Справа № 300/6147/23
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" лютого 2024 р. справа № 300/6147/23
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) в інтересах якої діє адвокат Круць В.М. (далі представник позивача) звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач 2,) в якому просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 20.11.2020 з застосуванням (урахуванням) положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія.
Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 11.09.2023 позовну заяву залишив без руху, встановив строк для усунення її недоліків шляхом уточнення змісту позовних вимог відповідно до частини 1 статті 5, частини 2 статті 245, пункту 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та надання належним чином засвідчену копію заяви з якою ОСОБА_1 зверталася 14.08.2023 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (а.с.40-42).
Представник позивача, 18.09.2023 виконав вимоги ухвали суду від 11.09.2023 про залишення позовної заяви без руху, уточнив зміст позовних вимог, та згідно поданої позовної заяви у новій редакції позовних вимог, просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 20.11.2020 з застосуванням (урахуванням) положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія (а.с.45-50).
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області скористалось своїм правом на подання відзиву на позовну заяву. Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечила з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с.61-65). Представник відповідача зазначила, що однією з умов призначення пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є робота особи на підземних роботах повний робочий день за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Згідно роз`яснень Міністерства праці та соціальної політики України від 18.02.2009 №1757/0/0220 та Пенсійного фонду України від 20.02.2009 №2927/0/0220 дія статей 1, 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» поширюється на працівників, професії, посади яких передбачені пунктами «а», «б», і «в» підрозділу 1 «Підземні роботи в шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» розділу 1 «Гірничі роботи» списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 за умови зайнятості повний робочий день на підземних роботах в шахтах. Звернула увагу на те, що у списках виробництв, робіт професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах від пункту «г» і далі зазначені посади, зайнятість на підземних роботах яких становить 50% і більше робочого часу на рік. Відтак, якщо зайнятість на підземних роботах становила 50 і більше відсотків робочого часу, то підстав для отримання пенсії у розмірі, передбаченому статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» немає. Також, представник відповідача вказала на пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом. Просила суд в задоволенні позову відмовити.
Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області скористалося правом на подання відзиву на позовну заяву. Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечила з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с.79-84). У відзиві представник відповідача зазначила, що пенсійна виплата позивачці призначена згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2021 №520/392/21 яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1відповідно до п. а ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 20.11.2020. Інших зобов`язань щодо призначення пенсії дане судове рішення не містить. Зауважила, що вищезазначене рішення суду, виконане в межах покладених зобов`язань. Також зазначила, що вік позивачки, на момент звернення, 45 років, отже вона не досягла пенсійного віку з якого може бути призначена пенсія за віком на пільгових за Списком №1. Просила суд в задоволенні позову відмовити.
Представником позивача подано відповідь на відзив ГУ ПФУ в Івано-Франківській області (а.с.70-71). У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що роз`яснення Міністерства праці та соціальної політики України від 18.02.2009 №1757/0/0220 та Пенсійного фонду України від 20.02.2009 №2927/0/0220 на яке покликається представник відповідача у відзиві на позовну заяву носять рекомендаційний, роз`яснювальний та інформаційний характер та не мають юридичної сили. Вважає, що у даному випадку застосуванню підлягають норми статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Зазначив, що долученими до позовної заяви копіями трудової книжки, довідками №2708/01 та №2708/02 від 27.08.2020, підтверджено, що позивач працювала медсестрою підземною з повним робочим днем під землею за Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 поз. 1.1е, постанова КМУ№36 від 16.01.2003 на СП «Шахта ім. М.І. Калініна» ДП «Артемвугілля», має необхідний стаж за Списком №1, а тому ОСОБА_1 має право на перерахунок пенсії у відповідності до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Відповідно до частини 3 статті 263 КАС України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив. Враховуючи, що приписами частини 3 статті 263 КАС України позивач не наділений правом подання відповіді на відзив, то заперечення, пояснення, міркування і аргументи, викладені у відповіді на відзив, не можуть бути предметом дослідження судом при розгляді та вирішенні даної справи.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив таке.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2021 у справа №520/392/21, що набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати з 20 листопада 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ з урахуванням висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованість з виплати пенсії за період з 20 листопада 2020 року до моменту виплати поточної пенсії за рішенням суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2021 у справа №520/392/21, встановлені наступні обставини:

«…встановлено, що 20 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Рішенням №6317 від 20.11.2020 відповідач відмовив позивачці в призначенні пенсії. Підставою для відмови в призначенні пенсії відповідачем визначено те, позивачка не досягла необхідного віку, що встановлений п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІУ, а саме - 50 років.

При цьому учасниками справи не заперечувалось, що позивачка має 9 років 10 місяців 20 днів стажу роботи за Списком №1, загальний стаж складає 22 років 07 місяці 09 днів.

Такі обставини не є спірними та відповідно до ч.1 ст.78 КАС України доказуванню не підлягають. У суду відсутні сумніви у достовірності цих обставин ».

Також рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2021 у справа №520/392/21 встановлено, що « … відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_1 позивачка з 14.05.2001 по 06.05.2014 працювала медсестрою підземною з повним робочим днем під землею за Списком №1 на СП «Шахта ім. М.І. Калініна», ДП «Артемвугілля», що підтверджується також і уточнюючою довідкою №2708/01 від 27.08.2020.

Позивачка вказала, що майже все життя вона пропрацювала за Списком №1 та мала законні сподівання на призначення пенсії в 45 років.

При цьому наявність необхідного спеціального та загального стажу відповідачем не оспорюється.

Враховуючи положення ст. 22 Конституції України, ч. 1 ст. 8 Конституції України, ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та рішення КСУ від 23 січня 2020 року № 1-р/2020, до спірних правовідносин застосуванню підлягають положення п. «а» ст. 13 чинного Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIII, як для особи, яка працювала за Списком №1 до 1 квітня 2015 року, тобто - із застосуванням при призначенні пенсії а вікового цензу у 45 років.

Відтак, в межах спірних правовідносин відповідач помилково дійшов до висновків, що стали підставою для винесення оскаржуваного рішення, а тому воно підлягає скасуванню ».

Таким чином, Харківським окружним адміністративним судом у справі №520/392/21від 26.03.2021, встановлена наявність достатнього віку у ОСОБА_1 , а саме 45 років, достатнього страхового стажу, а саме 22 років 07 місяці 09 днів, достатнього пільгового стажу за Списком №1, а саме 9 років 10 місяців 20 днів, та те, що вона працювала медсестрою підземною з повним робочим днем під землею за Списком №1 на СП «Шахта ім. М.І. Калініна», ДП «Артемвугілля».

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

14.08.2023 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про перерахунок пенсії на підставі ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Органом призначення пенсії за принципом екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.

За результатами розгляду поданої заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області рішенням від 22.08.2023 за №46 відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії згідно ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Згідно змісту рішення про відмову у перерахунку пенсії від 22.08.2023, пенсія ОСОБА_1 призначена згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2021 №520/392/21 яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Інших зобов`язань щодо призначення пенсії дане судове рішення не містить. У зв`язку з зазначеним, застосування норм ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є неможливим.

Не погоджуючись з рішенням про відмову у здійсненні перерахунку пенсії на підставі ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» позивач через уповноваженого представника звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з пункту «а» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (у редакції до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-УІІІ) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком жінки, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі по тексту також Порядок №637).

Пунктом 1 цього Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 20 вказаного Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком №1 або №2.

Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

Відповідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 10.09.1993 року, копія якої міститься в матеріалах справи №21-25 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 14.05.2001 згідно наказу ДП «Шахта ім.М.І. Калініна» в/о «Артемвугілля» №121к від 16.05.2001 прийнята медсестрою підземною з повним робочим днем в шахті (запис №12 трудової книжки) (а.с.23); з 07.11.2017 згідно наказу 0711/01к від 07.11.2017 звільнена за власним бажанням (запис №19 трудової книжки) (а.с.25).

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №2708/01 від 27.08.2020ДП «Артемвугілля» слідує, що ОСОБА_1 в період з 14.05.2001 по 06.05.2014 та з 07.05.2014 по 28.11.2014 працювала повний робочий день на СП «Шахта ім.М.І. Калініна», ДП «Артемвугілля» та виконувала гірничі роботи під землею за професією, посадою медсестра підземна з повним робочим днем під землею, що передбачена Списком №1 розділу 1 підрозділу 1, поз. 1.1е підстава постанова КМУ №36 від 16.01.2003.

Також зазначено, що згідно наказу №2 по ДП «Артемвугілля» від 28.11.2014 «Про надання відпусток без збереження заробітної плати, зняття обмежень сумісництво, забезпечення умов проживання», на підставі наказу МЕВ від 25.11.2014 №841 «Про заходи стабілізації економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях» знаходилася у відпустці без збереження заробітної плати з 28.11.2014 по 07.11.2017.

07.11.2017 звільнена згідно т.38 КЗпП України, власне бажання наказ №0711/01к від 07.11.2017 (а.с.26).

Згідно довідки ДП «Артемвугілля» від 27.08.2020 №2708/02 ОСОБА_1 , медсестра підземна з повним робочим днем під землею в період з 14.05.2001 по 28.11.2014 здійснювала підземні виходи по СП «Шахта ім. М.І.Калініна» ДП «Артемвугілля» (а.с.27).

Зміст записів трудової книжки НОМЕР_1 від 10.09.1993 та зазначених довідок №2708/01 від 27.08.2020 і №2708/02 від 27.08.2020 свідчить про те, що в період 14.05.2001 по 06.05.2014 та з 07.05.2014 по 28.11.2014 працювала повний робочий день на СП «Шахта ім. М.І. Калініна», ДП «Артемвугілля» та виконувала гірничі роботи під землею за професією, посадою медсестра підземна з повним робочим днем під землею, що передбачена Списком №1 розділу 1 підрозділу 1, поз. 1.1е,затвердженого постановою КМУ №36 від 16.01.2003 (а.с. 21-27).

Суд зазначає,що довідка№2708/01 від 27.08.2020 ДП «Артемвугілля» за формою і змістом відповідає Додатку №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637.

Постановою Кабінету Міністрів України за №162 від 11.03.1994 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджені Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

У відповідності до підрозділу 1 розділу 1 «Гірничі роботи» Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 (який діяв до 16.01.2003), (позиція 1010100е) правом пільгового пенсійного забезпечення користуються всі працівники, зайняті повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних здоровпунктів, працівники підземного телефонного зв`язку тощо).

В подальшому постановою Кабінету Міністрів України за №36 від 16.01.2003 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджені Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Так, згідно з позицією 1.1е підрозділу 1 розділу І «Гірничі роботи» Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 (який діяв до 03.08.2016), правом пільгового пенсійного забезпечення користуються, всі працівники, зайняті повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних пунктів охорони здоров`я, працівники підземного телефонного зв`язку тощо).

Отож, беручи до уваги наведене та встановлені судом обставини, необхідно зазначити, що за весь період роботи позивача з 14.05.2001 по 06.05.2014 та з 07.05.2014 по 28.11.2014, який зарахований відповідачем до пільгового стажу при призначенні 20.11.2020 позивачу пенсії, діяли Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України за №162 від 11.03.1994 та Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за №383 від 18.11.2005 (надалі по тексту також Порядок №383) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Суд зазначає, що посада, яку займала позивач в період з 14.05.2001 по 06.05.2014 та з 07.05.2014 по 28.11.2014 «медсестра підземна з повним робочим днем під землею», «сестра медична підземназ повним робочим днем під землею» віднесена до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно Постанови КМУ №162 від 11.03.1994 та Постанови КМУ №36 від 16.01.2003.

Як уже зазначалось судом вище, згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №2708/01 від 27.08.2020 ДП «Артемвугілля» ОСОБА_1 в період з 14.05.2001 по 06.05.2014 та з 07.05.2014 по 28.11.2014 працювала повний робочий день на СП «Шахта ім.М.І. Калініна», ДП «Артемвугілля» та виконувала гірничі роботи під землею за професією, посадою медсестра підземна з повним робочим днем під землею, що передбачена Списком №1 розділу 1 підрозділу 1, поз. 1.1е затвердженого постановою КМУ №36 від 16.01.2003 (а.с.26).

Отже, враховуючи те, що довідка№2708/01 від 27.08.2020 за формою і змістом відповідає Додатку №5 до Порядку №637, містить запис про повний робочий день позивача та посилання на Список чинний на період її роботи, суд знайшов достатніми підстави вважати, що в період з 14.05.2001 по 06.05.2014 та з 07.05.2014 по 28.11.2014 зайнятість робочого дня позивача становила повний робочий день.

Також суд зазначає, що записами трудової книжки НОМЕР_1 від 10.09.1993 підтверджується, що ОСОБА_1 працювала медсестрою підземною з повним робочим днем під землею в СП «Шахта ім. М.І. Калініна» ДП «Артемвугілля».

Будь яких належних та допустимих доказів на спростування таких доводів позивача та висновків суду, відповідачі не надали.

Згідно положень статті 1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" (надалі по тексту також Закон №345-VІ) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закону №345-VІ визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналогічні положення закріплені в абзаці третьому частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно з якою мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З наведеного слідує, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за Списком №1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі з урахуванням понаднормового стажу, передбаченого статтею 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці") така пенсія буде меншою ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

При цьому наведені норми свідчить про те, що для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" необхідна сукупність двох умов: зайнятість на підземних роботах повний робочий день, віднесення професії до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також наявність необхідного пільгового стажу.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 в період з 14.05.2001 по 06.05.2014 та з 07.05.2014 по 28.11.2014 була зайнята на підземних роботах повний робочий день, професія за якими вона працювала в зазначений період віднесена до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, а також наявність у неї пільгового стажу 9 років 10 місяців 28 днів, суд дійшов переконливого висновку, що на позивача поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та вона має право на перерахунок пенсії відповідно до вказаного Закону у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області протиправно відмовило позивачуу перерахунку пенсії на підставі статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Як наслідок, рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії від 22.08.2023 за №46 прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області є протиправним та підлягає до скасування.

Суд зазначає, що згідно частини 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Згідно матеріалів справи позивач звернулася до відповідача із відповідною заявою та необхідними документами 14.08.2023. Отже, перерахунок призначеної пенсії позивачу підлягає проведенню з першого числа місяця, в якому вона звернулася за перерахунком пенсії, а саме 01.08.2023.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Зважаючи на те, що судом встановлено протиправність рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії позивачу, яке прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області, суд доходить висновку про необхідність зобов`язання саме Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, (як відповідний територіальний орган Пенсійного фонду до якого зверталася із заявою позивач) здійснити з 01.08.2023 перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" в розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати (доходу) шахтаря, визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, що є належним способом захисту та поновлення порушеного права позивача.

Підсумовуючи наведене вище суд вважає, що позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Круць Володимир Миронович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій підлягає до часткового задоволення.

Щодо посилань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у відзиві з приводу пропущення позивачем шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду з позовом, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В даному випадку позивачем оскаржується рішення Головного управління пенсійного фонду України в Київській області №46 від 22.08.2023 про відмову у перерахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», яке прийняте за наслідками розгляду заяви позивача від 14.08.2023.

З даним позовом до суду представник позивача діючи в інтересах позивача звернувся 06.09.2023, відтак позивачем непропущеношестимісячний строк на звернення до суду з даним позовом.

Щодо розподілу судових витрат у справі:

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно квитанції до платіжної інструкції №42276566 від 06.09.2023 позивач сплатила1073,60 грн. судового збору за подання до суду цього позову.

Частиною 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суду надано право покласти судові витрати у справі повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір.

З огляду на зазначене, оскільки рішенням суду позовні вимоги задоволено частково, згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 805,20 грн., підлягають до стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, як з сторони, внаслідок неправильного рішення якої виник спір.

Також згідно позовної заяви представник позивача просить стягнути з відповідача 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Представник позивача на підтвердження понесення Вожжовою М.А. витрат на правничу допомогу надав суду такі документи: договір про надання правової допомоги від 01.09.2023, укладений між позивачем та адвокатом Круцем В.М.; додаткову угоду №1 до договору про надання правничої допомоги від 01.09.2023; ордер серії АТ №1046420; акт наданих послуг від 04.09.2023; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №974 від 27.12.2013; квитанцію до прибуткового касового ордеру №04/09/23 від 04.09.2023 на суму 5000 грн. (а.с.34-38).

Разом із тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої прийнято рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом пропорційності, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу (документів), витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд проаналізував акт наданих послуг від 04.09.2023, згідно якого надані такі послуги: ознайомлення з матеріалами справи, надання юридичних консультацій, підготовка та написання позовної заяви, - 5000 грн. (а.с.36).

Оцінюючи характер наданої адвокатом Круць В.М. правничої допомоги відповідно до акту надання послуг від 04.09.2023, суд звертає увагу на те, що первинна позовна заява була складена представником позивача з недоліками. Також акт надання послуг від 04.09.2023 не містить відомостей, щодо часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу, заявлений до відшкодування за рахунок відповідачів, є завищеним та неспівмірним із складністю справи.

З огляду на зазначене, оскільки рішенням суду позовні вимоги задоволено частково, згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені витрати зі сплати правничої допомоги в розмірі 2500 грн, підлягають до стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, як з сторони, внаслідок неправильного рішення якої виник спір.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Київській області №46 від 22.08.2023 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців,15, м. Івано-Франківськ) здійснити з 01.08.2023 перерахунок пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" в розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати (доходу) шахтаря, визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (,юридична адреса: вул. Саєнка Андрія,10, м.Фастів, Київська область, 08500; поштова адреса: вул. Варшавська, 3Б, смт.Макарів, Київська область, 08001) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 805 (вісімсот п`ять) гривень 20 копійок та 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок витрат на правничу (правову) допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.