Справа № 420/31443/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місце знаходження: 21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7) та Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (, місце проживання: 54029, м. Миколаїв, вул.. Морехідна, 1) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 15 листопада 2023 року через підсистему Електронний суд (сформовано 14.11.2023 року) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ПФУ в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул.. Канатна, 83), Головного управління ПФУ у Вінницькій області (, місце знаходження: 21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7) та Головного управління ПФУ в Миколаївській області (, місце проживання: 54029, м. Миколаїв, вул.. Морехідна, 1), в якій з урахуванням уточненої позовної заяви, позивач просить:

- Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 19.09.2023 №01 та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 13.04.2023 року № 01 щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періоди роботи з 26.12.1991 по 31.12.1997.

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 з 11.09.2023 пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України від 28.02.1991 №796- XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 26.12.1991 по 31.12.1997.

Ухвалою від 07 грудня 2023 року після усунення виявлених недоліків уточнену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідно до посвідчення від 10.08.2023 позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії.

04.04.2023 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії, проте рішенням №01 від 13.04.2023 позивачу було відмовлено у зв`язку з наявністю неточностей у посвідченні та окрім того, не зараховано до страхового стажу періоди роботи з 26.12.1991 по 31.12.1997 через відсутність інформації в трудовій книжці про підстави прийняття на роботу.

В подальшому, позивач повторно звернувся до Відповідача 1 із посвідченням від 10.08.2023, однак за принципом екстериторіальності Відповідач 2 рішенням від 19.09.2023 №01 відмовив у призначенні пенсії через відсутність довідок про періоди участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач не погоджується із такою відмовою у призначенні пенсії з огляду на таке.

Щодо не зарахування до страхового стажу періодів роботи з 26.12.1991 року по 31.12.1997 року, представник позивача зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Таким чином, позивач не має нести тягар відповідальності, чи зазнавати негативних наслідків, через порушення порядку Інструкції заповнення трудової книжки, зокрема щодо недоліку оформлення трудової книжки.

Щодо відмови у призначенні пенсії зі зниженням віку відповідно до ст. 55 Закону України від 28.02.1991 №796-XII представник позивача зазначає, що ст.55 Закону №796 визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення. Особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058), за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - вік зменшується на 4 роки* та додатково 1 рік за кожний рік проживання, роботи, але не більше 9 років. Згідно з приміткою (*) до вищезазначеної норми початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії до 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період. Відповідно до частини другої статті 55 Закону №796 пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою статтею 55 Закону №796, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 01.01.2022. Згідно з ч.3 ст. 55 Закону №796 призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону №1058.

Згідно зі статтею 65 Закону № 796 документами, що підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Отже, з огляду на те, що відповідно до довідки від 16.02.2023 №262 з 29.07.1987 по 05.08.1999 постійно проживав в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, а тому позивач має право на призначення пенсії з 30.05.2023.

Через канцелярію суду 13.12.2023 року (вхід. № ЕС/18589/23) від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечує та просить у їх задоволенні відмовити, з огляду на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.04.2023 та 11.09.2023 звернувся до Головного управління із заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до пункту 4.2 Порядку розгляду документів, наданих позивачем провадився за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України вМиколаївській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Так, представник відповідача зазначає, що період участі у ліквідації наслідків ЧАЕС відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за наданими документами у позивача належним чином не підтверджено, тому Рішеннями №01 територіальними органами Пенсійного фонду України відмовлено в призначенні пенсії.

Згідно з розрахунку стажу страховий стаж позивача становить 25 років. Позивачу роз`яснено, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС серії НОМЕР_2 від 29.04.1993, видано з порушеннями, оскільки на його титульному аркуші зазначено по батькові - « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним позивача - « ОСОБА_3 ».

Довідка №443 від 15.12.1992 про проходження військової служби з 09.12.1987 по 09.01.1988 по охороні Чорнобильської АЕС також видана з порушеннями, оскільки не зазначено дати наказів про початок та припинення служби, дні виїзду в зону відчуження, населенні пункти (відсутні первинні документи, на підставі яких внесено інформацію про дати направлення та повернення).

Також повідомлено позивачу, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 26.12.1991 по 31.12.1997, оскільки відсутні підстави внесення запису про прийняття на роботу.

Для підтвердження спірних періодів позивачу запропоновано надати уточнюючу довідку відповідно до «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637 (зі змінами).

Так, представник відповідача звернув увагу, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Представник відповідача зазначає, що підставою для внесення до довідок даних про кількість днів роботи у зоні відчуження, номеру зони, де проводилися такі роботи, кратність оплати праці, про нараховану та виплачену заробітну плату, є первинні документи, що складені в період роботи в зоні відчуження (тобто в період 1986-1988).

Таким чином, представник відповідача зазначає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваних рішень.

На виконання ухвали суду 15.12.2023 року від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшли матеріали пенсійної справи позивача в частині, що стосується спірного питання.

Через канцелярію суду 25.12.2023 року від Головного управління ПФУ в Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №ЕС/19780/23), відповідно до змісту якого представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні, з огляду на те, що 04.04.2023 Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон № 796).

13.04.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області за принципом екстериторіальності прийнято рішення № 01 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону № 796 у зв`язку із не підтвердженням факту роботи в зоні відчуження.

11.09.2023 Позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону № 796.

19.09.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області за принципом екстериторіальності прийнято рішення № 01 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону № 796 у зв`язку із відсутністю довідки про період участі у ліквідації наслідків ЧАЕС встановленого зразка.

Представник відповідача зазначає, що вказані рішення прийняті з урахуванням правових норм та не підлягають скасуванню, з огляду на те, що відповідно до статті 55 Закону № 796 особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, пенсійний вік знижується на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Відповідно до пп. 7 пункту 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку. Так, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС надаються:

- довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи у зоні відчуження;

- посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

При визначенні права на призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону № 796 не прийнято до уваги посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії А № 246583 від 29.04.1993, оскільки по - батькові не відповідає паспортним даним Позивача (« ОСОБА_2 », « ОСОБА_3 »). Довідку форми № 122 Позивачем не надано.

До того ж, не взято до уваги довідку від 15.12.1992 № 443 про проходження військової служби з 09.12.1987 по 09.01.1988 по охороні ЧАЕС, оскільки не зазначено дати наказів про початок та припинення служби, дні виїзду в зону відчуження, населенні пункти (відсутні первинні документи, на підставі яких внесено інформацію про дати направлення та повернення).

Окрім того, до страхового стажу не зараховано періоди роботи Позивача з 26.12.1991 по 31.12.1997, оскільки в трудовій книжці не зазначено документ, на підставі якого внесено запис про прийняття на роботу.

Отже, Позивачем не підтверджено факт роботи в зоні відчуження, у зв`язку із відсутністю документів, визначених пп. 7 пункту 2.1 Порядку № 22-1.

Через канцелярію суду 22.01.2024 року від Головного управління ПФУ у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕП/1364/24), відповідно до якого представник відповідача також заперечує проти заявлених позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні, з огляду на те, що право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, мають учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986 по 31.12.1986 року не менше 5 календарних днів на 10 років.

Особи, які працювали у 1987 році в зоні відчуження не менше 14 календарних днів пенсії призначаються зі зниженням пенсійного віку на 8 років.

Особи, які працювали з 01.07.1986 року по 31.12.1986 у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або будівництві менше 14 календарних днів у 1986 році, пенсії призначаються зі зменшенням пенсійного віку на 5 років.

Період участі у ліквідації наслідків ЧАЕС відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за наданими документами у позивача належним чином не підтверджено, тому Рішеннями №01 територіальними органами Пенсійного фонду України відмовлено в призначенні пенсії.

Згідно з розрахунку стажу страховий стаж позивача становить 25 років.

Представник відповідача зазначив, що позивачу роз`яснено, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС серії НОМЕР_2 від 29.04.1993, видано з порушеннями, оскільки на його титульному аркуші зазначено по батькові - « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним позивача - « ОСОБА_3 ».

Довідка №443 від 15.12.1992 про проходження військової служби з 09.12.1987 по 09.01.1988 по охороні Чорнобильської АЕС також видана з порушеннями, оскільки не зазначено дати наказів про початок та припинення служби, дні виїзду в зону відчуження, населенні пункти (відсутні первинні документи, на підставі яких внесено інформацію про дати направлення та повернення).

Також повідомлено позивачу, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 26.12.1991 по 31.12.1997, оскільки відсутні підстави внесення запису про прийняття на роботу, та зазначено, що для підтвердження спірних періодів позивачу необхідно надати уточнюючу довідку відповідно до «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637 (зі змінами).

Представник відповідача звернув увагу, що інші документи, які підтверджують ці обставини не надано, тому виключалося належне підтвердження спірного стажу, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідь на відзиви з боку позивача до суду не надходила.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 .

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1988 роках, категорії 2, виданого 29.04.1993 року.

Також, судом встановлено, що позивачу 10.08.2023 року було видано дублікат посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії А № 008459 (категорія 2), з якої вбачається, що таке посвідчення видане замість посвідчення серії НОМЕР_2 виданого 29.04.1993 року.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_4 у позивача освіта середня, професія/спеціальність радіомеханік.

Крім того наявні спірні записи №7-9:

- запис 7 - 26.12.1991 року мале підприємство «Електрон» м. Болград, прийнятий на підприємство переведено радіомеханіком третього розряду;

- запис 8 30.03.1993 року мале підприємство «Електрон» перейменовано у Товариство з обмеженою відповідальністю на підставі наказу № 32 від 30.03.1993 року;

- запис 9 31.05.2003 року звільнити з займаної посади за ст. 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією підприємства ТОВ «Електрон» на підставі наказу №177 від 31.05.2003 року.

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_5 , позивач починаючи з 07.12.1987 року по 20.10.1989 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_6 . Військову присягу прийняв 27.12.1987 року.

Також, судом встановлено, що в розділі VII Особливі примітки зазначено: залучався до виконання обов`язків з ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. Період перебування в зоні у відповідності до Постанови Ради Міністрів СРСР І ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195 зараховується до трудового стажу та стажу, що надає право на пільгову пенсію за Списком № 1 в 3-кратному розмірі з по у відповідності до Постанови Ради Міністрів СРСР І ВЦРПС від 29.12.1987 року № 1499-389 період служби в зоні ЧАЕС с 27.12.1987 року по 21.10.1989 року зараховується в трудовий стаж на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяці служби.

Так, судом встановлено, та підтверджується матеріалами пенсійної справи, по досягненню 53-річного віку, 27.12.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою встановленого зразка про призначення/перерахунок пенсії за віком.

Проте, рішенням Головного управління ПФУ в Рівненській області № 01 від 03.01.2023 року позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зниженням пенсійного віку, через відсутність повного пакету документів.

Судом встановлено, що 04.04.2023 року позивач повторно звернувся до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою встановленого зразка про призначення/перерахунок пенсії, до якої додатково надав Довідку № 443 від 15.12.1992 року, зі змісту якої вбачається, що позивач проходив дійсну військову службу у військовій частині НОМЕР_6 по охороні Чорнобильської АЕС в період з 09.12.1987 року наказ № 185 по 09.01.1988 року наказ № 7. Є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Проте, рішенням Головного управління ПФУ в Миколаївській області від 13.04.2023 року № 01 позивачу повторно відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з не підтвердженням факту роботи у зоні відчуження.

Так, зі змісту вказаного рішення вбачається, що:

- Посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії А № 246583 від 29.04.1993 року не прийнято до уваги, оскільки на титульному аркуші зазначено по-батькові « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним заявника « ОСОБА_3 »;

- Довідку форми № 122 не надано;

- Довідку № 443 від 15.12.1992 року про проходження військової служби з 09.12.1987 року по 09.01.1988 року по охороні Чорнобильської АЕС не прийнято до уваги, оскільки не зазначено дати наказів про початок та припинення служби, дні виїзду в зону відчуження, населені пункти (відсутні первинні документи, на підставі яких внесено інформацію про дати направлення та повернення);

- До страхового стажу не зараховано періоди роботи з 26.12.1991 року по 31.12.1997 року, оскільки відсутні підстави внесення запису про прийняття. До страхового стажу зараховано період з 01.01.1998 року за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;

- Наявна інформація про державну реєстрацію на ведення підприємницької діяльності з 07.04.2003 року. До страхового стажу не зараховано періоди протягом квітня 2003-грудня 2003 року, оскільки відсутня інформація про систему оподаткування, сплату страхових внесків або документи, передбачені п.4 Порядку № 637.

Не погодившись із такою відмовою, позивач втретє, 11.09.2023 року, звернувся до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою встановленого зразка про призначення/перерахунок пенсії за віком, додатково надавши дублікат посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії А № 008459 (категорія 2), виданого 10.08.2023 року.

Проте, рішенням Головного управління ПФУ у Вінницькій області від 19.09.2023 року № 01 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Із вказаного рішення про відмову вбачається:

Вік заявника 53 роки 11 місяців.

Страховий стаж особи становить 25 років 28 днів.

Право на пенсію за віком ліквідаторів віднесених до 2,3 категорії визначається статтею 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до п.п.5 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до заяви про призначення пенсії за віком подаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на АЕС за формою, затвердженою постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

За наданими документами відсутня довідка про періоди участі у ліквідації наслідків ЧАЕС встановленого зразка. Довідку № 443 від 15.12.1992 року про проходження військової служби з 09.12.1987 року по 09.01.1988 року по охороні Чорнобильської АЕС не прийнято до уваги, оскільки не зазначено дати наказів про початок та припинення служби, дні виїзду в зону відчуження, населені пункти (відсутні первинні документи, на підставі яких внесено інформацію про дати направлення та повернення).

Таким чином, відмовлено в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, через відсутність довідки про період участі у ліквідації наслідків ЧАЕС встановленого зразка.

Не погодившись із відмовами у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (надалі Закон № 796-XII), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон № 1058-IV), відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-ХІІ).

Статтею 49 Закону №796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За приписами ст.15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом №796-XII або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення визначені в ст.55 Закону №796-XII.

Згідно з частиною 1 статті 55 Закону №796-ХІІ, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

За положеннями наведеної статті, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС:

- які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів передбачає зменшення віку на 10 років;

- які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів на 08 років;

- які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році на 5 років.

Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які відпрацювали на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним у встановленому порядку (чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше), вік виходу на пенсію зменшується додатково на три роки понад передбачений цією статтею.

Частиною 3 статті 55 Закону №796-XII прямо передбачено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Згідно з п.13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV, у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Системний аналіз вказаних правових норм свідчить про те, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться, у разі вибору цих осіб, згідно з нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом №796-XII.

Відповідно до ч.2 ст.55 Закону №796-XII пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше.

Так, судом встановлено та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, що позивач звернувшись вдруге та в третє до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за Законом №796-XII з пониження віку, але позивачу було відмовлено.

Матеріалами справи підтверджено, що однією з підстав для відмови пенсійним органом зазначено не надання позивачем довідки форми № 122, а Довідку № 443 від 15.12.1992 року про проходження військової служби з 09.12.1987 року по 09.01.1988 року по охороні Чорнобильської АЕС не прийнято до уваги, оскільки не зазначено дати наказів про початок та припинення служби, дні виїзду в зону відчуження, населені пункти (відсутні первинні документи, на підставі яких внесено інформацію про дати направлення та повернення).

Дослідивши Довідку № 443 від 15.12.1992 року, суд встановив, що зі змісту довідки вбачається, що позивач проходив дійсну військову службу у військовій частині НОМЕР_6 по охороні Чорнобильської АЕС в період з 09.12.1987 року наказ № 185 по 09.01.1988 року наказ № 7. Є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Аналізуючи наведені вище норми законодавства та твердження пенсійного органу, суд зазначає, що Головні управління дійшли помилкових висновків стосовно не прийняття поданої позивачем довідки, виданої військовою частиною, в якій позивач проходив військову службу № 443 від 15.12.1992 року, адже ця довідка містить всю необхідну інформацію, а саме: підставу перебування позивача в зоні відчуження, строки його перебування в такій зоні та посилання відповідні накази.

Суд звертає увагу, що позивач перебував в зоні відчуження у період проходження ним строкової військової служби, та відповідно до пп. 7 пункту 2.1 Порядку № 22-1 одним із документів, який підтверджує право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка позивачем була надана.

А тому, суд доходить висновку, що не прийняття відповідачами вказаної довідки та зобов`язання позивача надати іншу довідку із зазначенням інформації про дати направлення та повернення є неправомірним.

Суд повторно звертає увагу, що згідно з абзацом сьомим підпункту ґ пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону №796-XII).

Отже, законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми №122, а навпаки такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами.

Такі документи, як довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, відповідно до статті 15 Закону №796-XII є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

При цьому, документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом №796-XII, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та Потерпілий від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до матеріалів справи, позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1988 роках, категорія 2, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 29.04.1993 року. А також, дублікатом посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії А № 008459 (категорія 2) серії НОМЕР_2 виданого 29.04.1993 року.

Доводи пенсійного органу, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії А № 246583 від 29.04.1993 року не прийнято до уваги, оскільки на титульному аркуші зазначено по-батькові « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним заявника « ОСОБА_3 », відхиляються судом адже, відповідно до наявного в матеріалах справи дублікату посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС серії А № 008459 (категорія 2) серії НОМЕР_2 , виданого 29.04.1993 року, по-батькові позивача відповідає даним зазначеним в паспорті позивача.

Стосовно не зарахування до страхового стажу періодів роботи позивача з 26.12.1991 року по 31.12.1997 року, оскільки відсутні підстави внесення запису про прийняття на роботу, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такі самі положення передбачені п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як вбачається з матеріалів справи, у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_4 в містяться записи, які не зараховано до страхового стажу позивача, а саме:

- запис 7 - 26.12.1991 року мале підприємство «Електрон» м. Болград, прийнятий на підприємство переведено радіомеханіком третього розряду (дата та номер наказу про прийняття не зазначено);

- запис 8 30.03.1993 року мале підприємство «Електрон» перейменовано у Товариство з обмеженою відповідальністю на підставі наказу № 32 від 30.03.1993 року;

- запис 9 31.05.2003 року звільнити з займаної посади за ст. 40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією підприємства ТОВ «Електрон» на підставі наказу №177 від 31.05.2003 року.

Так, відповідно п.п. 1.1 до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях № 162 від 20.06.1974 року (яка діяла на момент внесення спірного запису щодо дати прийняття позивача на роботу) вбачається, що трудова книжка є основним документом в трудовій діяльності працюючих.

Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних та громадських підприємств, установ та організацій, які пропрацювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних та тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

П. 2.2 Інструкції передбачено, що заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності працівника пізніше тижневого терміну від часу прийому на роботу. До трудової книжки вносяться, зокрема, записи про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу та звільнення.

П. 2.3 Інструкції, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення повинні точно відповідати текст наказу (розпорядження).

Тобто, з урахуванням наведеного, суд погоджується з доводами представника позивача, що позивач не може нести відповідальність за дії, які мала вчинити проте не вчинила адміністрація підприємства на якому працював позивача, а саме вказати підставу для прийняття на роботу працівника.

Таким чином, доводи пенсійного органу відхиляються судом у зв`язку з їх необґрунтованістю, а тому періоди роботи позивача на малому підприємстві «Електрон» починаючи з 26.12.1991 року по 31.12.1997 року мають бути зараховані до страхового стажу позивача.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміні до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від25 листопада 2005 року № 22-1, зокрема, п.4.2 Порядку передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу та п. 4.10. передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, враховуючи, що встановлені та з`ясовані судом обставини свідчать про протиправне не врахування Головним управлінням ПФУ у Вінницькій області наданих позивачем документів на підтвердження права на призначення пенсії за віком на підставі спеціального закону та судом не встановлено необхідності у наданні позивачем додаткових доказів для підтвердження свого права, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення від 19.09.2023 року підлягає скасуванню.

Окрім того, враховуючи встановлені судом обставини та підстави для відмови Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області у призначенні позивачу пенсії за віком, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення від 13.04.2023 року підлягає скасуванню в частині необхідності надання довідки форми № 122, не прийняття до уваги Довідки № 443 від 15.12.1992 року про проходження військової служби з 09.12.1987 року по 09.01.1988 року по охороні Чорнобильської АЕС та не зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 26.12.1991 року по 31.12.1997 року у малому підприємстві «Електрон», а тому позовні вимоги: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 13.04.2023 №01 щодо відмови зарахуванні страхового стажу з 26.12.1991 по 31.12.1997 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 26.12.1991 по 31.12.1997, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно відсутності інформації про систему оподаткування, сплату страхових внесків або документи, передбачені п.4 Порядку № 637, позивачем такі доводи пенсійного органу не спростовуються, а тому відсутні підстави для їх оцінки.

Стосовно позовних вимог зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити позивачу з 11.09.2023 року пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону № 796-ХІІ, суд зазначає таке.

Так, суд встановив, що позивачу на дату звернення виповнилося 53 роки 11 місяців.

Судом визнано протиправним відхилення пенсійним органом довідки Довідку № 443 від 15.12.1992 року про проходження військової служби з 09.12.1987 року по 09.01.1988 року по охороні Чорнобильської АЕС, тим самим врахування цієї довідки підтверджує право позивача на зниження пенсійного віку на 8 років.

Також позивач має достатній страховий стаж, а саме: пенсійним органом обчислено позивачу страховий стаж 25 років 28 днів та рішенням суду зобов`язано відповідача зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 26.12.1991 по 31.12.1997 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як зазначалось вище, постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміні до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1, зокрема, п.4.2 Порядку передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу та п. 4.10. передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, враховуючи, що встановлені та з`ясовані судом обставини свідчать про протиправне відхилення відповідачем наданих позивачем документів на підтвердження свого страхового стажу та права на зниження віку для призначення пенсії, та судом не встановлено необхідності у наданні позивачем додаткових доказів для підтвердження свого страхового стажу на підставі трудової книжки, суд доходить висновку, що ці позовні вимоги є правомірними та належать задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України рішення суб`єкта владних повноважень має бути, зокрема, обґрунтованим, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), пропорційним, тобто прийнятим з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно з приписів ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінюючи спірні дії та рішення відповідачів, суд дійшов висновку, що вони не відповідають ознакам, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, вони вчиненні не у спосіб, передбачені законом та є необґрунтованими, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору та відсутні докази понесення ним інших судових витрат, жодні судові витрати не належать стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місце знаходження: 21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7) та Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (, місце проживання: 54029, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місце знаходження: 21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7) від 19.09.2023 №01 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (, місце проживання: 54029, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1) від 13.04.2023 №01 щодо відмови у зарахуванні страхового стажу з 26.12.1991 по 31.12.1997.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) зарахувати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до страхового стажу періоди роботи з 26.12.1991 по 31.12.1997 та призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України від 28.02.1991 №796- XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 11.09.2023 року.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко