Справа № 460/24074/23
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2024 року м. Рівне №460/24074/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., за участю секретаря судового засідання Яцюк К.Р.; представника позивача: Шумри І.В., представника відповідача: Никитюк Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області № 1102 від 28 вересня 2023 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування заходів дисциплінарного впливу", в частині попередження про неповну службову відповідність до лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0153890) дізнавача сектору дізнання Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваним наказом № 1102 від 28 вересня до неї застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність згідно Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Зауважує, що відповідачем не встановлено вини позивача у вчиненні дисциплінарного проступку, оскільки висновок службового розслідування містить лише ті порушення, які інкримінуються позивачу у кримінальному провадженні № 0000029 від 27.03.2023, жодних інших діянь вчинення дисциплінарного проступку, визначених Дисциплінарним статутом, у висновку службового розслідування не зазначено. Звертає увагу суду на те, що відповідно до практики Європейського суду, пункту 2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини вимагається від представників держави утриматися від публічних заяв про те, що обвинувачений вчинив правопорушення, яке йому ставлять в провину, доти, доки його вина не буде офіційно встановлена судом. Крім цього, констатуючи факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку відповідачем не встановлено, які саме дії підривають, принижують авторитет органів Національної поліції України, порушують вимоги Дисциплінарного статуту, Закону України «Про Національну поліцію» та Присяги. Також позивач зазначає, що її притягнуто до дисциплінарної відповідальності поза межами строків, визначених дисциплінарним статутом. З підстав, наведених у позовній заяві, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

15.10.2023 через відділ документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді попередження про неповну службову відповідність відбулось у зв`язку з грубим порушенням службової дисципліни, що виразилось у службовій недбалості, тобто невиконанні або неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них. Наголошує, що допущений позивачем проступок виразився у внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що призвело до подання суду завідомо недостовірних сфальшованих доказів: протоколів допиту свідків, а тому просить суд в задоволенні позову відмовити повністю.

У судовому засіданні учасники справи підтримали доводи заяв по суті справи та надали пояснення аналогічні цим доводам.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Інших заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою суду від 10.10.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 10.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи по суті призначено на 07.12.2023.

Ухвалою суду від 07.12.2023 занесеною до протоколу судового засідання, у судовому засіданні оголошено перерву до 19.12.2023.

Ухвалою суду від 19.12.2023 занесеною до протоколу судового засідання, у судовому засіданні оголошено перерву до 11.01.2024 та запропоновано позивачу надати додаткові докази.

Ухвалою суду від 11.01.2024, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання позивача про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 26.01.2024.

Ухвалою суду від 26.01.2024, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 07.02.2024.

07.02.2024 на підставі статей 243, 245 КАС України, у судовому засіданні було проголошено вступну і резолютивну частини судового рішення.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

Лейтенант поліції ОСОБА_1 займає посаду дізнавача сектору дізнання Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

26.07.2023 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області надійшла інформація про те, що дізнавачу сектору дізнання Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_1 , 25.07.2023 старшим слідчим Третього відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим в м. Хмельницький, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Наказом Головного управління Національної поліції України в Рівненській області № 1881 від 23.08.2023 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» призначено за вказаним фактом службове розслідування.

Наказом Головного управління Національної поліції України в Рівненській області від 06.09.2023 № 1990 "Про продовження строку проведення службового розслідування" продовжено строк проведення службового розслідування за вказаним фактом на 15 календарних днів.

За результатами проведеного службового розслідування, 21.09.2023 начальником ГУНП в Рівненській області Олександром Ганжою, затверджено висновок службового розслідування, згідно якого службове розслідування за фактом повідомлення дізнавачу сектору дізнання Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенанту поліції ОСОБА_1 про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України завершено.

Зі змісту висновку службового розслідування вбачається, що у період з 04 по 09 серпня 2022 року, дізнавач СД Вараського РВП ГУНП в Рівненській області Мотько С.П., не маючи на меті застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення здійснення повного й ефективного розслідування, виконувати завдання кримінального провадження шляхом охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження і їх забезпечення у повному обсязі; з тим, щоб дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного; щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, вчинила службове підроблення.

Відповідно до наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування заходів дисциплінарного впливу № 1102 від 28.09.2023 за порушення службової дисципліни, що виразилось у порушенні пунктів 1, 2 частини І статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1, 2, 6 частини 3 статті 1 Диспиплінарного статуту Національної поліції України, статі 64 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилось у недотриманні Конституції та законів України при виконанні службових обов`язків, у порушенні вимог підпунків 1, 2, 4, 6 розділу ІІІ посадової інструкції, що виразилось у недотриманні положень статей 19, 68 Конституції України, статей 1. 3, 18 Закону України «Про Національну поліцію», статей 5, 6 розділу І ; ст. 1. п.п. 7.8, 10, 11, 23 ст. 4 розділу Положення про Вараський РВП ГУНН в Рівненській області, п. 3 розділу VI Положення про органи дізнання Національної поліції України, ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 7. ч. 1 ст. 8, ч.ч. 1, 2 ст. 9, ч.ч. 1,2,3 ст. 17, ч. 2 ст. 18, ст. 40 та ст. 40-1 КПК України, приписів п.п.1-3 розділу І, п., 2 розділу ІІ, п. 1 розділу ІІ, п.1 розділу ІІІ Положення про органи дізнання, що стосуються здійснення повного й ефективного розслідування, виконувати завдання кримінального провадження шляхом охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження і їх забезпечення у повному обсязі, вчинення дій, які стали підставою для оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тобто за скоєння вчинку, що призвів до виникнення надзвичайної події, яка підриває авторитет Національної поліції, ім`я та статус останньої, як поліцейського, дискредитації звання поліцейського, керуючись статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію», положеннями Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до дізнавача сектору дізнання Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 вирішено застосувати дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність.

Не погоджуючись з наказом Головного управління Національної поліції України в Рівненській області № 1102 від 28.09.2023 та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог в контексті цієї ситуації суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частиною першою статті 19 Закону № 580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 2 статті 19 Закону № 580-VIII встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ (далі - Дисциплінарний статут), визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Згідно з частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу (частина друга стаття 1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини 1 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом (частина друга статті 11 Дисциплінарного статуту).

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно частини 2, частини 3 статті 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування, яке призначається наказом керівника, що має повноваження застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частини 10 статті 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України

Згідно частини 1, частини 7 статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії, порядок утворення яких та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до частини 3 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Так, частинами четвертою-шостою статті 19 Дисциплінарного статуту визначено пом`якшуючі та обтяжуючі обставини відповідальність поліцейського. При цьому перелік пом`якшуючих обставин не є вичерпним.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок № 893).

Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування (п. 1 розділу І).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про:

внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення;

повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку;

надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому міститься вимога щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції»;

ознаки дисциплінарного проступку, що призвів до загибелі або поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського під час виконання ним службових повноважень;

недотримання підстав та порядку застосування або використання вогнепальної зброї, спеціальних засобів або заходів фізичного впливу;

недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування;

втрату поліцейським службового посвідчення та спеціального нагрудного знака (жетона), табельної, добровільно зданої чи вилученої зброї або боєприпасів, нагородної зброї, якщо вона зберігалася в територіальному органі поліції чи його територіальному (відокремленому) підрозділі, а також закладі, установі Національної поліції України, що належать до її управління (далі - органі (підрозділ, заклад, установа) поліції), а також втрату спеціальних засобів поліцейським чи відсутність їх в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, матеріалів досудового розслідування, справ оперативного обліку та справ про адміністративні правопорушення, речових доказів, а також тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження;

розголошення конфіденційної, таємної, службової або іншої інформації, яка містить таємницю, що охороняється законом;

порушення законодавства України у сфері фінансово-господарської діяльності органів поліції, а також установ, які належать до сфери управління Національної поліції України, виявлені під час ревізій або перевірок, внутрішніх аудитів;

перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

приховування від обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні та адміністративні правопорушення, які були відомі поліцейському, але не отримали реєстраційного номера або не були зафіксовані ним у встановленому законодавством України порядку;

здійснення поліцейським дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовною або іншими ознаками в будь-якій формі, а також сексуальних домагань.

Проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків (п. 1 розділу V Порядку № 893).

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку № 893 службове розслідування має встановити:

наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

вид і розмір заподіяної шкоди;

причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Пунктом 5 розділу VI Порядку № 893 передбачено, що у резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються:

висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

Отже, службове розслідування проводиться з метою виявлення причин та умов, що стали підставою для проведення службового розслідування, наявності чи відсутності складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого було призначено службове розслідування; наявності чи відсутності порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок тощо.

Таким чином, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Суд зазначає, що кримінальна відповідальність поліцейського настає у випадках вчинення ним кримінального правопорушення, а порядок застосування такого виду юридичної відповідальності визначено Кримінальним процесуальним кодексом України.

Натомість, як визначено частиною другою статті 19 Закону № 580-VIII підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Отже, законодавець прямо розмежовує окремі види юридичної відповідальності поліцейського за вчинення протиправних діянь, зокрема: у розрізі кримінально-правового та дисциплінарно-правового аспектів.

Відтак, дисциплінарна та кримінальна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності, порядок та підстави притягнення поліцейських до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179 (далі - Правила № 1179), ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки й порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Згідно з вимогами абзаців 1, 2, 5 пункту 1 розділу II Правил № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятим: відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України "Про Національну поліцію", "Про запобігання корупції" та іншими актам законодавства України.

Відповідно до пункту 3 Розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейських, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Правила етичної поведінки поліцейських вимагають від кожного співробітника суворо та неухильно дотримуватись Конституції України, законів України, виконання вимог статутів, нормативних актів Міністерства внутрішніх справ України, працівник поліції має бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності.

Отже, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.

У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 07.03.2019 по справі № 819/736/18, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Суд підкреслює, що обов`язок поліцейського полягає у тому, щоб неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, поважати і не порушувати прав і свобод людини та дотримуватися службової дисципліни.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності. Такий самий висновок викладений в постанові Верховного від 05.03.2020 року по справі № 815/4478/16.

Надаючи правову оцінку порушенням службової дисципліни, встановленим під час службового розслідування, суд зазначає наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що під час здійснення дізнання у кримінальному провадженні № 0000131 досліджувалася версія про ймовірну причетність ОСОБА_2 до незаконного посіву конопель за місцем його проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

На початковій стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000131 крім рапорту від імені співробітника СРПП цього ж підрозділу поліції про ймовірну причетність ОСОБА_2 до вчинення протиправних дій за фабулою кримінального провадження не було інших документів, які б свідчили про причетність останнього до вчинення таких протиправних дій.

Зокрема, у період з 04 по 09 серпня 2022 року у дізнавача СД Вараського РВП ГУНП в Рівненській області Мотько С.П. виник умисел на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_2 за вищевказаною адресою з порушенням правил та порядку, передбаченими приписами ст.ст. 233, 234 КПК України.

Тому, у період з 04 по 09 серпня 2022 року дізнавач СД Вараського РВП ГУНП в Рівненській області Мотько С.П. діючи всупереч інтересам служби, з метою збереження позитивного рівня статистики розкриття кримінальних правопорушень, своєчасного повідомлення про підозру особі та направлення обвинувального акту до суду, нехтуючи порядком збирання доказів у кримінальному судочинстві, створила у кримінальному провадженні № 0000131 штучні докази причетності ОСОБА_2 до вчинення кримінального правопорушення шляхом складання офіційних документів - протоколів допиту свідків, клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, які містили зафіксовану інформацію про такі події, і яка підтверджує такі факти, що здатні спричинити наслідки правового характеру та можуть бути використані як документи - докази у кримінальному провадженні.

Саме тому у період з 04 по 09 серпня 2022 року дізнавач СД Вараського РВП ГУНП в Рівненській області Мотько С.П., з метою створення штучних доказів для забезпечення звернення до місцевого суду з клопотанням про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_2 , перебуваючи у Вараському РВП ГУНП в Рівненській області, нехтуючи порядком та правилами, передбаченими для проведення допиту та які регламентовані ст. 224 КПК України, тобто не маючи на меті отримати показання у порядку, передбаченому ст. 95 КПК України та з`ясувати їх достовірність у спосіб, зокрема, передбачений ст. 96 цього ж Кодексу, за відсутності будь-яких законних підстав, фактично без проведення будь-якої процесуальної дії, яка б була спрямована на одержання важливих для цього кримінального провадження відомостей, склала протоколи допиту свідків: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя (зареєстрований) за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя (зареєстрований) за адресою: АДРЕСА_3 , у які внесла завідомо неправдиві відомості про персональні дані таких осіб, які фактично не існують, про сам факт причетності ОСОБА_2 до вирощування за місцем його проживання рослин конопель та вживання останнім наркотичних засобів з вказаними свідками. Після чого надала цим протоколам всі необхідні реквізити офіційного процесуального документу, визначені ч. 3 ст. 104 КПК України, надаючи їм у такий спосіб видимості факту проведення цих процесуальних дій, що не відповідало дійсності, оскільки фактично такі процесуальні дії не проводилися і такі особи не існують.

Після цього, у період з 04 по 09 серпня 2022 року дізнавач СД Вараського РВП ГУНП в Рівненській області Мотько С.П. долучила складені нею завідомо неправдиві офіційні документи - протоколи допиту свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 08.08.2022 до матеріалів кримінального провадження № 0000131, таким чином здійснивши видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Відтак, дізнавач СД Вараського РВП ГУНП в Рівненській області Мотько С.П. склала протоколи допиту свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 08.08.2022 задля створення хибної уяви про здійснення всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, та їх використання як допустимих, належних і достатніх доказів, на основі яких учасники кримінального судочинства можуть прийти до переконання про причетність ОСОБА_2 до протиправних дій за фабулою кримінального провадження № 0000131 і наявність підстав та доцільність для проведення обшуку за місцем його проживання чи проведення інших слідчих/процесуальних дій.

Дізнавач СД Вараського РВП ГУНП в Рівненській області Мотько С.П., за місцем фактичного проживання ОСОБА_2 , не пізніше 09.08.2022, перебуваючи у м. Вараш Рівненської області, склала клопотання про надання дозволу на проведення обшуку за адресою фактичного проживання ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , у яке внесла завідомо неправдиві відомості про проведення допиту свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та надання ними показань, з яких вбачається, що вони неодноразово вживали спільно з ОСОБА_2 за цією адресою наркотичні засоби, а також те, що останній вирощує на городі багато років каннабіс, що насправді не відповідає дійсності, після чого зареєструвала таке клопотання у канцелярії Вараського РВП ГУНП в Рівненській області.

Дізнавач СД Вараського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_1 , перебуваючи у м. Вараш Рівненської області, забезпечила подання до Кузнецовського міського суду Рівненської області клопотання про надання дозволу на проведення обшуку за адресою фактичного проживання ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , а також як одним із додатків вищевказані протоколи допиту ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які складені нею у такий протиправний спосіб, мають статус офіційних документів та є доказами у розумінні ст. 84 КПК України, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин та які можуть слугувати підставою для надання дозволу на проведення обшуку.

На підставі цього, слідча суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області Незнамова І.М., дослідивши клопотання дізнавача Мотько С.П. про проведення обшуку та додані до нього матеріали, зокрема копії протоколів допиту ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , у яких відображено факт причетності ОСОБА_2 до вчинення кримінально-протиправних дій, дійшла до висновку про наявність достатніх підстав для проведення обшуку, та постановила ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку за адресою фактичного проживання ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 .

Отже, дисциплінарний проступок позивача виявився у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій, несумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських. Така оцінка відповідача пов`язана із діями позивача, які були виявлені під час досудового розслідування у межах кримінального провадження № 0000029 в контексті дотримання нею присяги поліцейського, виходячи із повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

При цьому, відповідачем не бралась до уваги доведеність чи недоведеність вини поліцейського у вчиненні даного кримінального правопорушення, а вплив даних подій на авторитет та довіру до Національної поліції зі сторони населення, сутності й призначення правоохоронних інституцій, та вчиненні даних дій позивачем всупереч інтересів служби, та чи суперечить це покладеним на нього обов`язкам, чи підриває це довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

З огляду на наведене, суд критично оцінює доводи позивача про те, що висновок службового розслідування не містить самостійно доведених фактів щодо вини позивача, які призвели до дисциплінарного проступку, що підтверджувало б порушення нею службової дисципліни, а фактично тотожний змісту інформації, що надійшла від Територіального управління Державного бюро розслідувань та повідомленню про підозру по кримінальному провадженню № 0000029, оскільки дії позивача, що призвели до оголошення їй підозри про вчинення кримінального правопорушення пов`язані саме з виконанням службових обов`язків.

В свою чергу, суд зазначає, що позивачем не надано будь-яких належних та допустимимих доказів для підтвердження своєї позиції ні під час проведення службового розслідування, ні безпосередньо суду.

Не заслуговує на увагу суду і твердження позивача про порушення процедури проведення службового розслідування, оскільки позивачем не зазначено, які ж саме процедурні положення були порушенні відповідачем при проведенні службового розслідування. Натомість, як встановлено судом, службове розслідування проведено та дисциплінарне стягнення застосовано до позивача у межах строків, передбачених Дисциплінарним статутом.

При вирішенні даного спору слід враховувати також висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 18 червня 2019 року у справі № 9901/699/18 про те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися в контексті правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою.

Отже, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Проаналізувавши отримані під час службового розслідування пояснення працівників органів Національної поліції, володіючи інформацією, яка надійшла з Територіального управління Державного бюро розслідувань та матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, комісія дійшла висновку, що дізнавачем сектору дізнання Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_1 порушено службову дисципліну, не дотримано вимоги Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, Правил етичної поведінки поліцейських, що виразилось у недотриманні принципів діяльності поліції та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції.

З урахуванням положень частини третьої статті 11 Дисциплінарного статуту, притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності є самостійним юридичним наслідком, який настає у разі скоєння ним дисциплінарного проступку.

Обставини, що передували притягненню особи до даного виду відповідальності, можуть потягнути за собою настання інших наслідків у вигляді адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, але, це не може слугувати підставою для звільнення працівника поліції саме від дисциплінарної відповідальності.

Однією із загальних рис дисциплінарної відповідальності, якою вона відрізняється від інших видів юридичної відповідальності, є можливість її застосування без рішення суду на підставі вчинення дисциплінарного проступку.

Аналіз співвідношення кримінальної та дисциплінарної відповідальності особи свідчить про те, що перша застосовується за діяння, котре є суспільно небезпечним, охоплюється положеннями Кримінального кодексу України, та за яке передбачено найбільш суворий захід державного примусу. На відміну від кримінальної відповідальності, дисциплінарна відрізняється тим, що підставою її застосування завжди є порушення встановленої організації праці або порушення загальновстановлених зобов`язань, які можуть бути передбачені службовими обов`язками суб`єкта проступку.

Так, не вдаючись до аналізу кримінально-правового аспекту вищеописаного діяння позивача, на переконання суду, встановлені у ході службового розслідування обставини у достатній мірі підтверджуються факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

При цьому, суд зауважує, що відсутність рішення по кримінальному провадженню не може свідчити про наявність чи відсутність вини особи у скоєні дисциплінарного проступку або самого факту скоєння такого проступку, оскільки правова кваліфікація діям щодо вчинення кримінального правопорушення особи буде надаватися на підставі положень Кримінального кодексу України.

Наведена позиція, зокрема, зазначена в постанові Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 804/676/18 та від 30.03.2021 у справі № 824/1349/19-а.

Під час прийняття оскаржуваних наказів відповідачем самостійно надано оцінку допустимості, належності та обґрунтованості висновків службового розслідування, яким встановлено у діях позивача ознаки дисциплінарного проступку. Відповідачем встановлювалася наявність чи відсутність у діях позивача складу дисциплінарного проступку, а не кримінального правопорушення.

Так, матеріалами службового розслідування, серед іншого, зафіксовано, що позивач своїми діями порушив посадову інструкцію дізнавача слідчого відділу Вараського РВП ГУНП в Рівненській області, з якими ОСОБА_1 ознайомлена, та у розділі 3 якої зазначено, що під час здійснення дізнання дізнавач зобов`язаний:

дотримуватися вимог Конституції України, КПК України та законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

забезпечувати повне, усебічне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень у межах установлених КПК України строків;

забезпечувати реалізацію в повному обсязі прав і законних інтересів усіх учасників кримінального провадження;

не вчиняти будь-яких дій, що ганьблять звання слідчого і можуть викликати сумнів у його об`єктивності та неупередженості;

проводити негласні слідчі (розшукові) дії відповідно до вимог КПК.

Суд зауважує, що службовим розслідуванням встановлено порушення позивачем зазначених вимог, зокрема, ОСОБА_1 вчинила дії, які викликали обґрунтований сумнів у її об`єктивності та неупередженості.

Тому, враховуючи тяжкість проступку, наслідки проступку, які, як правильно зазначив відповідач, фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, суд вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Вчинення навіть одного проступку, який ганьбить звання офіцера поліції, нівелює всі попередні заслуги поліцейського, оскільки дискредитує не лише особу поліцейського, а й поліцію в цілому, як орган, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Слід зазначити, що відповідно до Рекомендації Rec (2001) №10 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Про Європейський кодекс поліцейської етики працівники поліції, на усіх рівнях службової кар`єри, повинні відбиратися на посади на основі особистої кваліфікації та досвіду, що відповідає цілям поліції. Працівників поліції мають характеризувати такі якості: логічність суджень, відкритість, зрілість, доброчесність, комунікативність і, де це необхідно, наявність лідерських та управлінських навичок (пункти 22, 23).

У пунктах 33, 59 зазначеної Рекомендації указано, що поліція повинна бути відповідальною перед державою, громадянами та їх представниками, а також підлягати ефективному зовнішньому контролю. Застосування дисциплінарних стягнень щодо співробітників поліції повинно здійснюватися під наглядом незалежного органу або суду.

Розглядаючи дану справу, суд враховує позицію, висловлену Верховним судом у постановах від 20 травня 2019 року у справі № 815/2658/17 та від 12 травня 2022 року у справі № 260/1/19, у яких зазначено: враховуючи те, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Також, суд вважає за можливе врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі "Федорченко та Лозенко проти України" (заява № 387/03, 20 вересня 2012 року, п. 53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом", тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Частиною першою статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України), а згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області є таким, що прийнятий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в повній мірі відповідає встановленим у частини другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності, розсудливості та пропорційності, у зв`язку з чим у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до статті 139 КАС України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Рівненській області (вул. Миколи Хвильового, 2,м. Рівне,Рівненська обл., Рівненський р-н,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 40108761)

Повний текст рішення складений 12 лютого 2024 року

Суддя Ольга ПОЛІЩУК