Справа № 240/30222/23
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Житомир справа № 240/30222/23

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Житомирській області), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка виявилася у незарахуванні періоду отримання допомоги по безробіттю до стажу роботи, який дає право ОСОБА_1 на трудову пенсію відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дотриманням порядку встановленого статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та із врахуванням п. 2.19 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року, а саме у не зарахуванні на підставі його трудової книжки періоду отримання допомоги по безробіттю в Овруцькому центрі зайнятості з 14 березня 2018 р. по 31 березня 2018 р. до стажу роботи, який дає право ОСОБА_1 на трудову пенсію;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати період отримання допомоги по безробіттю до стажу роботи, який дає право ОСОБА_1 на трудову пенсію відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дотриманням порядку встановленого статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та із врахуванням п. 2.19 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року, а саме зарахувати на підставі його трудової книжки період отримання допомоги по безробіттю в Овруцькому центрі зайнятості з 14 березня 2018 р. по 31 березня 2018 р. до стажу роботи, який дає право ОСОБА_1 на трудову пенсію;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка виявилася у незарахуванні ОСОБА_1 за окремі місяці 2004 року усієї наявної в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування кількості днів трудової діяльності, яка дає йому право на трудову пенсію відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме у незарахуванні до страхового стажу у січні 2004 року 31 дня, у лютому 2004 року 29 днів, у березні 2004 року 31 дня, у квітні 2004 року 30 днів, у травні 2004 року 31 дня, у червні 2004 року 30 днів, у вересні 2004 року 30 днів, у жовтні 2004 року 31 дня, у листопаді 2004 року 30 днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 за окремі місяці 2004 року усієї наявної в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування кількості днів трудової діяльності, яка дає йому право на трудову пенсію відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме зарахувати до страхового стажу у січні 2004 року 31 день, у лютому 2004 року 29 днів, у березні 2004 року 31 день, у квітні 2004 року 30 днів, у травні 2004 року 31 день, у червні 2004 року 30 днів, у вересні 2004 року 30 днів, у жовтні 2004 року 31 день, у листопаді 2004 року 30 днів;

- захистити право ОСОБА_1 на відшкодування шкоди в сумі 220000 грн (двісті двадцять тисяч гривень) завданої йому протиправною бездіяльністю Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області, яка наведена в позовних вимогах цього адміністративного позову;

- стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області , що знаходиться за адресою: вул. О. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003 на користь ОСОБА_1 РНОКПП: паспорт серії НОМЕР_1 виданий 26.09.2012 Богунським РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , 220 000 грн (двісті двадцять тисяч гривень) на відшкодування шкоди.

В обґрунтування позову вказує, що 11 січня 2023 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії по інвалідності. Вказує, що 20 січня 2023 року через особистий кабінет розміщений на веб-порталі Пенсійного фонду України до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області дізнався, що його заяву задоволено, однак стаж за трудовою книжкою та згідно відомостей наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не було зараховано. Зауважує, що 10 лютого 2023 року за номером ГЛ-15219244 направив звернення через гарячу лінію до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з проханням зарахувати стаж в повному обсязі. На що 22 березня 2023 року отримав відповідь від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області датованою 14 березня 2023 року, з додатку до якої дізнався, що позивачу не в повному обсязі зарахували стаж за окремі місяці 2004 року та березень 2018 року. У травні 2023 року працівники відповідача в телефонному режимі повідомили позивача про необхідність особисто з`явитися на написати заяву, а тому 1 червня 2023 poку ОСОБА_1 особисто звернувся до відповідача. Під час особистого прийому мене у встановленому законом порядку не проінформували про причини неврахування ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV в тримісячний термін з дня подання мною заяви та інших документів для призначення пенсії, тобто з 11 січня 2023 року по 11 квітня 2023 року та не надали доказів на предмет звернення пенсійного фонду в період з 11 січня 2023 р. по 11 квітня 2023 poку до ОСОБА_1 та до компетентних органів з метою з`ясування його стажу для призначення пенсії. Позивач у позові зауважує, що, сподіваючись на позитивний кінець підписав заяву про перерахунок пенсії з 1 червня 2023 р. в редакції оформленій працівником пенсійного фонду. У позові вказано, що у телефонному режимі позивач дізнався, що йому знов відмовили, а про предмет звернення пенсійного фонду в період з 11 січня 2023 р. по 11 квітня 2023 року до ОСОБА_1 та до компетентних органів з метою з`ясування мого стажу було замовчано. Окрім того, позивач зауважує, що все вищезазначене негативно відобразилося на стані його здоров`я. Бездіяльність відповідача позивач вважає протиправною. Просить позов задовольнити.

До позову позивачем додано клопотання: про звільнення від сплати судового збору; про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 27.10.2023 постановлено: "задовольнити клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору в розмірі 3273 (три тисячі двісті сімдесят три ) гривні 60 копійок".

Суддя своєю ухвалою від 27.10.2023 постановила: "визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду. Поновити пропущений строк звернення до суду. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надати до суду у термін, протягом п`ятнадцяти днів, з дня отримання даної ухвали, належним чином завірені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , а також копії запитів позивача, що стосуються спору та відповідей на такі запити".

Додаткові пояснення позивача надійшли до системи Електронний суд 13.11.2023 та зареєстровані 14.11.2023 за вх. №76350/23. У своїх поясненнях позивач зазначає, що отримав на свою електронну адресу лист від Житомирського обласного центру зайнятості, який підтверджує, що Житомирський обласний центр зайнятості подав звіт до пенсійного фонду України у встановленому законом порядку щодо зарахування мені стажу БСВ в період з 14 березня 2018 року по 31 березня 2018 року. А тому, Головне управління пенсійного фонду України в Житомирській області неправомірно не зарахувало цей період до мого стажу під час призначення мені пенсії по інвалідності, оскільки цей період підтверджений не тільки моєю трудовою книжкою, але й вчасно поданим звітом Житомирського обласного центру зайнятості до пенсійного фонду.

Відзив на позовне заяву надійшов до суду 12.12.2023. Заперечуючи позовні вимоги відповідач зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні з 13.12.2022 та отримує пенсію по інвалідності, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Позивач звертався до Управління зі зверненнями щодо питання пенсійної забезпечення. Відповідно, Управління листами надало відповіді, в яких зазначено порядок обрахунку стажу. Так, статтею 24 Закону визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного України за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. До страхового стажу для обчислення пенсії включаються, зокрема, період протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби C0VID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464) Пенсійний фонд відповідно до покладених на нього завдань формує та веде реєстр застрахованих осіб. Реєстр застрахованих осіб складається з облікових карток застрахованих осіб, до яких включаються відомості про застрахованих осіб, інформація про набуття прав на одержання страхових виплат за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та інформація про виплати за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Дані до реєстру застрахованих осіб вносяться на підставі відомостей, що надходять з джерел, передбачених статтею 18 Закону № 2464, зокрема, відомостей про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, що надходять від Державної податкової служби в порядку міжвідомчого обміну. Враховуючи наведене вище, органи Пенсійного фонду лише володіють інформацією, яка вноситься в електронній формі в автоматичному режимі на підставі звітності, що подається страхувальниками та фізичними особами - підприємцями. За матеріалами пенсійної справи страховий стаж позивача для обчислення розміру пенсії по інвалідності становить 41 рік 06 місяців 17 днів, в тому числі 15 років 01 місяць 09 днів - додатковий стаж, зарахований відповідно до ст. 24 Закону та 07 місяців 08 днів - період з 24.10.2018 по 31.05.2019 по догляду за пенсіонером за даними системи персоніфікованого обліку (стаж враховано по 26.10.2022). Безпідставними відповідач вважає і вимоги позивача щодо відшкодування шкоди в сумі 220 000 грн. Просить відмовити у задоволенні позову. До відзиву додано копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , а також копії запитів позивача, що стосуються спору та відповідей на такі запити.

Відповідь на відзив надійшла до суду 18.12.2023. Заперечуючи викладені у відзиві аргументи відповідача, позивач просить суд: не поновлювати процесуальний строк для подання відзиву у справі у зв`язку з відсутністю відповідної заяви про поновлення такого строку та необгрунтовання відповідачем поважності причин пропуску строку для подання відзиву на позовну заяву 2)не приймати відзив відповідача на позовну заяву внаслідок пропущення процесуального строку на його подання відача в повному обсязі

У період із 12.12.2023 по 25.12.2023 головуюча у справі суддя перебувала у відпустці, а із 01.02.2023 по 09.02.2023 (включно) - на лікарняному.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Щодо твердження позивача, яке викладене у відповіді на відзив, що представник відповідача не долучила до відзиву доказ, який дозволяє їй підписувати відзив на позовну заяву від імені Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області, суд зауважує, що до відзиву додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у якому зазначено, що Єфремова Олена Вікторівна уповноважена підписувати відзиви від імені ГУ ПФУ в Житомирській області (а.с. 116). Вказана обставина свідчить на користь висновку, що відзив підписано уповноваженою особою.

Щодо твердження позивача, яке викладене у відповіді на відзив, що до відзиву на позовну заяву не долучено заяву про поновлення процесуального строку для подання відзиву, а тому не приймати відзив відповідача на позовну заяву внаслідок пропущення процесуального строку на його подання суд зауважує наступне.

За приписами ч. 5 та ч. 6 ст. 162 КАС України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Загальновідомим є той факт, що із 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан.

Відповідно до норм ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Суд зауважує, що повітряна тривога сигнал оповіщення населення про загрозу атаки з повітря. Вмикається у разі ризику авіаудару або запуску ракет у напрямку населеного пункту чи області.

Відповідно до інформації, що міститься на інтернет - ресірсі https://air-alarms.in.ua/region/zhytomyr?from=2023-10-28&to=2023-12-12#statistic у період із 28.10.2023 по 13.11.2023 на території Житомирської області було 13 повітряних тривог, а із 28.10.2023 по 11.12.2023 - 33 повітряні тривоги. Відповідно до вимог статті 19 Кодексу цивільного захисту України забезпечення оповіщення та інформування населення про загрозу і виникнення надзвичайних ситуацій прямий обов`язок місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування у сфері цивільного захисту. Громадяни України мають право на отримання інформації про надзвичайні ситуації або небезпечні події, що виникли або можуть виникнути (стаття 21 Кодексу цивільного захисту України). Для здійснення функцій цивільного захисту держава залучає матеріально-технічні ресурси всіх рівнів. Тому керівник суб`єкту господарювання зобов`язаний забезпечувати цивільний захист як своїх працівників, так і клієнтів/відвідувачів, у т. ч. під час оповіщення про повітряну тривогу в населеному пункті, де розташоване підприємство. Згідно статті 153 КЗпП України роботодавець не вправі вимагати від працівника виконання роботи, що становить явну небезпеку для життя працівника, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про поважність причин пропуску відповідачем строку подачі до адміністративного суду відзиву у даній справі та про поновлення такого строку.

Щодо спору.

Встановлено, що 11.01.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії по інвалідності (а.с. 163).

Належними доказами підтверджується та відповідачем визнається, що на підставі заяви від 11.01.2023, ОСОБА_1 із 13.12.2022 (дата встановлення інвалідності) призначено пенсію по інвалідності.

Із розрахунку стажу ОСОБА_1 при призначенні з 13.12.2022 йому пенсії по інвалідності, вбачається, що відповідачем визнано загальний страховий стаж позивача в одинарному розмірі: 40 років 03 місяці 23 дні (а.с. 32-39).

Позивачем надано до суду копію звернення №ГЛ-15219244 від 10.02.2023 до ГУ ПФУ в Житомирській області у якому просить: зарахувати мені за трудовою книжкою стаж навчання в Державній агроекологічній академії України з 19.07.1995 по 30.06.2000 року, тобто в обсязі 4 роки 10 місяців 13 днів. Відповідні записи трудової книжки додаються. Трудова книжка не була втрачена, а була подана Вам вчасно через веб-портал пенсійного фонду України. Інформую, що в разі втрати трудової книжки можуть бути використані нормативно-правові акти з нормами права, що дозволяють використовувати додатки до диплома спеціаліста для зарахування стажу для визначення мені права на пенсію. Таким чином, на підставі чинних пенсійних нормативно-правових актів трудовий стаж за вказаний вище період мав бути мені зарахований в повному обсязі саме на підставі трудової книжки, проте Ви його мені не зарахували на підставі трудової книжки, оскільки за Вашою інформацією він зарахований мені в обсязі 4 роки 9 місяців 21 день. Ви застосували в даному випадку норми інструкцій, які не регулюють механізм зарахування трудового стажу за умови наявності та пред`явлення трудової книжки. Оскільки вище викладене могло вплинути на точність розрахунку та призначення мені пенсії, прощу надати відповідь на мою електронну скриньку протягом сорока восьми годин (а.с. 26-27).

Листом від 14.03.2023 №7808-5804/Г-02/8-0600/23 ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило ОСОБА_1 про наступне: "Відповідно до п. «д» ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», при призначенні пенсії до страхового стажу зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовні кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі, що підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. Розмір Вашої пенсійної виплати обчислено при наявному страховому стажі 26 років 4 місяці 12 днів, в тому числі, період навчання з 01.09.1995 по 21.06.2000 та додатковому стажі 15 років 1 місяць 9 днів. ... На Ваше звернення надсилаємо інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії." (а.с. 30-31).

Суд зауважує, що спірними у даній адміністративній справі є період із 2004 року.

В матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 міститься його заява від 01.06.2023 №6964/2536 про перерахунок пенсії. Вид перерахунку "Зміна страхового стажу, набутого до 01.01.2004" (а.с. 145)

Суд зауважує, що в межах даної адміністративної справи, спірним є періоди після 01.01.2004, а тому відсутні підстави для надання правової оцінки рішенню органу Пенсійного фонду, прийнятого за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.06.2023.

Окрім того, у відповідь на звернення ОСОБА_1 від 14.07.2023 ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило, що "Страховий стаж з 01.01.2004 обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України за даними, що містяться в системі персоніфікованого, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. За матеріалами пенсійної справи Ваш страховий стаж для обчислення розміру пенсії по інвалідності становить 41 рік 6 місяців 17 днів, в тому числі 15 років 1 місяць 9 днів - додатковий стаж, зарахований відповідно до ст. 24 Закону та 7 місяців 8 днів - період з 24.10.2018 по 31.05.2019 по догляду за пенсіонером за даними системи персоніфікованого обліку (стаж враховано по 26.10.2022), розрахунок додається" (а.с. 130).

З матеріалів справи вбачається, що у серпні 2023 року позивач звертався на урядовий контактний центр Урядова "гаряча лінія" зі скаргою до Пенсійного фонду України у якій вказував про протиправність дій щодо незарахування до його страхового стажу періоду стажу по безробіттю із 13.03.2018 по 31.03.2018 (а.с. 40) та не зарахування стажу, набутого в аспірантурі на денній формі навчання за період із 01.01.2004 по 31.07.2004 (а.с. 41).

Листом від 04.09.2023 Пенсійний фонд України повідомив ОСОБА_1 про наступне: "До Вашого страхового стажу період після 01.01.2004 враховано за даними реєстру застрахованих осіб. При цьому період з січня по червень та з вересня по листопад 2004 року враховано до Вашого страхового стажу пропорційно до сплачених внесків. Період отримання допомоги по безробіттю з вересня 2017 року по березень 2018 року враховано за даними, що містяться в реєстрі застрахованих осіб (а.с. 42-43)".

Звертаючись до суду з позовом, позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо незарахування на підставі його трудової книжки періоду отримання допомоги по безробіттю в Овруцькому центрі зайнятості з 14 березня 2018 р. по 31 березня 2018 р. до стажу роботи, який дає право ОСОБА_1 на трудову пенсію та незарахуванні до страхового стажу у січні 2004 року 31 дня, у лютому 2004 року 29 днів, у березні 2004 року 31 дня, у квітні 2004 року 30 днів, у травні 2004 року 31 дня, у червні 2004 року 30 днів, у вересні 2004 року 30 днів, у жовтні 2004 року 31 дня, у листопаді 2004 року 30 днів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058- IV (далі - Закон 1058).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону №1058 виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Частиною 1 Закону № 1058 встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

За приписами ч. 2. ст. 24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За приписами ч. 3 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Щодо не зарахування до стажу роботи періоду отримання допомоги по безробіттю за період із 14.03.2018 по 31.03.2018, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону №1058, період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Відповідно до абзацу 5 підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), період отримання допомоги по безробіттю підтверджується до 01 січня 2010 року на підставі записів у трудовій книжці або відомостей про трудову діяльність із реєстру застрахованих осіб, а починаючи з 01 січня 2010 року - індивідуальними відомостями про застраховану особу.

Відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону №1058, відомості про осіб, які підлягали загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття та отримували допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу в період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, подаються державною службою зайнятості.

Відповідно до інформації, що міститься у листі Овруцької районної філії Житомирського обласного центру зайнятості від 13.12.2018 №4174 (а.с. 50), ОСОБА_1 був зареєстрований в Овруцькому районному центрі зайнятості та одержував допомогу по безробіттю:

- надано статус безробітного з 13.09.2017;

- призначено виплату допомоги по безробіттю з 20.09.2017 по 14.09.2018

- розпочато виплату допомоги по безробіттю з 20.09.2017;

- скорочено виплату допомоги по безробіттю (недотримання рекомендацій щодо сприяння працевлаштуванню) з 23.08.2018 по 06.09.2018;

- розпочато виплату допомоги по безробіттю з 07.09.2018;

- припинено виплату допомоги по безробіттю з 14.09.2018;

- припинено реєстрацію (інша діяльність, що передбачена ст. 4 ЗУпЗН) з 24.10.2018.

Отримання позивачем допомоги по безробіттю в Овруцької районної філії Житомирського обласного центру зайнятості з 20.09.2017 по 23.08.2018 та із 07.09.2018 по 14.09.2018 також підтверджено записом в його трудовій книжці (запис 25 - 30, а.с. 142).

Матеріали справи не містять доказів щодо наявності підстав для не зарахування періоду отримання позивачем допомоги по безробіттю за період із 14.03.2018 по 31.03.2018.

Окрім того, Житомирський обласний центр зайнятості листом від 04.09.2019 №2929/10.03-19 повідомив ОСОБА_1 про здійснене коригування його паспортних даних за період із 29.12.2017 по 14.09.2018, а також про те, що звіт прийнятий в управлінні Пенсійного фонду України.

Таким чином, інформація про отримання позивачем допомоги по безробіттю повинна була бути подана до органів Пенсійною фонду України та мала б міститися в реєстрі застрахованих осіб Держаного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а тому стаж мав би бути врахований при призначенні позивачу пенсії по інвалідності.

Відмова відповідача у зарахуванні періоду із 14.03.2018 по 31.03.2018 з підстав відсутності даних у відповідному реєстрі за умови наявності інших доказів (запис у трудовій книжці позивача), що підтверджують отримання допомоги по безробіттю, на думку суду, є проявом надмірного формалізму. Позивач як громадянин України наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Таким чином, суд дійшов висновку, що період отримання позивачем допомоги по безробіттю з 14.03.2018 по 31.03.2018 підтверджено доказами, які містяться в матеріалах справи, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зарахування до страхового стажу у повному розмірі (повна кількість календарних днів місяця) періодів: із 01 січня 2004 по 30 червень 2004 року, із 01 вересня 2004 року по 30 листопада 2004 року, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що у серпні 2023 року через урядовий портал звернувся до Пенсійного фонду України зі скаргою №ГЛ-16008526 у якій повідомив, що його стаж, набутий в аспірантурі за період із 01.01.2004 по 31.07.2004 становить 7 місяців, однак ГУ ПФУ в Житомирській області зараховано лише 6 місяців 20 днів, тобто менше. Просив зобов`язати їх зарахувати стаж, набутий в аспірантурі на денній формі навчання за період із 01.01.2004 по 31.07.2004 в обсязі 7 місяців, оскільки Державним агроекологічний університетом були сплачені внески до ПФУ в повному обсязі. До позову позивач додав копію скарги (а.с. 41).

Листом від 04.09.2023 (а.с. 42-43) відповідач повідомив ОСОБА_1 про наступне: "До Вашого страхового стажу період з січня по червень та з вересня по листопад 2004 року враховано до вашого страхового стажу пропорційно до сплачених внесків."

За приписами ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції, чинній на дату призначення позивачу пенсії по інвалідності), до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також:

а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;

б) творча діяльність осіб, передбачених пунктом "в" статті 3 цього Закону. При цьому творча діяльність членів Спілки письменників України, Спілки художників України, Спілки композиторів України, Спілки кінематографістів України, Спілки театральних діячів України, інших творчих працівників, які не є членами творчих спілок, але об`єднані відповідними професійними комітетами, до введення в дію цього Закону зараховується в стаж роботи незалежно від сплати страхових внесків. У цих випадках стаж творчої діяльності встановлюється секретаріатами правлінь творчих спілок республіки починаючи з дня опублікування або першого публічного виконання чи публічного показу твору даного автора;

в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби;

г) служба у воєнізованій охороні, в органах спеціального зв`язку і в гірничорятувальних частинах, незалежно від відомчої підпорядкованості та наявності спеціального або військового звання;

д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі;

е) тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи;

є) час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду;

ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку;

з) період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.

Згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_2 позивача:

- запис 7: 18.12.2001 зарахований до аспірантури з відривом від виробництва; підстава внесення запису: наказ №1194-ст від 18.12.2001;

- запис 8: 18.12.2004 відрахований з аспірантури у зв`язку із закінченням терміну навчання; підстава внесення запису: наказ №1565-ст від 8.12.2004;

- запис 11: 01.09.2003 призначений на посаду асистента кафедри аналізу зі статистики на 0,5 ставки за сумісництвом на 2003-2004 навчальний рік; підстава внесення запису: наказ №275к від 26.08.2003;

- запис 12: 01.07.2004 звільнений з посади асистента кафедри аналізу зі статистики у зв`язку з закінченням 2003-2004 навчального ріку; підстава внесення запису: наказ №222к від 30.06.2004;

- запис 13: 01.09.2004 призначений на посаду асистента кафедри аналізу зі статистики на 0,5 ставки за сумісництвом на 2004-2005 навчальний рік; підстава внесення запису: наказ №290к від 01.09.2004;

- запис 14: звільнений з посади асистента кафедри аналізу зі статистики за сумісництвом, згідно ст. 38 КЗпП України за власним бажанням; підстава внесення запису: наказ №446к від 20.12.2004.

- запис 15: призначений на посаду асистента кафедри аналізу зі статистики на 2004-2005 навчальний рік; підстава внесення запису: наказ №446к від 20.12.2004.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 24 Закону №1058, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 1 ст. 21 Закону №1058, персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від:

державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців;

роботодавців;

застрахованих осіб;

фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування;

центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру;

податкових органів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією;

державної служби зайнятості;

інших підприємств, установ, організацій та військових частин;

компаній з управління активами;

зберігачів;

інших джерел, передбачених законодавством.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Частиною 5 ст. 21 Закону №1058 встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування надають Пенсійному фонду інформацію для ведення персоніфікованого обліку в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та Пенсійним фондом за погодженням з фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Відповідно до інформації, що міститься в реєстрі застрахованих осіб Держаного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форми ОК-5), за 2004 рік, Поліський національний університет ():

січень: кількість днів трудових або цивільно - правових відносин 31, страховий стаж 27 днів;

лютий: кількість днів трудових або цивільно - правових відносин 29, страховий стаж 25 днів;

березень: кількість днів трудових або цивільно - правових відносин 31, страховий стаж 30 днів;

квітень: кількість днів трудових або цивільно - правових відносин 30, страховий стаж 29 днів;

травень: кількість днів трудових або цивільно - правових відносин 31, страховий стаж 30 днів;

червень: кількість днів трудових або цивільно - правових відносин 30, страховий стаж 29 днів;

липень: кількість днів трудових або цивільно - правових відносин 1, страховий стаж 31 днів;

серпень: кількість днів трудових або цивільно - правових відносин 0, страховий стаж 0 днів;

вересень: кількість днів трудових або цивільно - правових відносин 30, страховий стаж 29 днів;

жовтень: кількість днів трудових або цивільно - правових відносин 31, страховий стаж 30 днів;

листопад: кількість днів трудових або цивільно - правових відносин 30, страховий стаж 29 днів;

грудень: кількість днів трудових або цивільно - правових відносин 31, страховий стаж 31 днів.

Суд наголошує, що за визначенням, наведеним у ст. 1 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За приписами п. ч. 1 ст. 8 Закону №1058, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж ....

Отже, при призначенні пенсії за віком враховується кількість днів страхового стажу, а не кількість днів трудової діяльності, як помилково вважає позивач

З матеріалів пенсійної справи позивача вбачається, що при розрахунку його страхового стажу, що врахований при призначенні ОСОБА_1 з 13.12.2022 пенсії по інвалідності, відповідачем зараховано ту кількість днів страхового стажу періоди із 01.01.2004 по 01.07.2004 та із 01.09.2004 по 31.12.2004 (а.с. 132), яка відображена в системі персоніфікованого обліку.

З урахуванням правового регулювання спірних правовідносин суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно враховано до страхового стажу позивача лише ту кількість днів страхового стажу, що відображена у в реєстрі застрахованих осіб Держаного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, позовні вимоги в цій частині є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на нормах пенсійного законодавства України, а тому не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про відшкодування шкоди в розмірі 220000 грн, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в цій частині позивач вказує, що внаслідок бездіяльності відповідача, викладеної у попередніх позовних вимогах, позивачу завдано значної шкоди, яка полягає у стражданнях та приниженні, що полягає у:

- зміні звичного способу життя, оскільки повинен витрачати час на діагностичні обстеження та захист своїх інтересів як перед відповідачем так і перед судом (розмір шкоди оцінюю в 30 000 грн);

- порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя в поєднанні з посиленням тяжкості моїх страждань, оскільки протиправні дії відповідача погіршують моє самопочуття, здоров`я та створюють психоемоційне навантаження у зв`язку з незарахуванням стажу, який дає право ОСОБА_1

- на трудову пенсію відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в той час як згідно виданої Обласною МСЕК № 2 Житомирського обласного центру медико- соціальної екепертизи Житомирської обласної ради від 10 січня 2023 року мені протипоказане психоемоційне навантаження (розмір шкоди оцінюю в 90 000 грн);

- психологічному напруженні та негативних емоціях, які я переживаю внаслідок бездіяльності відповідача викладеної в позовних вимогах до відповідача (розмір шкоди оцінюю в 40 000 грн);

- тривалій невизначеності, і розчаруваннях, які виявилися в тому, що я починаючи з 20 січня 2023 року й до цього часу так і не дочекався від відповідача відновлення моїх прав викладених у попередніх позовних вимогах до відповідача (розмір шкоди оцінюю в 10 000 грн);

- посиленні моїх страждань і негативних переживань внаслідок протиправної діяльності відповідача, яка викладена в позовних вимогах до відповідача, яка призвела до незручностей, оскільки я й досі не можу реалізувати в повному обсязі свої права викладені у попередніх позовних вимогах

Надаючи правову оцінку позовним вимогам в цій частині суд зазначає наступне.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позовну вимогу про стягнення шкоди позивач обґрунтовує наявністю моральної шкоди внаслідок протиправної бездіяльності відповідача.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.3 ст.23 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Статтею 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 3 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4 (далі - постанова) встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктами 4,5 постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з пунктом 9 постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивач у позові зазначав, що дії відповідачів спричинили йому зміну звичного способу життя, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, психологічне напруження та негативні емоції; тривалу невизначеність і розчаруваннях, посилення страждань і негативних переживань внаслідок протиправної діяльності відповідача, яка викладена в позовних вимогах до відповідача, яка призвела до незручностей, оскільки він й досі не може реалізувати в повному обсязі свої права викладені у попередніх позовних вимогах

Позивачем до позову додано документи, які, на переконання ОСОБА_1 , підтверджують шкоду в розмірі 220 000 грн.

Судом досліджено надані позивачем документи та встановлено, що медична документація містить інформацію про хронічні захворювання та захворювання органів травної та сечовидільної систем (хронічний панкреатит, сечокам`яна хвороба, хронічний пієлонефрит ), а також кровоносної системи.

Доказів, що вказані хвороби виникли в результаті моральних страждань позивача, що пов`язані зі спірними правовідносинами, які є предметом досліджень у дані адміністративній справі, матеріали адміністративної справи не містять.

Окрім того, розмір заявленої позивачем до стягнення шкоди 220 000,00 грн є не співмірною із заявленими позовними вимогами (не зарахування відповідачем до страхового стажу позивача періодів загальною тривалістю трохи більше одного місяця) та позовними вимогами, задоволеними судом за результатом розгляду даного позову ОСОБА_1 ( зарахувати до страхового стажу позивача періоду із 14.03.2018 по 31.03.2018).

Отже, суд не вбачає причинного зв`язку між шкодою та протиправною бездіяльністю відповідача, а надані позивачем докази не підтверджується факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, що пов`язані зі спором, що розглядається судом.

Окрім того, суд зауважує, що позивачу із 13.12.2022 призначено пенсію по інвалідності, розмір якої з надбавками, станом на 01.09.2023, становив 6102,97 грн. Тривалість спірного періоду, протиправність не зарахування якого визнано судом, становить 18 днів, що у свою чергу не має суттєвого впливу на розмір призначеної позивачу у грудні 2022 року пенсії з урахуванням страхового стажу ОСОБА_1 понад 40 років.

З урахуванням викладеного суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Частково задовольнити позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м.Житомир,10003. РНОКПП/) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка виявилася у незарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду одержання допомоги по безробіттю із 14.03.2018 по 31.03.2018.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період одержання допомоги по безробіттю із 14.03.2018 по 31.03.2018.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук