Справа № 380/14972/23
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 рокусправа № 380/14972/23
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та зобов`язання вчинити дії.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у врахуванні довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 16 від 28.11.2022р., виданої Товариством з додатковою відповідальністю «Ужгородхліб», при обчисленні розміру пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області врахувати при обчисленні пенсії за віком довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № 16 від 28.11.2022р., видану Товариством з додатковою відповідальністю «Ужгородхліб», провести перерахунок пенсії за віком, починаючи з 11.12.2022р. з урахуванням виплачених сум, та виплатити різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що не врахування відповідачем довідки про заробітну плату від 28.11.2022 № 16 при обчисленні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з не підтвердженням даної довідки первинними документами, не відповідає дійсним обставинам справи, що, в свою чергу, унеможливлює реалізацію права на обчислення пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою від 05 липня 2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та витребування доказів.

Відповідач подав до суду відзив на позов в якому заперечує щодо позовних вимог. По суті позовних вимог вказує, що ОСОБА_1 при поданні документів при призначенні пенсії долучила довідку Про заробітну плату від 28.11.2022 № 16, видану Товариством з додатковою відповідальністю Ужгородхліб' за період роботу з 01.05.1982 по 30.04.1988. Оскільки, надана довідка про заробітну плату не була підтверджена первинними документами її скеровано у відділ контрольно-перевірочної роботи для перевірки достовірності відомостей, відображених, у вищезазначеній довідці. Відділом контрольно-перевірочної роботи № 1 Управління контрольно перевірочної роботи Головного управління складено акт перевірки про проведення позапланової перевірки відомостей, відображених у довідці, виданій для обчислення пенсії згідно із Законом № 1058 від 23.02.2023 № 0700-1001-1/831, в якому суми зазначеної довідки, не підтвердились. Тому взяти до уваги довідку про заробітну плату неможливо. Враховуючи вищевикладене, підстав для врахування при обчисленні пенсії- довідки про заробітну плату № 16 від 28.11.2022, виданої Товариством з додатковою відповідальністю «Ужгородхліб» та провести перерахунок пенсії за віком, починаючи з 11.12.2022 немає.

Позивач подав відповідь на відзив в якому вказав, що недоліки довідки не повинні покладати надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки сама по собі довідка видана належним органом та містить усі необхідні відомості щодо розміру заробітної плати позивача. При цьому зазначає, що ані Порядком №22-1, ані іншим нормативним документом не визначено вичерпного переліку тих первинних документів, якими повинна підтверджуватись довідка про заробітну плату для обчислення пенсії. Відповідачем не було надано жодного доказу про скасування спірної довідки, або того, що записи в ній є такими, що не відповідають дійсності чи зроблені з порушенням закону. Позивач вважає, що вона не може бути позбавлена свого права на нарахування пенсії згідно з вказаної довідки через неможливість перевірки їх достовірності органом Пенсійного Фонду у зв`язку з обставинами, що виникли не з вини позивача, та на які вона не могла жодним чином впливати. Позивач не може зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на належне пенсійне забезпечення через невиконання або неналежне виконання своїх повноважень та обов`язків підприємством-роботодавцем. Зі свого боку, позивач вчинила всі необхідні для перерахунку розміру пенсії дії, а відтак, не може нести тягар відповідальності за Формування роботодавцем відповідних первинних документів.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

встановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася 10 грудня 2022 року до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки 10 грудня 2022 року досягла 60 років.

Для обчислення розміру пенсії за віком надано відповідачу довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № 16 від 28.11.2022, видану Товариством з додатковою відповідальністю «Ужгородхліб» ().

13 березня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Управління обслуговування громадян відділ розгляду звернень) листом вих. № 5947-5646/Г-52/8-1300/23 повідомило, що позивач отримує пенсію за віком з 11.12.2022 відповідно Закону 1058, працює. Пенсія обчислена при загальному стажі 43 рони 06 місяців 02 дні (до 31.12.2022), індивідуальний коефіцієнт страхового стажу становить 0,43500. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії, визначений із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2020-2022 роки (12236,71 грн), який враховано за період роботи з 01.07.2000 по 31.12.2022 відповідно до даних персоніфікованого обліку становить 13081,29 грн. (12236,71 грн. х 1,06902, де 1,06902 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати). Вказано, що оскільки, подана довідка про заробітну плату від 28.11.2022 № 16, видана Товариством з додатковою відповідальністю «Ужгородхліб» за період роботи з 01.05.1982 по 30.04.1988, не була підтверджена первинними документами її скеровано у відділ контрольно-перевірочної роботи для перевірки достовірності відомостей, відображених у вищезазначеній довідці. Відділом контрольно-перевірочної роботи № 1 Управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області складено акт перевірки про проведення позапланової перевірки відомостей, відображених у довідці, виданій для обчислення пенсії згідно із Законом 1058 від 23.02.2023 № 0700-1001-1/831, в якому зазначено про неможливість провести перевірку довідки через ненадання підприємством документів. Тому взяти до уваги довідку про заробітну плату не можливо. Враховуючи вищевикладене, підстав для врахування заробітної плати за період роботи з 01.05.1982 по 30.04.1988 при обчисленні розміру пенсії немає.

Згідно акту № 0700-1001-1/831 перевірки правильності надання довідки про заробітну плату та стажу роботи для обчислення пенсії від 23.02.2023, відділом контрольно-перевірочної роботи № 1 управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області проведено зустрічну перевірку ТзДВ «Ужгородхліб», м. Ужгород, вул. Руська, 41. Перевірку проведено в окремому приміщенні з дотриманням вимог в умовах карантину. Перевірку проведено з відома керівника ТзОВ «Ужгородхліб» - Н.М.Щербан. Проведена перевірка правильності надання довідки від 28.11.2022р. № 16 про заробітну плату гр. ОСОБА_1 за період 1982 - 1988 р.р. До перевірки запрошено наступні документи: відомості нарахування заробітної плати. До перевірки надано наступні документи: відомості нарахування заробітної плати працівників цеху № 1 за 1988 рік. Перевіркою встановлено: перевіркою довідки про заробітну плату гр. ОСОБА_1 від 28.11.2022р. № 16 за період 1982-1988 встановлено, що до перевірки надано відомості нарахування заробітної плати працівників цеху № 1 за 1988 рік, за 1982, 1983, 1984, 1985, 1986, 1987 рік відомості нарахування заробітної плати до перевірки не надано. Відповідно, провести перевірку довідки про заробітну плату гр. ОСОБА_1 від 28.11.2022р. № 16 за період 1982 - 1988 р.р. не представляється можливим. Висновок: Провести перевірку довідки про заробітну плату гр. ОСОБА_1 від 28.11.2022р. № 16 за період 1982-1988р.р. неможливо здійснити через відсутність первинних документів за 1982-1987р.р.

19 травня 2023 року адвокатом Прімєровою Наталією Григорівною направлено адвокатський запит начальнику Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області Анастасії Пентек вих. № 02-19/05/23 з вимогою надати інформацію та документи, які обґрунтовують підстави не надання керівником ТзДВ «Ужгородхліб» Н.М.Щербан Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області первинних документів за 1982-1987р.р. під час перевірки довідки про заробітну плату гр. ОСОБА_1 № 16 від 28.11.2022р.

На даний адвокатський запит Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області листом № 0700-1001-8/27352 від 26.05.2023 повідомило, що для перевірки довідки про заробітну плату була організована перевірка, результат якої зафіксовано в акті від 23.02.2023 року за № 0700-1001-1/831, який підписаний посадовою особою ОСОБА_2 без заперечень. Даною перевіркою зафіксовано не надання первинних бухгалтерських документів за 1982-1987 роки. Додаткова інформація або документи, які обґрунтовують не надання керівником ТзДВ «Ужгородхліб» Н.М.Щербан первинних документів за вказані роки для перевірки довідки про заробітну плату для обчислення пенсії в процесі перевірки представлені не були і в подальшому до Головного управління не надходили.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України від 09.07.2003 № 1058 - IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (надалі - Закон №1058) є спеціальним нормативно-правовим актом у сфері пенсійного забезпечення.

За статтею 8 Закону №1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення» - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей..

Статтею 24 вказаного Закону №1058 передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 26 Закону №1058-ІV встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, підтвердження стажу роботи для призначення пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

Судом встановлено, що позивачці з 11.12.2022 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України № 1058-ІV.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-ІУ, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 40 Закону № 1058-ІУ, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1), затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1 Порядку № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно положень пункту 2.10 Порядку № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4.2 Порядку № 22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Як встановлено судом, відповідач не врахував відомості викладені в довідці про заробітну плату для обчислення пенсії № 16 від 28.11.2022.

Суд встановив, що згідно записів трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 04.02.1981, у період з 01.05.1982 по 07.08.1995 позивачка працювала у Товаристві з додатковою відповідальністю «Ужгородхліб».

Крім того, в трудовій книжці міститься посилання на відповідні накази як на підставу внесення записів.

При цьому зазначені записи в трудовій книжці позивача в установленому порядку недійсними не визнані.

Тобто трудова книжка містить необхідні дані для підтвердження наявності у позивача трудового стажу.

Суд звертає увагу, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення покладаються на роботодавця.

Верховний Суд у своїй постанові від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а зазначив, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

У постанові від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а Верховний Суд вказав, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка звернулася за пенсією а отже, й не може впливати на її особисті права.

Як встановлено судом, спірна довідка про заробітну плату для обчислення пенсії № 16 від 28.11.2022 належним чином засвідчена печаткою підприємства, підписом керівника, містить відомості про фактичну суму заробітної плати з вказівкою на книгу нарахування заробітної плати за 1982-1988рр. У довідці вказано, що підприємство не заперечує проти проведення перевірки первинних документів за період зазначений у цій довідці.

На переконання суду, ненадання підприємством при перевірці первинних документів не є виною позивача, адже як передбачається ч. 2 ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів і відшкодовують її.

Верховний Суд вже розглядав справи з таким предметом спору. Зокрема, у постанові від 06.04.2020 у справі № 552/4199/17, Верховний Суд дійшов наступного висновку:

«... основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а за відсутності останньої або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Такими документами, зокрема, є архівні та уточнюючі довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання, тощо».

Верховний Суд у постанові від 08.07.2021 у справі № 638/14056/15-а зазначив, що у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

З урахуванням наведеного в сукупності, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість неврахування довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 16 від 28.11.2022.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача необхідно задовольнити позов шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у врахуванні довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 16 від 28.11.2022, виданої Товариством з додатковою відповідальністю «Ужгородхліб», при обчисленні розміру пенсії за віком та зобов`язати відповідача здійснити обчислення та перерахунок пенсії за віком з 11.12.2022 з врахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 16 від 28.11.2022 виданої Товариством з додатковою відповідальністю «Ужгородхліб», та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Разом з тим, щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача виплатити різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією є передчасними і не підлягають задоволенню, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог необхідно відмовити, як передчасних.

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У ході судового розгляду судом не встановлено обставин, а відповідач заперечуючи проти позову не навів аргументів, які б свідчили, що для прийняття рішення на користь позивача не виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача у спірних відносинах суд виходить з того, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, а практичне застосування ефективного механізму захисту для адміністративного суду є обов`язковим, оскільки протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Водночас, суд не підміняє пенсійний орган, оскільки не приймає рішення про призначення пенсії за віком, а, враховуючи висновки суду у даній справі, зобов`язує відповідача прийняти таке рішення за наявності достатніх підстав для цього, передбачених законом та наданих позивачем документів.

При цьому, ефективний засіб правового захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату, а ухвалення рішень, які безпосередньо не призводять до змін в обсязі прав, та забезпечення їх примусової реалізації не відповідає змісту цього поняття.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» ЄСПЛ зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Суд вказав, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Разом з цим, у рішенні ЄСПЛ «Салах Шейх проти Нідерландів» визначено, що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що обраний позивачем зобов`язальний спосіб захисту є достатнім та повною мірою сприятиме ефективному відновленню порушеного права позивача.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір відповідно до ст. 139 КАС України слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у врахуванні довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 16 від 28.11.2022 виданої Товариством з додатковою відповідальністю «Ужгородхліб», при обчисленні розміру пенсії за віком ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) здійснити обчислення та перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) з 11.12.2022 з врахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 16 від 28.11.2022 виданої Товариством з додатковою відповідальністю «Ужгородхліб», та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016; ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 1073,60 гривень (одна тисяча сімдесят три гривні, 60 копійок).

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 07.02.2024.

СуддяКоморний Олександр Ігорович