Справа № 240/5242/23
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Житомир справа № 240/5242/23

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

встановив:

Львівський державний університет внутрішніх справ (далі - позивач, Університет) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути з відповідача 61 463,83 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідача наказом ГУ НП в Житомирській області від 02.01.2023 №3 було звільнено зі служби в поліції, відповідно до п.6 ч.1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення. ГУ НП в Житомирській області повідомило Університет про звільнення відповідача, а відтак, відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати на його утримання у Львівському державному університеті внутрішніх справ. У відповідності до законодавства ОСОБА_1 необхідно відшкодувати витрати, пов`язанні з його утриманням Міністерству оборони України у розмірі 61 463,83 грн. Після направлення відповідачу претензії та відсутності реакції, позивач звернувся до суду із вказаним позовом про їх стягнення в судовому порядку.

Ухвалою від 06 березня 2023 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (письмове провадження).

Для перевірки місця реєстрації проживання відповідача, судом зроблений запит в ДМС України Державної Міграційної служби України в Житомирській області Відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання.

Відповідно до листа ВОМІРМП УДМС України в Житомирській області, зареєстрований судом за Вх.№34233 від 12.05.2023 зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 з 02.12.2021 за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом направлялась ухвала про відкриття провадження у справі за адресою реєстрації місця проживання відповідача.

Поштовий конверт повернувся на адресу суду 18.09.2023 з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 позовна заява залишена без руху.

У період з 12.06.2023 по 07.07.2023 (включно) головуюча у справі суддя перебувала у відпустці.

На виконання вимог ухвали 11.07.2023 надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 продовжено розгляд адміністративної справи.

Ухвала суду від 14.07.2023 направлялась за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Поштовий конверт повернувся на адресу суду 09.10.2023 з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Ухвалою суду від 06 листопада 2023 року ухвалено "Зупинити провадження в адміністративній справі № 240/5242/23 за позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів до набрання законної сили судовим рішенням у справі №240/24869/23".

Ухвалою суду від 13 лютого 2023 року поновлено провадження в адміністративній справі №240/5242/23 за позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

На день винесення рішення, з невідомих суду причин, відповідач не реалізував свого права на надання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, матеріали, що містяться у справі, суд встановив таке.

Відповідно до наказу Львівського державного університету внутрішніх справ від 09.02.2017 №722 о/с ОСОБА_1 було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Університету.

09.08.2017 між Львівським державним університетом внутрішніх справ (Виконавцем), ГУ НП в Житомирській області (Замовником) та ОСОБА_1 було укладено контракт №295/17 про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із спіцефічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Наказом ГУ НП в Житомирській області від 02.01.2023 №3 позивача було звільнено зі служби в поліції, відповідно до п.6 ч.1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення. ГУ НП в Житомирській області повідомило Університет про звільнення відповідача, а відтак, відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати на його утримання у Львівському державному університеті внутрішніх справ. У відповідності до законодавства ОСОБА_1 необхідно відшкодувати витрати, пов`язанні з його утриманням Міністерству оборони України у розмірі 61 463,83 грн. Після направлення відповідачу притензії та відсутнсті реакції, позивач звернувся до суду із вказаним позовом про їх стягнення в судовому порядку.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

09.08.2017 року між Львівським державним університетом внутрішніх справ (Виконавцем), ГУ НП в Житомирській області (Замовником) та ОСОБА_1 було укладено контракт №295/17 про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із спіцефічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

За умовами абзаців 4, 5 пункту 3 цього договору Особа зобов`язується: після закінчення навчання прибути до місця призначення в строк, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою; у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов"язані з утриманням у вищому навчальному зкладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України №Про Національну поліцію".

Наказом ГУ НП в Житомирській області від 02.01.2023 № 3 о/с, відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" звільнити зі служби в поліції за п.6ч.1 ст. 77 (у зв"язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби) лейтенанта поліції ОСОБА_1 , з 02 січня 2023 року.

Згідно листа від 04.01.2023 №29/105/01/12-2023 ГУ НП в Житомирській області повідомило ректора Львівського державного університету внутрішніх справ про звільнення зі служби в поліції випускника Львівського державного університету внутрішніх справ 2021 ОСОБА_1 .

Позивачем 17.01.2023 сформована довідка-розрахунок №27 витрат пов"язаних з навчанням у Львівському державному університеті внутрішніх справ курсант ОСОБА_1 з 09 серпня 2017 по 04 липня 2021, до складу яких входить: грошове забезпечення у розмірі 14871,22 грн; медичне забезпечення у розмірі 550,51 грн; продовольче забезпечення на суму 17816,26 грн; речове забезпечення вартістю 11209,98 грн; вартість комунальних послуг і спожитих енергоносіїв в сумі 17015,87 грн, всього: 61 463,83 грн.

В матеріалах справи наявне повідомлення, відповідно до якого, 02.01.2023 ОСОБА_1 ознайомився про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі.

На адресу відповідача, вказану у контракті, за №18/7 від 20.01.2023 направлялась претензію про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі.

Посилаючись на невиконання відповідачем обов`язку з відшкодування витрат у вищезазначеному розмірі, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини.

Приписами статті 74 Закону України "Про національну поліцію" ( в редакції чинній на день укладення Контракту) передбачено, що підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається. Розподіл випускників вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, які навчаються на денній формі навчання за державним замовленням, здійснюється комісіями з персонального розподілу з урахуванням інтересів служби відповідно до набутої випускником кваліфікації, спеціальності та спеціалізації. Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України (надалі - Порядок №261).

Порядком №261 визначено механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

- дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

- звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Відповідно до приписів пунктів 2 - 4 Порядку №261 витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. Типову форму контракту затверджує МВС. Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи. Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

Згідно з абзацом 1 пункту 5 Порядку №261, після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

Відповідно до пункту 8 Порядку №261 у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

У силу положень частин першої та другої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У свою чергу, пунктом третім частини першої цієї статті передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Суд зауважує, що гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Однак, Велика Пала Верховного Суду у постанові від 13.11.2019 у справі №826/3115/17 зазначила, що під компетенційним спором слід розуміти спір між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі - делегованих повноважень. Особливість судового розгляду компетенційних спорів зумовлена необхідністю вирішення питання про те, чи належним чином реалізована компетенція відповідача та чи не порушена при реалізації повноважень відповідача компетенція позивача (пункт 37).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач, навчаючись у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, проходив службу в поліції, що відноситься до публічної служби.

У силу наведених вище положень законів України "Про Національну поліцію", а також Порядку № 261 курсант вищого навчального закладу органів внутрішніх справ, у разі дострокового розірвання контракту з вищим навчальним закладом чи відмови від проходження служби в органах міліції/поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у ВНЗ.

У цій справі відповідач у період з з 09 серпня 2017 по 04 липня 2021 проходив навчання в Університеті, а після завершення навчання продовжив проходи служби в поліції до ГУНП в Житомирській області. Проте з 02.01.2023 ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції у зв"язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення.

Таким чином, відповідач не виконав умови закону та контракту щодо обов`язкового проходження служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу, наслідком чого є необхідність відшкодування позивачу вартості його утримання у вищому навчальному закладі.

Склад витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в Університеті, підтверджено залученими до матеріалів справи копією довідки-розрахунку від 17.01.2023 №27.

Відповідач ознайомлений з наявністю у нього обов`язку з відшкодування зазначених вище витрат, що підтверджено власноручно підписаним контракту від 09.08.2017 №295/17, а також повідомленням про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі.

Суд зауважує, що спір у цій справі стосується відшкодування відповідачем витрат за навчання, до яких у силу наведених вище положень Порядку № 261 відноситься у тому числі й грошове забезпечення, а передумовою його виникнення є недобросовісна поведінка відповідача, а саме - невиконання ним вимог контракту про здобуття вищої освіти щодо необхідності відпрацювати три роки після закінчення навчання в органах поліції.

Оскільки відповідач до закінчення трирічного строку після завершення навчання був звільнений зі служби в органах поліції, він зобов`язаний відшкодувати Університету витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, у тому числі й витрати на виплату його грошового забезпечення.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач доказів оскарження наказу ГУ НП в Житомирській області від 02.01.2023 №3о/с в частині застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення до суду не надав, розмір та склад витрат, пов`язаних з утриманням під час проходження навчання у вищому навчальному закладі, не оспорив, доказів відшкодування таких витрат у добровільному порядку не надав.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, беручи до уваги обізнаність відповідача про обов`язок відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі та відсутність добровільної сплати ним коштів на користь позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

А відтак, основний позов належить задовольнити повністю.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 18.01.2023 №81.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

А оскільки такі витрати у справі відсутні, то підстав для їх розподілу немає.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 256, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов Львівського державного університету внутрішніх справ (Городоцька, 26, м.Львів,79007, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення коштів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського державного університету внутрішніх справ кошти у розмірі 61 463,83 (шістдесят одна тисяча чотириста шістдесят три) гривень 83 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук