Справа № 200/4894/23
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року Справа№200/4894/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Аляб`єва І.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

06.09.2023 до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 13967927) від 11.05.2023 року №43 про відмову у призначенні ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 13967927) зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період його навчання у період з 01.09.1989 року по 07.06.1990 рік та до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, періоди його роботи з 18.04.2003 року по 19.01.2016 рік; з 01.10.2016 року по 17.08.2020 року та з 18.08.2020 року по 11.12.2021 рік; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.05.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням зарахованих спірних періодів роботи ОСОБА_1 судом та правової позиції, викладеної у рішенні суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з заявою про призначення пенсії. Позивачу було відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію відповідно до ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач вважає дії відповідача щодо не зарахування періоду роботи з 18.04.2003 по 19.01.2016; з 01.10.2016 рку по 17.08.2020 та з 18.08.2020 по 11.12.2021 протиправними та такими, що порушують його конституційні права, оскільки в трудовій книжці позивача наявні всі необхідні записи для призначення пільгової пенсії.

Ухвалою суду 11.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області позовні вимоги не визнає, надало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що згідно наданих документів з урахуванням висновків суду, загальний страховий стаж роботи заявника складає 31 рік 02 місяці 04 дні, пільговий стаж роботи: відсутній.

До пільгового стажу роботи не взято до уваги пільгові довідки, надані заявником при первинному зверненні 12.02.2022, оскільки - в пільговій довідці №1713 від 13.12.2021 не вірно зазначено посилання на постанову КМУ. При визначенні права на пенсію на пільгових умовах застосовуються Списки професій чинні на період роботи особи (наказ Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383). Також відсутні додатки з переліком посад, відповідно до наказу про результати атестації робочих місць за 2004, 2009, 2014;

- в пільговій довідці №326 від 30.11.2021 зазначена позиція посади, не відповідає Постанові КМУ №461 від 24.06.2016,і відсутні додатки з переліком посад, відповідно до наказу про результати атестації робочих місць за 2015, 2019 р.;

- до пільгової довідки №371 від 29.04.2021 не надано додаток з переліком посад, відповідно до наказу про результати атестації робочих місць.

До страхового стажу не враховано період навчання з 01.09.1989 по 07.06.1990, оскільки в дипломі №952491 від 07.06.1990 відсутній підпис голови кваліфікаційної комісії.

Виходячи з наведеного управлінням прийнято рішення від 11.05.2023 №43 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надало до суду відзив на позовну заяву в якому зазначає, що 16 травня 2022 року ОСОБА_1 через веб-портал Пенсійного фонду України звернувся з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Автоматичним розподілом справ в електронній підсистемі було визначено, що розгляд заяви Позивача здійснюється відділом пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

23.05.2022 року за результатами розгляду заяви ГУ ПФУ в Полтавській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 43.

Не погодившись з зазначеним рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23.02.2023 року у справі № 200/5350/22, яке набрало чинності 04.05.2023 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 23.05.2022 № 43 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в частині не повідомлення ОСОБА_1 про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.05.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, із наданням відповідного терміну для надання додаткових документів на підтвердження страхового та пільгового стажу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення суду у справі № 200/5350/23 ГУ ПФУ в Полтавській області повторно розглянуто заяву Позивача від 16.05.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах № 43 від 11.05.2023, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, підтвердженого у встановленому законом порядку.

Згідно з вимогами пункту 4.10 Порядку № 22-1, після виконання рішення суду відмовна пенсійна справа Позивача перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Листом від 21.08.2023 № 0500-0202-8/71237 представнику Позивача направлено копію рішення Відповідача про відмову в призначенні пенсії від 11.05.2023 та роз`яснено, що Головне управління не є відповідачем по виконанню рішення суду у справі № 200/5350/22.

Управління вважає, що приймаючи оскаржуване рішення, Відповідач діяв на підставі та в межах своїх повноважень, у спосіб, що передбачений приписами чинного законодавства України.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджено паспортом серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

16.05.2022 ОСОБА_1 звернувся до територіального органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 23.05.2022 № 43 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії. В обґрунтування вказано таке.

ОСОБА_1 вдруге, 16.05.2022, звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за віком, надавши наступні документи: паспорт, код. Аналіз повторно наданих 16.05.2022 документів ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах показує, що пільговий стаж роботи за Списком № 1 відсутній, оскільки відсутня пільгова довідка та накази на атестацію, відсутня трудова книжка, військовий квиток та інші документи, які подавались 15.02.2022.

Загальний стаж, врахований за даними ОК 5, становить 23 роки 0 місяців 00 днів.

Управлінням прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах згідно пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 1, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Диплом серії НОМЕР_3 від 07.06.1990, виданий ОСОБА_1 підтверджено, що він 01.09.1089 вступив до ПТУ № 52 м. Маріуполя Донецької області і 07.06.1990 закінчив повний курс названого училища.

Трудовою книжкою ОСОБА_1 серія НОМЕР_4 від 05.01.1989 підтверджено, що

з 30.12.1988 року по 28.04.1989 року монтажник обладнання металургійних заводів 2-го розряду;

з 01.09.1989 року по 07.06.1990 рік навчання в професійному технічному училищі №52 за професією машиніста кранів (кранівник);

з 09.06.1990 року по 01.04.1992 рік служба в арміїї;

з 14.05.1992 року по 01.12.1992 рік машиніст дизельно-електричних кранів в локомотиво-крановій службі;

з 01.12.1992 року по 21.06.1993 рік стропальник 4 розряду копрового цеху;

з 21.06.1993 року по 10.08.1993 рік машиніст крану 6-го розряду в цеху шлакопереробки;

з 10.08.1993 року по 21.07.1994 рік бригадир з переміщення сировини, вантажу та напівфабрикатів;

з 21.07.1994 року по 02.08.1995 рік машиніст гусеничного крана в будівничо-монтажному цеху;

з 21.08.1995 року по 21.09.1996 рік машиніст крана в цеху поточного ремонту і утримання і ремонту шляхів та підйомно-транспортного обладнання;

з 02.04.1997 року по 04.06.1997 рік машиніст грейферного крана 6 розряду;

з 13.06.1997 року по 01.06.2001 року машиніст гусеничного крана в цеху ремонту металургійного обладнання;

з 01.06.2001 року по 18.04.2003 рік машиніст крана 6 розряду;

з 18.04.2003 року по 10.11.2003 рік слюсар-ремонтник металургійного обладнання 4 розряду;

з 10.11.2003 року по 01.08.2004 року працював слюсарем-ремонтником металургійного обладнання 4 розряду;

з 01.08.2004 року по 29.04.2013 рік слюсар-ремонтник металургійного обладнання 5 розряду;

з 29.04.2013 року по 01.03.2015 року слюсарем-ремонтник 5 розряду;

з 01.03.2015 року по 30.09.2016 рік слюсарем-ремонтник в дільниці з ремонту енергетичного обладнання цеху;

з 01.10.2016 року по 26.05.2017 рік слюсар-ремонтник 5 розряду в цеху сервісного обслуговування;

з 26.05.2017 року по 17.08.2020 рік слюсар-ремонтник 5 розряду в цеху сервісного обслуговування;

з 17.08.2020 року по лютий 2022 року слюсар-ремонтник 5 розду на аглофабриці енергослужби.

Відповідно до довідки ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС», що уточнює особливий характер роботи або умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії від 30.11.2021 № 326 позивач у період з 01.10.2016 по 17.08.2020 працював на посаді слюсаря-ремонтника та виконував роботи з агломераційному виробництві, зазначена посада передбачена постановою КМУ № 461 від 24.06.2016 та від 04.07.2017 № 479 (список 1, розділ 2, підрозділ 2а-3б).

Довідкою ПРАТ «ММК ім. Ілліча» від 13.12.2021 № 1713 та № 1714 «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній підтверджено, що позивач у період з 18.04.2003 по 31.10.2015, з 01.11.2015 по 02.08.2016 та з 18.08.2020 по 11.12.2021 позивач працював на посаді слюсаря-ремонтника та виконував роботи з агломераційному виробництві зазначена посада передбачена постановою КМУ №36 від 16.01.2003, № 461 від 24.06.2016 та від 04.07.2017 № 479 (список 1, розділ 2, підрозділ 2а-3б).

Наказ ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» від 03.05.2019 № 512 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці ЦДР, ЦРАУ, ЦРМУ, ЕРЦ, ЦРВУ, ЦЕР, ЦРМП, ЦРМ, ЦСО, Аглофабрики, ЦСО доменного виробництва, ЦСО сталеплавильного виробництва, ЦСО ЛПЦ-3000, ЦСО-1700, ЦСО холодного прокату, Управління транспорту.

Наказ ВАТ «ММК ім. Ілліча» від 07.05.2004 № 224 «Про підсумки атестації робочих місць по умовам праці з 07.05.1999 по 07.05.2004».

Наказ ВАТ «ММК ім. Ілліча» від 07.05.2009 № 98 «Про підсумки атестації робочих місць по умовам праці з 07.05.2004 по травень 2009».

Наказ ВАТ «ММК ім. Ілліча» від 07.05.2014 № 330 «Про підсумки атестації робочих місць по умовам праці з 07.05.2009 по 07.05.2014».

Наказ ВАТ «ММК ім. Ілліча» від 20.01.2016 № 47 «Про підсумки позачергової атестації робочих місць по умовам праці робітників аглофабрики з ПАТ «ММК ім. Ілліча».

Наказ ВАТ «ММК ім. Ілліча» від 30.06.2020 № 192 «Про підсумки атестації робочих місць знову організованих цехів, увійшовших до складу комбінату і внесенні доповнень та змін в наказ № 127 від 07.05.1999».

Наказ ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» від 30.11.2015 № 308 «Про пільгове пенсійне забезпечення по Спискам № 1 та № 2 по умовам атестації робочих місць по умовам праці робітників ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС».

Наказ ВАТ «ММК ім. Ілліча» від 29.04.2021 № 371 «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці працівників листопрокатного цеху 3000, аглофабрики, ЦВЗТ ПРАТ «ММК ім. Ілліча».

Наказ ВАТ «ММК ім. Ілліча» від 25.05.2016 № 459 «Про умови позачергової атестації робочих місць по умовам труда робітників аглофабрики ПАТ «ММК ім. Ілліча».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23.02.2023 року у справі № 200/5350/22, яке набрало чинності 04.05.2023 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 23.05.2022 № 43 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в частині не повідомлення ОСОБА_1 про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.05.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, із наданням відповідного терміну для надання додаткових документів на підтвердження страхового та пільгового стажу.

На виконання рішення суду у справі № 200/5350/23 ГУ ПФУ в Полтавській області повторно розглянуто заяву Позивача від 16.05.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах № 43 від 11.05.2023, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, підтвердженого у встановленому законом порядку.

До пільгового стажу роботи не взято до уваги пільгові довідки, надані заявником при первинному зверненні 12.02.2022 , оскільки в пільговій довідці №1713 від 13.12.2021 не вірно зазначено посилання на постанову КМУ. При визначенні права на пенсію на пільгових умовах застосовуються Списки професій чинні на період роботи особи (наказ Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383). Також відсутні додатки з переліком посад, відповідно до наказу про результати атестації робочих місць за 2004, 2009, 2014; в пільговій довідці №326 від 30.11.2021 зазначена позиція посади, не відповідає Постанові КМУ №461 від 24.06.2016,і відсутні додатки з переліком посад, відповідно до наказу про результати атестації робочих місць за 2015, 2019 р.; до пільгової довідки №371 від 29.04.2021 не надано додаток з переліком посад, відповідно до наказу про результати атестації робочих місць.

До страхового стажу не враховано період навчання з 01.09.1989 по 07.06.1990, оскільки в дипломі №952491 від 07.06.1990р. відсутній підпис голови кваліфікаційної комісії.

Листом ГУ ПФУ в Полтавській області від 14.07.2023 №14401-14664/Г-02/8-1600/23 повідомлено позивача, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23.02.2023 по справі №200/5350/22, яке набрало законної сили 04.05.2023, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути Вашу заяву від 16.05.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, із наданням відповідного терміну для надання додаткових документів на підтвердження страхового та пільгового стажу.

На виконання вищезазначеного рішення повторно розглянуто Вашу заяву від 16.05.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах №43 від 11.05.2023, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Рішення суду виконано в межах покладених забов`язань.

На даний час ОСОБА_2 відмовна пенсійна справа перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Здійснивши оцінку обставин справи та надавши їм юридичної кваліфікації, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до приписів пункту 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон 1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 Закону № 1058-IV є перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, з урахуванням проведеної атестації робочих місць, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII та частини першої статті 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (пункт 1 Порядку).

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Суд зазначає, що трудова книжка ОСОБА_1 серія НОМЕР_4 від 05.01.1989 має всі необхідні записи про пільгові періоди роботи позивача.

Вирішуючи питання щодо спірних періодів роботи позивача, суд виходить з такого.

Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Згідно роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України та Міністерства праці України за №01-3/406-02-2 від 10.05.1994 року, під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 (далі - Порядок №383), встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Відтак, факт роботи позивача у спірний період на ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» та ПРАТ «ММК ім. Ілліча» підтверджений належним чином та сторонами не оспорюється, спірним є питання щодо зарахування вказаних періодів до пільгового стажу позивача.

З матеріалів справи вбачається що атестація робочих місць на ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» та ПРАТ «ММК ім. Ілліча» проводилась, що підтверджено: наказом ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» від 03.05.2019 № 512 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці ЦДР, ЦРАУ, ЦРМУ, ЕРЦ, ЦРВУ, ЦЕР, ЦРМП, ЦРМ, ЦСО, Аглофабрики, ЦСО доменного виробництва, ЦСО сталеплавильного виробництва, ЦСО ЛПЦ-3000, ЦСО-1700, ЦСО холодного прокату, Управління транспорту; наказом ВАТ «ММК ім. Ілліча» від 07.05.2004 № 224 «Про підсумки атестації робочих місць по умовам праці з 07.05.1999 по 07.05.2004»; наказом ВАТ «ММК ім. Ілліча» від 07.05.2009 № 98 «Про підсумки атестації робочих місць по умовам праці з 07.05.2004 по травень 2009»; наказом ВАТ «ММК ім. Ілліча» від 07.05.2014 № 330 «Про підсумки атестації робочих місць по умовам праці з 07.05.2009 по 07.05.2014»; наказом ВАТ «ММК ім. Ілліча» від 20.01.2016 № 47 «Про підсумки позачергової атестації робочих місць по умовам праці робітників аглофабрики з ПАТ «ММК ім. Ілліча»; наказом ВАТ «ММК ім. Ілліча» від 30.06.2020 № 192 «Про підсумки атестації робочих місць знову організованих цехів, увійшовших до складу комбінату і внесенні доповнень та змін в наказ № 127 від 07.05.1999»; наказом ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» від 30.11.2015 № 308 «Про пільгове пенсійне забезпечення по Спискам № 1 та № 2 по умовам атестації робочих місць по умовам праці робітників ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС»; наказом ВАТ «ММК ім. Ілліча» від 29.04.2021 № 371 «Про затвердження результатів атестації робочих місць за умовами праці працівників листопрокатного цеху 3000, аглофабрики, ЦВЗТ ПРАТ «ММК ім. Ілліча» та наказом ВАТ «ММК ім. Ілліча» від 25.05.2016 № 459 «Про умови позачергової атестації робочих місць по умовам труда робітників аглофабрики ПАТ «ММК ім. Ілліча».

Однак відповідач не приймає це до уваги через порушення порядку проведення такої атестації.

Питання атестації робочих місць врегульовано Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 (далі - Порядок №442).

Згідно п.п. 1, 2, 4 Порядку №442, атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.

Контроль за якістю проведення атестації робочих місць за умовами праці, правильністю застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (461-2016-п), Списків виробництв, робіт, цехів, професій і посад, зайнятість працівників в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці (1290-97-п), Переліку виробництв, цехів, професій і посад із шкідливими умовами праці, робота в яких дає право на скорочену тривалість робочого тижня (163-2001-п), Переліків робіт із особливо шкідливими і особливо важкими та шкідливими і важкими умовами праці, на яких встановлюється підвищена оплата праці, та інших нормативно-правових актів, відповідно до яких надаються пільги та компенсації працівникам за роботу із шкідливими умовами праці, покладається на Держпраці.

Згідно зі статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі, якщо непроведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому вбачається, що працівник, який працює на посаді, віднесеній до відповідного Списку, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділений будь-якими повноваженнями або обов`язками, які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Тому, суд дійшов висновку, що відмовляючи працівнику в зарахуванні спірного періоду до пільгового стажу, відповідач фактично покладає відповідальність за не проведення атестації робочих місць на підприємстві на позивача.

Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Великої палати Верховного суду, викладеною постанові від 19.02.2020 року по справі № 520/15025/16-а.

В означений постанові Верховний суд наголосив, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено протиправність дій відповідача щодо незарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 18.04.2003 по 19.01.2016; з 01.10.2016 по 17.08.2020 та з 18.08.2020 по 11.12.2021.

Крім того, суд зазначає, що указом Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжений з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, постановлено часткову зміну ст.1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 17.05.2022 № 341/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, відповідно до Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 12.08.2022 № 573/2022 ще на 90 діб, відповідно до Указу Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" ще на 90 діб, відповідно до Указу Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" ще на 90 діб, відповідно до Указу Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" ще на 90 діб.

Станом на день розгляду справи військовий стан в Україні продовжено.

Суд зазначає, що ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС» та ПРАТ «ММК ім. Ілліча» розташовані в м.Маріуполь Донецької області.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 був затверджений Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Маріупольська міська територіальна громада Маріупольського району Донецької області включена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнний (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), з його первинної редакції та перебувала в цьому переліку в редакції станом на 23.11.2022.

В подальшому на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказом від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, затвердило Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією (далі Перелік № 309).

Згідно з Переліком № 309 з 05.03.2022 вся територія Маріупольського району Донецької області є тимчасово окупованою російською федерацією територією України.

Катастрофічні наслідки, до яких призвели дії російсько-терористичних військ в м. Маріуполі, є загальновідомими.

Зокрема, на 50-сесії Ради ООН з прав людини, яка відбулася в Женеві в червні 2022 року, представлена доповідь щодо ситуації в Маріуполі, який після трьох місяців тотальних руйнувань захопили окупаційні війська російської федерації.

За заявою Верховного комісара ООН з прав людини Мішель Бачелет: «З лютого до кінця квітня Маріуполь, ймовірно, був найбільш смертоносним місцем в Україні. Інтенсивність та масштаби бойових дій, руйнувань, загибелі та поранень переконливо свідчать про порушення міжнародного гуманітарного права та грубі порушення міжнародного права».

За висновками доповіді: підтверджено загибель у Маріуполі 1 348 мирних жителів, зокрема 70 дітей, але фактична кількість загиблих у багато разів більша; жителі провели понад місяць в облозі: у підвалах без води, тепла та медичної допомоги; пошкоджено або зруйновано до 90% багатоповерхових будинків, а також до 60% приватних; були пошкоджені чи зруйновані всі лікарні; не було води люди вибігали до криниць або відкритих водосховищ, і по дорозі багато гинуло; у місті велися обстріли з танків та важкої артилерії, використовувалися реактивні системи залпового вогню, реактивні снаряди та завдавалися удари з повітря; багато жителів ще не поховано; місто залишили 350 тисяч людей тощо.

На переконання суду, широкомасштабна військова агресія російської федерації проти України, активні бойові дії на території м. Маріуполя, тимчасова окупація цього міста, позбавляє позивача можливості надати додатки з переліком посад, відповідно до наказу про результати атестації робочих місць за 2004, 2009, 2014; додатки до наказу про результати атестації робочих місць за 2015, 2019 року.

Щодо твердження відповідача, що в довідці №1713 від 13.12.2021 не вірно зазначено посилання на постанову КМУ та в довідці №326 від 30.11.2021 зазначена позиція посади, не відповідає Постанові КМУ №461 від 24.06.2016, суд ставиться критично з огляду на наступне.

Трудовою книжкою ОСОБА_1 серія НОМЕР_4 від 05.01.1989 підтверджено, що у період з 18.04.2003 по 19.01.2016; з 01.10.2016 по 17.08.2020 та з 18.08.2020 по 11.12.2021 обіймав посаду слюсаря-ремонтника.

Вказана посада відносяться до шкідливих відповідно до Списку №1.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Отже, за змістом вказаної норми, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, лише якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

Проте, встановлені у цій справі обставини свідчать, що спеціальний трудовий стаж позивача у спірні періоди, підтверджується записами в трудовій книжці, де вказано, що у спірні періоди позивач працював повний робочий день на посаді слюсаря-ремонтника.

Тобто Трудова книжка позивача має усі кваліфікуючи ознаки, які відносять таку роботу до пільгової.

Це означає, що уточнююча довідка підприємств за відповідні періоду стажу не є обов`язковою для призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 25 вересня 2019 року № 227/516/17.

Щодо не зарахування періоду навчання в ПТУ № 52 м. Маріуполя Донецької області суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 8 Порядку №637, час навчання у вищих учбових, професіональних, учбово-виховних закладах, учбових закладах підвищення кваліфікації і перепідготовки кадрів, у аспірантурі, докторантурі й криничній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, які видані на підставі архівних даних і які містять відомості про період навчання. При відсутності у таких документах відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

Таким чином, зі вказаного Порядку убачається, що при відсутності у дипломі особи відомостей часу навчання, приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

Диплом серії НОМЕР_3 від 07.06.1990, виданий ОСОБА_1 підтверджено, що він 01.09.1089 вступив до ПТУ № 52 м. Маріуполя Донецької області і 07.06.1990 закінчив повний курс названого училища.

Суд зазначає, що вказаний диплом завірений печаткою ПТУ № 52 м. Маріуполя Донецької області та має підпис директора та його заступника.

Враховуючи те, що період навчання зазначений в трудовій книжці позивача належним чином, а трудова книжка є єдиним джерелом, що підтверджує стаж роботи, отже, період навчання позивача з 01.09.1989 року по 07.06.1990 рік в професійному технічному училищі №52 за професією машиніст кранів (кранівник) по управлінню гусеничними та пневмоколесних кранів підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Крім того, суд зазначає, що згідно із пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається, що Пенсійний фонд, під час вирішення питання щодо призначення пенсії, зобов`язаний збирати, перевіряти певні обставини та відомості, які необхідні для вирішення питання щодо призначення пенсії, для чого останньому надається тримісячний термін.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, при вирішення питання про призначення пенсії позивачу, не дотримався справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, оскільки не використав надані законом повноваження для з`ясування тих чи інших обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

У відповідності до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Враховуючи викладене, суд вважає, що органи Пенсійного фонду України повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що цей позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи за подання адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Позовна заява надійшла до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, суд зазначає, що за подання цього позову позивачу з урахування коефіцієнту пониження слід було сплатити судовий збір у розмірі 858,88 грн.

Таким чином, судовий збір у розмірі 858,88 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Щодо надміру сплаченого судового збору у розмірі 214,72 грн., суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача судових витрат суд зазначає наступне.

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

В позовній заяві представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 понесе витрати на правничу допомогу, пов`язані з даною справою у розмірі орієнтовно 10 000 грн. 00 коп.

Представник позивача у позовній заяві повідомив про намір подати докази на підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу після ухвалення рішення суду у цій справі, відповідно до ч.7 ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (, 36014, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Соборності, будинок 66) від 11.05.2023 року №43 про відмову у призначенні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (, 36014, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Соборності, будинок 66) зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) період його навчання з 01.09.1989 по 07.06.1990 та до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, періоди роботи з 18.04.2003 по 19.01.2016; з 01.10.2016 по 17.08.2020 та з 18.08.2020 по 11.12.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (, 36014, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Соборності, будинок 66) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 16.05.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (, 36014, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Соборності, будинок 66) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 858,88 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено і підписано 13.02.2024 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв