Справа № 400/13497/23
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2024-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2024 р. № 400/13497/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мельника О.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Головного управління Національної поліції в Херсонській області, вул. Лютеранська, 4, м. Херсон, 73003,

про:визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області з вимогами:

- визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Херсонській області у зарахуванні календарної та пільгової вислуги років ОСОБА_1 , до його календарної вислуги років та до стажу служби в Національній поліції України період служби в Державному департаменті України з питань виконання покарань з 07.09.2009 по 01.08.2012 р., Державній пенітенціарній службі України з 01.08.2012 по 24.11.2014 р. у кількості 05 років, 02 місяці, 17 днів в календарному та 01 рік 08 місяців, 25 днів в пільговому обчисленні;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Херсонській області здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 , начальнику управління превентивної діяльності ГУНП в Херсонській області, спеціальне звання «підполковник поліції» до стажу служби в Національній поліції України період служби в Державному департаменті України з питань виконання покарань з 07.09.2009 по 01.08.2012 р., Державній пенітенціарній службі України з 01.08.2012 по 24.11.2014 р. у кількості 05 років, 02 місяці, 17 днів в календарному та 01 рік 08 місяців, 25 днів в пільговому обчисленні.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що проходив службу в Державному департаменті України з питань виконання покарань в період з 07.09.2009 по 01.08.2012 р., та в Державній пенітенціарній службі України з 01.08.2012 по 24.11.2014 р. На звернення позивача про врахування цього часу до стажу служби в поліції, відповідач відповів відмовою.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію аргументував посиланням на ст.78 Закону України «Про Національну поліцію», яка передбачає вичерпний перелік служб, проходження яких, враховується у стаж служби в поліції. У ст.78 Закону, відсутнє посилання на службу в органах та установах виконання покарань, а за таких обставин, у відповідача немає підстав для врахування вислуги років позивача у цих органах і установах до стажу служби в поліції.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ на посадах рядового, середнього та старшого начальницького складу; підрозділах Державної пенітенціарної служби України на посадах середнього начальницького складу, в Національній поліції України на посадах молодшого та середнього складу поліції.

Відповідно до архівної довідки ГУНП в Херсонській області від 21.07.2023 р. № 1481/2/01- 2023, позивач:

з 03.08.2002 по 27.09.2005 - курсант Херсонського юридичного інституту Національного університету внутрішніх справ,

з 27.09.2005 по 18.07.2006 - курсант Херсонського юридичного інституту Харківського національного університету внутрішніх справ,

з 18.07.2006 по 04.09.2006 - слідчий слідчого відділення Ленінського районного відділу Миколаївського міського управління УМВС України в Миколаївській області,

з 04.09.2006 по 15.08.2007 - оперуповноважений відділення карного розшуку Ленінського районного відділу Миколаївського міського управління УМВС України в Миколаївській області,

з 15.08.2007 по 01.10.2007 - оперуповноважений відділу по боротьбі з організованими злочинними угрупованнями та лідерами злочинного середовища управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Миколаївській області,

з 01.10.2007 по 02.06.2008 - оперуповноважений відділу розкриття резонансних злочинів управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Миколаївській області,

з 02.06.2008 по 06.04.2009 - заступник начальника сектору карного розшуку Ленінського районного відділу Миколаївського міського управління УМВС України в Миколаївській області,

з 06.04.2009 по 03.08.2009 - старший оперуповноважений сектору карного розшуку ВМОМ «Водолій» Ленінського районного відділу Миколаївського міського управління УМВС України в Миколаївській області,

з 03.08.2009 звільнений в запас Збройних Сил України за п. 64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, наказ УМВС України в Миколаївській області від 03.08.2009 74.

з 07.09.2009 по 01.08.2012 - оперуповноважений оперативного відділу Миколаївського слідчого ізолятору УДД України ПВП у Миколаївській області,

з 01.08.2012 по 24.11.2014 - оперуповноважений оперативного відділу Миколаївського слідчого ізолятору УДПтС України в Миколаївській області,

з 24.11.2014 звільнений в запас Збройних Сил України за п. 64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, наказ УДПтС України в Миколаївській області від 24.11.2014 57 о/с.

з 08.12.2014 по 12.10.2015 - старший інспектор взводу 3 роти 1 батальйону патрульної служби особливого призначення «Миколаїв» УМВС України в Миколаївській області,

з 12.10.2015 по 06.11.2015 - інспектор патрульної служби роти 2 батальйону патрульної служби УМВС України в Миколаївській області,

з 06.11.2015 згідно з п. 9 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнений в запас Збройних Сил України за п. 64 «з» (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації)), наказ УМВС України в Миколаївській області від 06.11.2015 322 о/с.

З 07.11.2015 по 07.12.2015 - поліцейський батальйону патрульної поліції ГУНП в Миколаївській області,

з 07.12.2015 по 07.04.2016 - заступник командира роти 2 батальйону 2 управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,

з 07.04.2016 по 23.06.2016 - командир роти 2 батальйону 2 управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,

з 23.06.2016 по 29.09.2016 - старший оперуповноважений Приморського відділу поліції в місті Одесі ГУНП в Одеській області,

з 29.09.2016 по 26.01.2017 - старший оперуповноважений відділу кримінальної поліції Приморського відділу поліції в місті Одесі ГУНП в Одеській області,

з 26.01.2017 по 02.11.2017 - командир роти 2 батальйону 2 управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,

з 02.11.2017 по 20.12.2017 - заступник начальника управління - начальник відділу чергової служби управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,

з 20.12.2017 по 06.03.2018 - заступник начальника Врадіївського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області,

з 06.03.2018 по 02.03.2020 - начальник управління превентивної діяльності ГУНП в Миколаївській області,

з 02.03.2020 по 03.03.2020 - заступник начальника ГУНП в Миколаївській області,

з 03.03.2020 по 28.09.2020 - заступник начальника ГУНП в Чернігівській області,

з 28.09.2020 по 07.06.2023 - головний інспектор відділу адміністративної практики управління моніторингу та аналітичного забезпечення Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,

з 07.06.2023 і на теперішній час - начальник управління превентивної діяльності ГУНП в Херсонській області.

25.09.2023 р. представник ОСОБА_1 звернувся із адвокатським запитом за вих. 09-25/01 від 25.09.2023 р. до начальника ГУНП в Херсонській області про зарахування часу служби в підрозділах Державного департаменту України з питань виконання покарань, Державної пенітенціарної служби України, до стажу служби в поліції зокрема, що під час оголошення стажу служби в поліції періоди проходження ОСОБА_1 служби в підрозділах Державного департаменту України Державної пенітенціарної служби України не враховувались, тому що не визначені ч. 1,2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» як такий, що повинний зараховуватись до стажу служби в поліції.

29.09.2023 р. за вих. 2674/4/02-2023 відповідач листом повідомив, данні з яких слідує, що стаж ОСОБА_1 в календарному обчисленні в ОВС та НПУ станом на 07.06.2023 складає 15 років 06 місяців 00 днів.

Отже, під час оголошення стажу служби в поліції періоди проходження ОСОБА_1 служби в підрозділах Державної пенітенціарної служби України не враховувались. Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач звернувся до суду за відновленням свого порушеного права.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 02 липня 2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Приписами ст.78 Закону № 580-VIII передбачено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частиною 2 ст.78 Закону № 580-VIII визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Спірні правовідносини між сторонами склались щодо не зарахування стажу роботи в Державному департаменті України з питань виконання покарань до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення позивачеві надбавки за вислугу років і надання додаткової оплачуваної відпустки.

Згідно з п.3 ч.2 ст.78 Закону №580-VIII до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України від 11 липня 2003 №1129-IV до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей 22 і 23 Закону України «Про міліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.

Водночас ч.5 ст.23 Закону України від 23 червня 2005 №2713-IV «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» (далі ЗУ №2713-IV) передбачає, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Системний аналіз вище наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що фактично законодавець поширив дію усіх норм, які врегульовують порядок і умови проходження служби працівниками органів внутрішніх справ, а в подальшому поліцейськими, на працівників кримінально-виконавчої служби.

Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 №3460-IV.

Згідно з преамбулою зазначеного Статуту його дія поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Крім того, ч.1 ст.6 ЗУ №2713-IV закріплено, що Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Отже, всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.

Водночас п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Положеннями п.п. 3-6 ч.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII зобов`язано Кабінет Міністрів України в місячний строк, крім іншого, прийняти нормативно-правові акти, що випливають із цього Закону та привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, ужити заходів щодо фінансового та матеріально-технічного забезпечення поліції України.

Законом України від 23.12.2015 № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей", який набрав чинності 29.12.2015 року, пункт 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" доповнено абзацами другим та третім, згідно з якими за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Отже, служба в Державній пенітенціарній службі України здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, та відповідно до п.3 ч.2 ст.78 Закону № 580-VIII повинна зараховуватись до стажу служби в поліції.

Проаналізувавши вказані вище норми законодавства, суд дійшов висновку, що на позивача, як і на інших працівників кримінально-виконавчої служби, під час проходження ними служби у спірний період розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому поліції, у т. ч. дія статей 22, 23 Закону України «Про міліцію» та відповідні норми Закону №580-VIII, Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 №114, Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України.

Для вирішення спору суд також врахував правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі ВС), викладену у постанові від 20.10.2022 у справі №160/11127/20 щодо подібних правовідносин. Аналізуючи вказані вище норми законодавства, а саме ч.2 ст.78 Закону №580-VIII, п.5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України, ч.5 ст.23 ЗУ №2713-IV ВС зазначив, що на позивача, як і на інших працівників кримінально-виконавчої служби, під час проходження ними служби в період, що досліджується, розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому - поліції, в тому числі й дія статей 22, 23 Закону України "Про міліцію" та відповідні норми Закону України "Про Національну поліцію", Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114, Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України. Тобто, всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.

Отже, відмова відповідача у зарахуванні позивачу до стажу служби в поліції, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у Державному департаменті України з питань виконання покарань та Державній пенітенціарній службі України не відповідає вказаним вище нормам законодавства.

Отже, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішувалось, так як позивач на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення інших судових витрат сторони суду не подали.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (вул. Лютеранська, 4, м. Херсон, 73003, ідентифікаційний код 40108782) задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Херсонській області у зарахуванні календарної та пільгової вислуги років ОСОБА_1 , до його календарної вислуги років та до стажу служби в Національній поліції України період служби в Державному департаменті України з питань виконання покарань з 07.09.2009 року по 01.08.2012 року та період служби в Державній пенітенціарній службі України з 01.08.2012 року по 24.11.2014 року.

2. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Херсонській області здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 , до стажу служби в Національній поліції України період служби в Державному департаменті України з питань виконання покарань з 07.09.2009 року по 01.08.2012 року та період служби в Державній пенітенціарній службі України з 01.08.2012 року по 24.11.2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Мельник