Справа № 200/736/24
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відкриття провадження у справі

12 лютого 2024 року Справа №200/736/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Христофоров А.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3) про визнання протиправною відмову, визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

07 лютого 2024 року, через систему «Електронний суд», до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову відповідача надати позивачу зареєстровані копії заяв та декларації надісланих відповідачу через кабінет пенсіонера, і в т.ч. на особистому прийомі у Відділі обслуговування громадян №9 (сервісний центр) м. Гребінка, пров. Євгена Гребінки, 13;

- визнати протиправними дії/бездіяльність відповідача, який не перепризначив та не виплачує субсидію позивачу, після квітня 2023р. по особовій справі № 10135;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № -2024-1 від 23.01.2024 про відмову у субсидії;

- зовов`язати відповідача перепризначити та виплатити невиплачену субсидію, яка не виплачується з травня 2023р. по особовій справі № 10135;

- стягнути з відповідача на користь позивача 100 000 (сто тисяч) грн у відшкодування моральної шкоди, які перерахувати на рахунок для підтримки ЗСУ, за реквізитами: Банк: Національний банк України, МФО 300001, Рахунок № UA0992708, , Отримувач: Національний банк України.

Одночасно із позовом позивачем заявлено до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом, мотивоване скрутним матеріальним становищем позивача.

Статтею 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Приписами пункту 3 ч. 1 статті 8 ЗУ «Про судовий збір» також передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема, за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

В той же час позовна заява містить також вимогу щодо стягнення з відповідача на користь позивача 100 000 (сто тисяч) грн у відшкодування моральної шкоди, які слід перерахувати на рахунок для підтримки ЗСУ, за реквізитами: Банк: Національний банк України, МФО 300001, Рахунок № UA0992708, , Отримувач: Національний банк України.

При цьому позивач вважає, що не повинен сплачувати судовий збір за вказану позовну вимогу спираючись на норми п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір».

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що в ухвалі від 28 жовтня 2021 року у справі № 140/10792/21 Верховний Суд зазначив, що «Вимоги про стягнення грошових коштів за моральну шкоду у розмірі 5000000 грн та 156307 грн 54 коп. майнової шкоди є майновими та заявлені в одному провадженні із вимогами про вирішення спору немайнового характеру. Так, згідно з частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави для висновку про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб, а тому, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Тобто, вимоги про відшкодування моральної та майнової шкоди, що визначені у грошовому вимірі та складають ціну матеріальних вимог, є майновими вимогами, а тому, судовий збір підлягає стягненню як за вимоги майнового характеру. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08 листопада 2019 року у справі № 400/100/19 (К/9901/29662/19) та постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц (61-2367св18), в ухвалі від 09 вересня 2020 року у справі № 202/507/20 (2-а/202/31/2020), в ухвалах від 16.03.2020 у справі № 9901/64/20, від 15.01.2020 у справі № 826/12286/15, від 30.07.2020 у справі № 9901/194/20.».

В ухвалі від 01 грудня 2022 року у справі № 360/3119/21 Верховний Суд щодо звернення позивача з вимогою про відшкодування моральної шкоди вказав, що «Частиною п`ятою статті 21 КАС України визначено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства. Зміст цієї норми вказує на те, що вимозі про відшкодування шкоди передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача. Слід врахувати, що до адміністративного позову не було додано судового рішення, яким, станом на дату подання позовної заяви, було б визнано протиправною бездіяльність відповідача і на підставі чого позивачем заявлялася б вимога про відшкодування шкоди, завданої такою бездіяльністю. Крім цього, наведене законодавче положення поширюється лише на вимогу, яка визначена пунктом 6 частини першої статті 5 КАС України (стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю), тоді як подана у даній справі позовна заява містить й інші позовні вимоги, застережень щодо відсутності обов`язку справляння судового збору з якої Закон України «Про судовий збір» не містить. Так, згідно з частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Аналіз цієї норми дає підстави для висновку про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб, а тому, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Тобто, вимога про відшкодування моральної шкоди, що визначена у грошовому вимірі та складає ціну матеріальних вимог, є майновою вимогою, а тому, судовий збір підлягає стягненню як за вимоги майнового характеру. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 08 листопада 2019 року у справі №400/100/19 (К/9901/29662/19) та постанові від 28 листопада 2018 року у справі №761/11472/15-ц (61-2367св18), в ухвалі від 09 вересня 2020 року у справі № 202/507/20 (2-а/202/31/2020), в ухвалах від 16 березня 2020 року у справі №9901/64/20, від 15 січня 2020 року у справі №826/12286/15, від 30 липня 2020 року у справі №9901/194/20. Відтак, вимога про стягнення грошових коштів за моральну шкоду у розмірі 100 000 грн є майновою та заявлена в одному провадженні із вимогами про вирішення спору немайнового характеру.».

Проте, дослідивши клопотання позивача, враховуючи обставини наведені в його обґрунтування, суд приходить до висновку про можливість його часткового задоволення та відстрочення позивачеві сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, підлягає розгляду судом за правилами адміністративного судочинства, подана з дотриманням правил підсудності. Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, визначених КАС України не встановлено.

Частиною першою статті 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до статей 12, 257 КАС України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1,2 ст. 257, ч. 1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, суд зазначає, що адміністративна справа за даним позовом є справою незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На підставі наведеного, керуючись статтями 9, 12, 171, 257, 258, 260 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у цій справі.

Прийняти позовну заяву до розгляду.

Відкрити провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною відмову, визнання протиправними дії, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Встановити строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, якими він обґрунтовується, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Попередити відповідача, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову (ч. 4 ст. 159 КАС України).

Права та обов`язки учасників справи визначені ст.ст. 44, 47 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу, - одночасно з копією позовної заяви та копіями доданих до неї документів, надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, та окремому оскарженню не підлягає.

Роз`яснити учасникам справи, що інформацію у справі, що розглядається, можна отримати в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі судової влади України на веб-сторінці://adm.dn.court.gov.ua/sud0570.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров