідача про те, що поліцейськими було зафіксовано адміністративний проступок, вчинений позивачем, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, шляхом складення протоколу ААД № 382237 від 01.10.2023р., де встановлені усі обставини вищезазначеної події, що підтверджується копією протоколу про адміністративне правопорушення, що додаються до відзиву є безпідставними, оскільки предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , яку притягають до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУаАП та законність та обґрунтованість постанови про таке адміністративне правопорушення, а протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП як доказ в даній не дає можливості суду встановити ані дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 саме за ч. 2 ст. 122 КУпАП, ані наявність складу правопорушення в діях особи, яку притягають до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУаАП.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАп не може бути визнаний джерелом доказів у справі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відтак, під час розгляду справи встановлено, що інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, зафіксовано лише в оскаржуваній постанові серії ЕАТ № 7845914 від 01.10.2023 року, жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у зазначеній постанові, які б безумовно свідчили про порушення ОСОБА_1 п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху та зазначеної статті КУпАП, матеріали справи не містять. Оглянутий в судовому засіданні відеозапис з нагрудних камер поліцейського також не містить таких відомостей.

Суд вважає необхідним зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, відповідачем не надано суду жодного доказу щодо правомірності дій посадової особи при складанні постанови відносно позивача.

При цьому, позов ОСОБА_1 ґрунтується як на запереченні вчинення проступку так і на порушенні працівником поліції норм процесуального права при розгляді справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

За даних обставин, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

Відповідно до п. ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, суд доходить висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції судових витрат у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції (інспектор роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області Федорчук В.М.) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 7845914 від 01.10.2023 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач Департаменту патрульної поліції, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, .

Повне судове рішення складене 12 лютого 2024 року.

Суддя Н.Г. Кучина