Справа № 520/36848/23
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 лютого 2024 року № 520/36848/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" (пров. Акварельний, буд. 1-3,с. Подвірки, Харківська обл., Харківський р-н,62371, ) до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16-Б,м. Харків, 61005, ) про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UА807000/2023/000630/2 від 27.11.2023 р.

Рішення про коригування митної вартості товарів № UА807000/2023/000630/2 від 27.11.2023 р. позивач вважає протиправним, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.

27.11.2023 року до митного поста «Барабашово» Харківської митниці Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ТРЕНД» (код 38493680) була подана до митного контролю та митного оформлення електронна митна декларація (далі - ЕМД) N°UA807200/2023/016588 (23UA88U4) на товар №1: «Запасні частини до системи підвіски..., код товару », що надійшов на адресу ТОВ «АВТО ТРЕНД». За зовнішньоекономічним контрактом з ANHUI JICHENG TRADING CO, LTD, 1501, В#, Huarun Building, Hefei city China.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню.

Згідно з ч.І ст. 53 МКУ з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 N2 651, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за N2 1372/21684, у графі 44 митної декларації зазначаються відомості про необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення документи. При цьому відомості щодо кожного документа зазначаються з нового рядка за такою схемою: код документа згідно з класифікатором документів, через пробіл номер документа, дата та (за наявності даних) кінцевий термін його дії. При внесенні до графи відомостей про документи, які відповідно до МКУ не подаються митному органу одночасно з МД та зберігаються декларантом, перед кодом документу проставляється символ "d". При внесенні до графи відомостей про документ, який надавався митному органу в попередніх випадках митного оформлення товарів із застосуванням ЕМД, перед кодом такого документа проставляється символ "ш". Класифікатор документів затверджено наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 N2 1011 (далі Класифікатор документів).

У графі 44 вказаної ЕМД декларантом були зазначені наступні документи:

за кодом «d0271» - пакувальний лист б/н від 29.03.2023;

за кодом « 0380» - інвойс №JC-23-QAT3 від 29.03.2023;

за кодом « 0705» - коносамент №HYSFD від 14.09.2023;

за кодом « 0730» - автотранспортна накладна №б/н від 21.11.2023;

за кодом « 0861» - сертифікат про походження товару №23С4403А2193/0811 Звід 09.10.2023;

за кодом « 3004» - рахунок про надання транспортних послуг №9039 від 22.11.2023;

за кодом « 3007» - Довідка транспортних витрат 12373 від 22.11.2023

за кодом «ш4104» - зовнішньоекономічний договір (контракт) №В014072022 від 14.07.2022;

за кодом «гп4301» - договір (контракт) про перевезення №ЄФ568023 від 07.02.2023;

за кодом « 9000» - інший некласифікований документ «Заява до договору на перевезення 12373»;

за кодом « 9610» - копія експортної митної декларації №16571479 від 22.09.2023.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений ч. 2 ст. 53 МКУ, а саме:

декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених, у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару,-

за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також, документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, у постанові від 15.08.2019 по справі №826/19400/15 Верховний Суд дійшов висновку, що вищенаведений перелік документів є обов`язковим для надання при митному оформленні товару.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МКУ митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положеннями ч.5 ст.54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема:

упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Таким чином, митниця зобов`язана здійснювати контроль за повнотою нарахування митних платежів та правильністю визначення бази митного оподаткування, зокрема, митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до пункту 2(а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом, або аналогічного товару.

Відповідно до пункту 2(Ь) статті під «дійсною вартістю» повинна розумітись ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції.

Стаття 17 Угоди передбачає, що ні що не повинно тлумачитися так, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки.

З огляду на це. митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості. Зазначене можливо здійснити, зокрема, шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною у митного органу інформацією - рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено і інформація про які ретельно перевірялась.

Судом встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за ЕМД №UА807200/2023/016588, здійснювався посадовими особами митниці відповідно до вимог ст.54 МКУ шляхом перевірки числових значень митної вартості товарів та наявності в документах усіх відомостей, що їх підтверджують, а також ст.ст.336, 337, 363 МКУ в частині контролю із застосуванням системи управління ризиками.

Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №UА807200/2023/016588, спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів (додаються), зокрема за кодом 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості): Наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству. Необхідно посилити контроль правильності визначення митної вартості. Проаналізувати зазначене рішення на предмет можливості застосування при поточному оформленні зазначеного товару. По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1) Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ. По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1) Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ...; 106-2 Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1) Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ..

Суд вказує, що спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості є рекомендацією, обов`язковою до виконання, посадовій особі митного органу більш ретельно опрацювати подані до митного оформлення документи.

З цього слідує, що у Харківської митниці виникли підстави для більш детального аналізу умов зовнішньоекономічної операції щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.337 МК України перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені МК України.

Згідно з вимогами п.2 ч .2 ст. 52 МК України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України має право упевнюватися в достовірності або точності будь - якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості та письмово запитувати у декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Так, згідно вищезазначених приписів, 27.11.2023 до спецпідрозділу митниці (відділу контролю митної вартості управління адміністрування митних платежів, митної вартості та митно-тарифного регулювання) був направлений запит №966 (копія додається) щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товарів за ЕМД. Причиною направлення вказаного запиту є спрацювання АСАУР щодо можливого заниження митної вартості.

Відповідно до п.2.2 розділу 2 наказу Державної митної служби України від 01,07.2021 N° 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які перемішуються через митний кордон України» (далі - Методичні рекомендації №476). аналіз, виявлення та оцінка ризиків посадовою особою було здійснено шляхом, зокрема:

перевіркою повноти інформації, що міститься у документах, які подаються до митного оформлення;

перевіркою товаро-супровідних документів щодо наявності достатнього опису товарів, що декларуються, їх кількості, ціни за одиницю товару та загальної вартості; ідентифікації цих даних з товарами, що подаються до митного оформлення;

перевіркою пов`язаності продавця ї покупця та чи вплинули їх взаємовідносини на ціну товарів, які подаються до митного оформлення;

вивченням обставин продажу товарів між пов`язаними особами, якщо існують сумніви щодо прийнятності ціни оцінюваних товарів. При цьому необхідно розглянути відповідні аспекти операції, зокрема спосіб, у який покупець і продавець організовують свої торговельні відносини, і спосіб, у який була визначена ціна, про яку йдеться, щоб визначити, чи ці відносини вплинули на ціну;

перевіркою інформації, наданої декларантом або уповноваженою особою, при продажу товарів між пов`язаними особами щодо наближеності митної вартості товарів, визначеної основним: методом, до однієї з операцій, які наведені у частині вісімнадцятій статті 58 Кодексу;

перевіркою: наявності продажу оцінюваних товарів на експорт в Україну;

перевіркою документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларуванні, витрат на транспортування;

перевіркою документів, що містять відомості про вартість страхування (страхувальник, вигодонабувач, розмір страхового покриття, розмір витрат на страхування, наявність додаткового - покритті, валюта);

перевіркою включення/не включення складових митної вартості, у тому числі, на підставі наявної в митного органу інформації щодо наявності таких складових митної вартості (результати документальних перевірок, відповіді на запити для встановлення автентичності тощо);

перевіркою наївності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів;

перевіркою наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість товарів;

вивченням характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості;

порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів;

порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Враховуючи, що аналіз вищенаведених висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 15.08.2019 (справа №826/19400/15) дає підстави стверджувати, що спрацювання ризиків АСАУР вже свідчить про наявність обґрунтованого сумніву та є підставою для витребування додаткових документів, то логічно послідовним є твердження про те, що неподання декларантом на запит митного органу жодних додаткових документів свідчить про те, що обґрунтований сумнів митниці у правильності обрання методу визначення митної вартості та правильності її обчислення не був усунути, що, в свою чергу, виключає можливість для митного органу визнати заявлену декларантом митну вартість. За результатом аналізу та співставлений вказаних документів було встановлено наступне:

Задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше.

Матеріалами справи підтверджено, що в результаті порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості подібних товарів по ціні угоди за першим методом, було встановлено, що рівень митної вартості товару згідно ЄАІС - 7,36 дол. США/кг., задекларований рівень митної вартості - 3,4388 дол. США/кг. (джерело: ЕМД UA205140/2023/77602 від 22.09.2023 (тов. 36).

Це підтверджується доданими до справи витягами з ЦБД ЄАІС Держмитслужби із зазначенням рівня цін, номерів митних декларацій, умов поставки, країни походження та ін.

Суд вказує на висновки Верховного Суду зробленому у постановах Верховного Суду від 04.08.2021 по справі №520/3421/19 та №520/4787/19, а саме на те, що наявність у ЄАІС ДФС інформації про митну вартість подібних товарів може бути підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Зазначені при митному оформленні документи містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

Факт передплати за товар передбачений умовами коносаменту №HYSFD.

Також наявність передплати за товар у розмірі 42642 дол. США передбачені умовами інвойсу від 29.03.2023 №JC-23-QAT3.

Згідно ч.2 ст.53 МКУ платіжні та/або бухгалтерські документи підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару за їх наявності відносяться до переліку документів, що підтверджують митну вартість і обов`язкові до надання митному органу.

Однак, як встановлено судом, жодних банківських платіжних документів на підтвердження вартості товару, які мали бути у Позивача на момент митного оформлення, Позивачем не було надано митному органу при митному оформленні.

Відсутні каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) від дійсного виробника товару на вимогу ст.53 МКУ.

Хоча, згідно ЕМД виробником товару є фірма «ANHUI JIICHENG TRADING CO. LTD».

Також, відсутній переклад експортної митної декларації, що суперечить вимогам ст. 254 МКУ і не зроблено верифікацію експортної митної декларації №16012094 від 11.10.2022 відповідно до вимог ст. 254 МКУ та вимог листа ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-ЕП.

Так, згідно ст. 254 МКУ документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що перемішуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування.

Дана вимога є імперативною, тобто чітко визначає дії декларанта під час подачі документів для митного оформлення і митного контролю і не допускає відхилень від вказаної поведінки.

Листом ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-еп визначено, що експортна митна декларація на товари походженням з КНР можуть використовуватися митними органами України як додаткова довідкова інформація за умови верифікації таких декларацій та їх перекладів на державну мову Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати.

Суд звертає увагу на висновок Верховного Суду зроблений у постанові Верховного Суду від 17.02.2022 по справі №520/4051/19, а саме: що однією з підстав для прийняття оскаржуваних рішень слугувала відсутність перекладу митної декларації країни відправлення в зв`язку з чим відповідач не міг встановити відправника, одержувача товару, інші важливі відомості.

Як встановлено судом, в даному випадку декларація країни відправлення складена на китайській мові без перекладу.

Згідно з ч.4 ст.58 МКУ митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту, іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту, іншого місця ввезення на митну територію України.

Частина 5 ст.58 МКУ дає визначення словосполучення «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до розділу III Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства Фінансів України від 24.05.2012 №599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч.2 ст.53 Кодексу подаються транспортні (перевізні документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

рахунок-Фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунку - фактури;

калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

При дослідженні наданих матеріалів справи, судом встановлено, що разом з ЕМД №UA807200/2023/011522 (23UA22U4) декларантом до митниці були надані наступні транспортні (перевізні) документи:

за кодом « 0705» - коносамент №HYSFD від 14.09.2023;

за кодом « 0730» - автотранспортна накладна №б/н від 21.11.2023;

за кодом « 3004» - рахунок про надання транспортних послуг №9039 від 22.11.2023;

за кодом « 3007» - Довідка транспортних витрат 12373 від 22.11.2023

за кодом «т4301» - договір (контракт) про перевезення №ЄФ568023 від 07.02.2023;

за кодом « 9000» - інший некласифікований документ «Заява до договору на перевезення 12373»;

Банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, були відсутні, що суперечить вимогам Наказу МФУ від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» та умовам п. 4.1.3 договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 07.02.2023 №ЄФ568023.

Також був відсутній договір на транспортно-експедиторське обслуговування з особою, зазначеною в CMR, наданому до митного оформлення.

Транспортний рахунок на оплату від 22.11.2023 № 9039 та довідка про транспортні витрати від 22.11.2023 № 12373 надано від особи, яка безпосередньо не здійснювала перевезення згідно даних CMR;

У транспортному документі «Заява до договору на перевезення 12373» відсутній підпис відповідальної особи та печатка експедитора (підпис та печатка на даному документі відтворена за допомогою факсимільного способу).

Суд вказує, що Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту від 14.10.1997 №363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за №128/2568 визначено, що перевізники приймають вантажі для перевезення на підставі укладених Договорів із Замовниками згідно з заявками або за разовими договорами. Заявка (разовий договір), що укладається на підставі основного договору на транспортно-експедиційне обслуговування, є одним з обов`язковим документів, на підставі якої здійснюється будь-яке перевезення, оскільки саме в заявці зазначаються детальні умови конкретної послуги, включаючи і її вартість. Згідно з даними, зазначеними в Заявці, експедитор складає відповідні розрахункові документи - рахунок (попередній, остаточний).

Визначення поняття «документ» не міститься у МКУ, проте, виходячи з вимог ч. 6 ст. 7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Стаття 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та звітність» дає поняття «первинного документу», що є найбільш наближеним до документів, що використовуються у митній справі.

Таким чином, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України:

назву документа (форми);

дату складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Оскільки заявка №12373 є документом, що визначає істотні умови конктретного перевезення, то відсутність особистого підпису та печатки Експедитора викликає , на думку суду, сумнів у ідентифікації особи яка мала підписувати даний документ.

Згідно транспортного рахунку на оплату від 22.11.2023 № 9039 та довідки про транспортні витрати від 22.11.2023 № 12373 вартість фрахту складає 42 353,23 грн. за 40 ф контейнер за маршрутом Ningbo-Gdansk, що суперечить інформації, зазначеної в листі ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 27.07.2023 №15/15-02-05/7/3408.

Таким чином, за результатами проведеного посадовою особою митниці аналізу транспортних (перевізних) документів, наданих разом з ЕМД . було виявлено, що подані документи і не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів у частині транспортних витрат.

Вищевикладене обумовило наявність у посадової особи митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості товару позивача, заявленої у ЕМД, наявність якого є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Судом встановлено, що відповідно до вимог ч.5 ст.55 МКУ була проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявною у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Згідно з положеннями частини 5 статті 54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Зокрема, 27.11.2023 декларанта було повідомлено, що на виконання вимог стаття 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ у зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині 2 статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, передбачені частиною 3 статті 53 МКУ (принт-скрін повідомлення АСМО «Інспектор» додається до відзиву).

Також, було повідомлено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням можуть подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Митним брокером підприємства було надіслано лист, в якому було зазначено про неможливість надання додаткових документів та проханням винести рішення про коригування митної вартості товару та проханням винести рішення про коригування митної вартості товару.

Суд вказує, що ТОВ «АВТО ТРЕНД» до митниці стосовно перегляду рішення про коригування митної вартості в порядку ст. 55 МКУ не зверталось.

Враховуючи вищезазначене надані додатково документи не спростували сумніви митниці щодо наявності розбіжностей в наданих документах та відсутності всіх складових митної вартості .

Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 ст.54 МК України встановлено, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів:

- у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 ст.53 МК України; ВІДСУТНОСТІ у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була Фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (п.2 ч.б ст.54 МК України):

-невідповідності обраного декларантом методу визначення митної вартості товару, умовам наведеним у главі 9 МКУ(п.З ч.б ст.54 МК України).

Відповідно до ст.58 МК України (метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) розрахунки згідно з цією статтею робляться на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (ч.9 ст.58 МК України); використані декларантом відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально (ч. 21 ст.58 МК України).

Згідно з ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Суд враховує висновки Верховного Суду щодо нормативного регулювання подібних спірних правовідносин, викладений у постановах від 02.04.2019 по справі №826/14258/15 (адміністративне провадження №К/9901/23135/18), від 02.04.2019, по справі №815/4150/14 (адміністративне провадження №К/9901/3483/18), згідно яких обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу.

04.09.2023 керуючись ч. З ст. 53 МКУ, ч. 6 ст. 54, після закінчення терміну розгляду запиту (10 календарних днів) митницею було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів, а саме митницею було прийняте рішення про неможливість визначення митної вартості товарів за першим методом (за ціною угоди), та керуючись статтями 54, 55, 60, 61 МКУ прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UА807000/2023/000447/2 за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів).

Згідно з ч.1 ст. 60 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно положеннями статей 58 і 59 цього кодексу, за митну вартість береться прийняти митним органом митна вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Згідно ч.2 ст.60 МК України під подібними (аналогічними) товарами розуміються товари які хоч і не с однаковими за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконуються однакові Функції порівняно з товарами oо оцінюються та вважаються комерційно взаємозамінними.

Згідно ч.З ст.60 МК України для визначення подібності (аналогічності) товарів враховується якість товару, наявність торгової марки, репутація цих товарів на ринку.

Судом встановлено, що при прийнятті рішення про коригування митної вартості посадовою особою митниці за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься в ціновій базі ЄАІС про подібний товар, оформлений зазначеним суб`єктом в митниці на таких саме комерційних умовах у максимально наближений час, по ціні угоди за першим методом ДМВ1) митне оформлення якого вже здійснено на рівні митної вартості - 7,36 дол. США за 1 кг. за ЕМД № UА205140/2023/77602 від 22.09.2023 (тов. 36).

Підстави обрання другорядного (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів/ методу визначення митної вартості, джерела зазначені у графі 33 рішення про коригування митної вартості.

Оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів оформлене з додержанням вимог ч.2 ст.55 МК України та Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195.

Таким чином, Харківською митницею правомірно обрано другорядний метод визначення митної вартості (щодо подібних (аналогічних) товарів) та прийнято рішення про коригування митної вартості, чим не допущено можливі втрати Державного бюджету України у разі здійснення митного оформлення товару за митною вартістю, визначеною позивачем, у розмірі 454 443,21 грн.

Підприємство не погодилось з прийнятими митницею рішеннями про коригування митної вартості товарів та скористалось своїм правом щодо випуску товарів у вільний обіг за ЕМД № UА807200/2023/016638 від 28.11.2023, з наданням гарантій відповідно до розділу X МКУ.

З огляду на це, суд приходить до висновку, що рішення про коригування митної вартості № UА807200/2023/016638 від 28.11.2023 винесено на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами МКУ та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення, тому обставини для його скасування відсутні.

Проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення винесені на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами МКУ та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень, тому обставини для їх скасування відсутні.

Суд зазначає, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтер есів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Тренд" (пров. Акварельний, буд. 1-3,с. Подвірки, Харківська обл., Харківський р-н, 62371, ) до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16-Б,м. Харків, 61005, ) про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.