Справа № 572/1201/22
Суддя: Ведяніна Т.О.
Дата ухвалення: 2023-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 572/1201/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2023 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі :

головуючого судді - Ведяніної Т. О.

при секретарі - Шевні І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни справу №572/1201/22 ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Галаха Юрія Олександровича поліцейського СРПП Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, поліцейського СРПП Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 636362 від 19.02.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.2 ст.122, ст.125 КУпАП, закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Позивачем в обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 03.03.2022 року він отримав поштою постанову від 19.02.2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності. Дана постанова є нечитабельною. Жодних правил дорожнього руху він не порушував, про розгляд справи його не повідомляли, з правами не був ознайомлений, копії постанови на руки не отримував, у розгляді справи про адміністративне правопорушення, він не приймав участі, тому не міг відмовитися від підпису та отримання копії постанови.

Позивач зазначає, що при винесенні постанови відповідачем не були дотримані положення законодавства України, щодо оформлення постанови про адміністративне правопорушення, не пред`явлено належних доказів, які б свідчили про вчинення правопорушення, не досліджувалися та не надавалися для ознайомлення докази, які б підтверджували факт скоєння правопорушення.

Представником відповідача Головне управління Національної поліції в Рівненській області Раєвською В.А. подано відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просять в позові відмовити. Посилаючись на те, що розгляд справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення проведений з дотриманням норм чинного законодавства, а саме положень п.5 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію України». Водія було проінформовано про конкретну причину зупинки транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Крім того, скоєння правопорушення ОСОБА_1 та розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього фіксувалося за допомогою відеореєстратора-нагрудної боді-камери. Даним відеозаписом підтверджується, що розгляд справи проводився в порядку, передбаченому ст.279 КУпАП, Поліцейський роз`яснив водію права та обов`язки та виніс відносно нього постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення. Будь-яких заперечень від ОСОБА_1 по суті порушення не надходило.

Позивач в судове засідання не з`явився.

Представник відповідача відповідно до відзиву просив справу розглянути у їх відсутність .

В даному випадку спір між позивачем та відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, виник з приводу оскарження рішення відповідача (індивідуального акту) щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Вказані правовідносини регламентуються нормами КУпАП, Закону України «Про національну поліцію».

Із постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №626362 від 19 лютого 2022 року, винесеної поліцейським СРПП Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області Галах Ю.О., встановлено, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.2 ст.122, ст.125 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 510 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 в порушення вимог п.2.3.в Правил дорожнього руху 19 лютого 2022 року біля 13 год. 30 хв. у с.Городець по вул.Коломійця керуючи транспортним засобом марки OPEL VIVARO номерний знак НОМЕР_1 обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки. Після зупинки транспортного засобу не включив аварійну світлову сигналізацію.

Позивач посилається на ті обставини, що зазначеного в постанові правопорушення він не вчиняв.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121, ст.125 КУпАП України, настає в разі порушення правил користування ременями безпеки. Інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

Крім цього, згідно п.2.3 (в) , п. 9.9.б Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів. Аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі зупинки на вимогу поліцейського.

Саме порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху інкриміновано відповідачем позивачу, відповідальність за яке і передбачено ч.5 ст.121, ст.125 КУпАП.

Частиною 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що до основних повноважень поліції відносяться, в тому числі: вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; у випадках, визначених законом, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішень про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання.

Відповідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ході розгляду даної адміністративної справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, виконано обов`язок щодо доведення правомірності винесеної постанови, яка оскаржується позивачем ОСОБА_1 та надано суду належні докази на підтвердження такого.

До відзиву відповідачем долучено DVD-R диск із відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції.

Відповідач в обґрунтування заперечень посилається на ті обставини, що поліцейським безпосередньо було виявлено правопорушення, вчинене позивачем.

Із дослідженого судом відеозапису встановлено, що позивач був присутній при розгляді справи та знаходився в своєму автомобілі та його повідомляли про те, що копія постанови буде надіслана йому поштою.

Крім цього, відповідно до вказаного відеозапису працівником поліції було повідомлено водію причини зупинки, роз`яснено його права та дотримано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до чіткого переконання, що позивачем було допущено порушення п. 2.3.в, п.9.9.б Правил дорожнього руху України, а саме керування транспортним засобом не пристебнутим ременем безпеки та після зупинки не включив аварійну світлову сигналізацію.

Як вбачається із матеріалів справи, постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №626362 від 19 лютого 2022 винесена уповноваженою на те посадовою особою, а також за формою і змістом відповідає вимогам ст. ст. 255,256,283 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем, в обґрунтування його посилань на незаконність оскаржуваної постанови не спростовано за допомогою належних засобів доказування факту невиконання ним вимог п.п.2.3.в, п.9.9.б Правил дорожнього руху України, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності такого.

Інших належних доказів на підтвердження протиправності оскаржуваної постанови позовна заява не містить і позивачем таких доказів суду не надано.

Доводи позивача щодо допущених відповідачем процесуальних порушень при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження належними доказами.

Суд дійшов висновку що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення та виносячи за її результатами постанову, відповідачем не було порушено вимог закону, а, відтак, підстави для скасування оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення відсутні.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездітності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вищевказане суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

На підставі наведеного, ст.ст. 280, 284, 288 КУпАП, керуючись ст.ст. 242-246 КАС України, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (жителя АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (м.Рівне вул.Хвильового,2), Галаха Юрія Олександровича поліцейського СРПП Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області (м.Сарни, вул.Технічна,17) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з моменту проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення , зазначений строк обчислюється з моменту складення повного судового рішення.

Суддя: