Справа № 560/1847/24
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1847/24
УХВАЛА

13 лютого 2024 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Фелонюк Д.Л., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неперерахування та невиплати ОСОБА_1 з 25 серпня 2022р. по 31 грудня 2022р грошового забезпечення всіх інших належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення (грошової допомоги для оздоровлення, компенсації за невикористані дні відпусток, одноразової грошової допомоги при звільненні, тощо) без урахування мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022р.;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 25 серпня 2022р. по 31 грудня 2022 року грошове забезпечення, а також всі інші належні за цей період додаткові види грошового забезпечення (грошової допомоги для оздоровлення, компенсації за невикористані дні відпусток, одноразової грошової допомоги при звільненні, тощо), з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, з врахуванням проведених виплат;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неперерахування та невиплати ОСОБА_1 з 01 січня 2023р. по 09 червня 2023р грошового забезпечення всіх інших належних за цей період додаткових видів грошового забезпечення (грошової допомоги для оздоровлення, компенсації за невикористані дні відпусток, одноразової грошової допомоги при звільненні, тощо) без урахування мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01 січня 2023р.;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01 січня 2023р. по 09 червня 2023 року грошове забезпечення, а також всі інші належні за цей період додаткові види грошового забезпечення (грошової допомоги для оздоровлення, компенсації за невикористані дні відпусток, одноразової грошової допомоги при звільненні, тощо), з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023, з врахуванням проведених виплат.

Приписами пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

За приписами пункту 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається, зокрема, ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), відповідно до положень частини 1 статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України, вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

У силу вимог статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України саме зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування, знаходження) фізичної особи-позивача має для суду значення при визначенні територіальної підсудності адміністративної справи.

Наведеною нормою не передбачено можливості звернення до суду з позовом за фактичним місцем проживання позивача, не зареєстрованим у встановленому законом порядку, а також за адресою для листування.

Позивач у позовній заяві вказує, що його фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , а адреса для листування: АДРЕСА_2 . Надав акт про встановлення фактичного місця проживання від 22.01.2024 №02.16-08/26, складений виконавчим комітетом Деражнянської міської ради.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" від 05.11.2021 №1871-IX (далі - Закон №1871-IX) особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

За приписами статті 2 Закону №1871-IX реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Згідно з статтею 5 Закону №1871-IX громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його.

Реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за заявою такої особи, поданою в паперовій формі до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг, за адресою житла будь-якої форми власності.

Згідно з пунктами 1-3 частини 2 Розділу ІV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1871-IX місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до набрання чинності цим Законом, не підлягає повторній реєстрації (декларуванню). Для підтвердження інформації про місце проживання (перебування), зареєстроване до набрання чинності цим Законом, особа може подавати відомості про місце проживання, що були внесені до: 1) паспорта громадянина України, виготовленого у формі книжечки; 2) паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон у формі е-паспорта або е-паспорта для виїзду за кордон; 3) витягу з реєстру територіальної громади.

Механізм декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлення форми необхідних для цього документів визначає Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265.

Відповідно до пунктів 3 та 4 цього Порядку, декларування/реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради.

Особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Отже, чинним законодавством передбачено чіткі вимоги до реєстрації особою місця свого проживання чи перебування, та передбачено документи, які підтверджують таку реєстрацію. Засвідчення факту місця проживання у публічно-правових відносинах, має бути підтверджено належними і допустимими доказами.

Однак позивач не надав суду відомостей, що підтверджують факт декларування/реєстрації місця проживання (перебування) позивача в Хмельницькій області.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин адміністративний позов належить залишити без руху. Перелічені недоліки можуть бути усунені позивачем шляхом подання доказів реєстрації місця проживання (перебування) в установленому законом порядку в Хмельницькій області.

Керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддяД.Л. Фелонюк