Справа № 420/37/24
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2024-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/37/24
У Х В А Л А
09 лютого 2024 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження заяву представника Одеської міської ради про залишення без розгляду позовної заяви заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеса в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Одеській області, Одеської обласної військової адміністрації до комунального підприємства "Сервісний центр" про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
01.01.2024 року до суду надійшов адміністративний позов заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеса в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Одеській області, Одеської обласної військової адміністрації до комунального підприємства "Сервісний центр", в якому позивач просить суд:
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08.01.2024 року прийнято до розгляду позов та відкрито провадження по справі.
Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст.262 КАС України.
16.01.2024 року від представника Одеської міської ради до суду надійшла заява залишення позову без розгляду у зв`язку.
В обґрунтування клопотання представник відповідача зазначив, що заступник керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси не наділений положеннями чинного законодавства правом на звернення до суду з відповідним позовом, про що неодноразово у своїх правових висновках зазначав Верховний Суд, через що звертає увагу на наявність підстав для залишення даного позову без розгляду.
Також представник третьої особи вказує, що доповнення пункту 48 ч. 2 ст. 17-1 Кодексу цивільного захисту України формулюванням «з інших підстав, визначених законом» не може трактуватися як необмежені повноваження ГУ ДСНС України в Одеській області (та, відповідно, прокуратури) звертатися до суду з будь-якими позовами, оскільки, як зазначено в самій нормі, «інші підстави» мають бути чітко «визначені законом». Натомість, акцентуючи увагу на новій редакції п. 48 ч. 2 ст. 17-1 Кодексу цивільного захисту України, прокурор не зазначає жодної норми закону, яка б визначала право звернення до суду з таких «інших підстав», зокрема, з позовом щодо зобов`язання привести захисну споруду цивільного захисту у стан готовності з метою використання її за призначенням.
На переконання представника Одеської міської ради, при зверненні до суду з даним позовом заступником керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси проігноровано, що законодавцем передбачено чіткі випадки звернення ГУ ДСНС України в Одеській області до адміністративного суду виключно з позовами про повне або часткове зупинення роботи підприємств, тоді як звернення ГУ ДСНС України в Одеській області до суду з іншими позовами, зокрема з адміністративним позовом про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії щодо утримання в належному стані захисну споруду цивільного захисту жодними положеннями чинного законодавства не передбачено.
Представником позивача подано до суду заперечення проти клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, в якому зазначено, що воно є необґрунтованим та не відповідає вимогам законодавства та фактичним обставинам справи.
Представник позивача стверджує, що законодавством передбачено право ДСНС безпосередньо і через свої територіальні органи, як суб`єкта владних повноважень при застосуванні своєї компетенції, на звернення до суду з відповідним позовом у сфері цивільного захисту населення.
Як зазначає представник позивача, твердження представника третьої особи з приводу того, що жодними положеннями законодавства не передбачено повноважень місцевим державних адміністрацій на звернення до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності балансоутримувача щодо утримання захисної споруди цивільного захисту в належному стані та зобов`язання привести її у належний стан є хибними оскільки зазначене було б неправомірним обмеженням повноважень такого органу у визначенні способу захисту та забезпечення здійснення судового захисту інтересів держави (постанови Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №924/1237/17, від 25.02.2021 у справі за №912/9/20). З урахуванням викладеного, прокурором у вищевказаній справі правильно визначено органи уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, та подано позов в інтересах держави в особі ГУ ДСНС в Одеській області та Одеської обласної військової адміністрації.
Також представник позивача зазначає, що висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі №260/4120/22 від 03.08.2023 є нерелевантними до спірних правовідносин, оскільки у вказаній постанові досліджувались правовідносини, які виникли до набуття чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перших кроків дерегуляції бізнесу шляхом страхування цивільної відповідальності» № 2655-IX, яким розширено повноваження Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, а саме Державної служби України з надзвичайних ситуацій.
Разом з тим, Касаційним адміністративним судом Верховного Суду у постанові №820/1382/17 від 18.07.2018 зазначено, що прокурор може звернутись до суду в особі суб`єкта владних повноважень, зокрема, у випадках коли у суб`єкта владних повноважень відсутнє законне право на звернення до адміністративного суду для захисту порушеного права та в інтересах держави.
Таким чином, підстави для залишення без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст. 240 КАС України, позовної заяви заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, Одеської обласної військової адміністрації до комунального підприємства «Сервісний центр», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Одеської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, відсутні.
Розглянувши вказане клопотання суд зазначає таке.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.
Відповідно до вимог ст.28 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до частин 3-5 ст.53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.
У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно з абзацом 1 ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №303 від 13.03.2022 року «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану на період воєнного стану», введеного Указом Президента України №64 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту, у тому числі щодо готовності захисних споруд цивільного захисту до використанням за призначенням, не здійснюється.
Суд враховує, що органи Державної служби України з надзвичайних ситуацій законодавством не наділені повноваженнями на звернення з позовом про спонукання суб`єктів господарювання до приведення в належний стан і готовність до використання за призначенням захисних споруд цивільного захисту, а також приймає до уваги правову позицію з цього питання, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №820/4717/16, згідно з якою спірні правовідносини обумовлені реалізацією прокурором передбачених КАС України та Законом України «Про прокуратуру» повноважень щодо захисту інтересів держави і спрямовані на усунення порушень законодавства у сфері обороноздатності держави, у тому числі на забезпечення захисту мирного населення, особливо у питаннях підтримання колективних засобів захисту, якими є захисні споруди та інші місця можливого перебування людей, для збереження їх життя та здоров`я в разі військової агресії.
При цьому, суд вважає за можливе врахувати постанову Верховного суду від 05.09.2023 року у справі №260/4044/22, в якій судом зазначено, що контроль за готовністю захисних споруд цивільного захисту до використання за призначенням забезпечує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, спільно з відповідними органами та підрозділами цивільного захисту, місцевими державними адміністраціями (частина п`ятнадцята статті 32 Кодексу цивільного захисту України).
Виходячи з цього, суд вважає, що подання прокурором даного позову є єдиним ефективним засобом захисту порушених прав та інтересів держави.
При цьому, Верховний Суд у постанові від 22.11.2022 року у справі № 240/401/19 відступив від раніше викладених висновків щодо права прокурора на звернення до адміністративного суду з позовом в інтересах держави, зазначивши, що виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття інтерес держави.
Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій.
Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99).
Ці висновки Конституційний Суд України зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене цим Судом розуміння поняття інтереси держави має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, застосованого у статті 23 Закону України «Про прокуратуру».
Відтак, суд вважає, що інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.
Таким чином, саме позов прокурора із зазначеними вимогами є єдиним способом спонукання відповідача до приведення захисної споруди цивільного захисту.
Суд вважає, що невжиття визначених законодавством заходів з метою приведення укриття до стану готовності суперечить інтересам держави у сфері підготовки країни до оборони в умовах воєнного стану та захисту життя людини.
З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволені заяви представника Одеської міської ради про залишення без розгляду позовної заяви заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеса в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Одеській області, Одеської обласної військової адміністрації до комунального підприємства "Сервісний центр" про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Керуючись ст.ст. 80, 122, 123, 183, 240, 295, 297 КАС України, суд, -
У задоволені заяви представника Одеської міської ради про залишення без розгляду позовної заяви заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеса в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Одеській області, Одеської обласної військової адміністрації до комунального підприємства "Сервісний центр" про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Ухвала окремо від кінцевого рішення по справі не оскаржується.

Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Корой С.М.