Справа № 200/6130/23
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про продовження процесуального строку

12 лютого 2024 року Справа №200/6130/23

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка

Олега Миколайовича ознайомившись з позовною заявою

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3)

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, з обмеження виплати максимального розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 р. на суму індексації нарахованої згідно постанови КМУ №118 від 16.02.2022 р. Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році та з 01.03.2023 р. на суму індексації нарахованої згідно постанови КМУ №168 від 24.02.2023 р. Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру з 01.03.2022 р. на суму індексації нарахованої згідно постанови КМУ №118 від 16.02.2022 р. Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році та з 01.03.2023 р. на суму індексації нарахованої згідно постанови КМУ №168 від 24.02.2023 р. Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році починаючи з 01.03.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

01 листопада 2023 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк не більше десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху на усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою та докази поважності причин його пропуску.

Приймаючи означену ухвалу суд виходив з того, що в контексті спірних правовідносин позивач про невиплату індексації пенсійних виплат через обмеження максимального розміру пенсії мав дізнатись в квітні 2022 року за Постановою КМУ №118 від 16.02.2022 р. Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році та в квітні 2023 року за Постановою КМУ №168 від 24.02.2023 р. Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році відповідно, при отриманні пенсії.

13 листопада 2023 року від позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою, в обґрунтування якої позивача зазначив, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.03.2023 р., яке залишене без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 р. та набрало законної сили з цієї дати, у справі № 200/977/23 за його позовом до відповідача зобов`язано останнього здійснити виплату позивачу пенсії перерахованої у розмірі 90% сум грошового забезпечення без обмеження максимального розміру починаючи з 01.12.2019 з урахуванням раніше виплачених сум.

Позивач вказує на те, що до дати набрання законної сили цього рішення державою в особі зазначеного органу Пенсійного фонду України йому виплачувалась пенсія, яка була обмежена максимальним розміром, а відповідно і виплати сум індексацій не здійснювались.

З дати вступу в законну силу судового рішення йому стало відомо про протиправність дій цього органу Пенсійного фонду України, а відтак і про його право на отримання пенсії без її обмеження максимальним розміром, тобто і сум індексацій у тому числі тих, які підлягали виплаті з 01.03.2019 р.

При цьому, позивач із посиланням на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 25.05.2016р. у справі № 164/1904/14-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019р. у справі № 522/2738/17, від 09.07.2019р. у справі 676/1557/16-ц, у постановах Верховного Суду, зокрема, від 15.09.2020р. у справі № 635/7878/16, від 30.10.2018 р. у справі № 493/1867/17, від 22.01.2019р. у справі № 201/9987/17(2- а/201/304/2017) та від 22.11.2019р. у справі №1140/3136/18, зазначив, що у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення не слід застосовувати шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України, оскільки це матиме наслідком неможливість реалізувати передбачене Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі.

15 листопада 2023 року ухвалою суду у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Постановляючи означену ухвалу суд виходив з того, що заявлені позивачем позовні вимоги фактично задоволені рішенням суду у справі № 200/977/23.

Перший апеляційний адміністративний суд здійснюючи апеляційний перегляд зазначеної ухвали суду дійшов висновку про помилковість висновків суду першої інстанції та 24 січня 2024 року своєю постановою апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 р. у справі № 200/6130/23 задовольнив, скасувавши ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 р. у справі № 200/6130/23 та направивши справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

09 лютого 2024 року адміністративна справа 200/6130/23 надійшла до Донецького окружного адміністративного суду та протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду передана на розгляд судді Кониченку О.М.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив, що питання щодо дотримання позивачем строків звернення до суду з позовною заявою залишилось не вирішеним.

Як уже було зазначено, позовна заява буда залишена без руху через пропуск позивачем строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України.

Надаючи оцінку доводам заяви позивача про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою, яке надійшло до суду 13.11.2023 року, суд зазначає наступне.

Постанова КМУ №118 від 16.02.2022 р. Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році була опублікована в Газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий Кур`єр» у випуску від 18.02.2022 № 34 та Офіційному віснику України від 04.03.2022 2022 р., № 18, стор. 153, стаття 968, код акта 110189/2022.

Постанова КМУ №168 від 24.02.2023 р. Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році була опублікована в Газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий Кур`єр» у випуску від 28.02.2023 № 41 та Офіційному віснику України від 10.03.2023 2023 р., № 26, стор. 242, стаття 1475, код акта 117039/2023.

Отже, суд відхиляє посилання позивача на те, що про порушення своїх прав він дізнався у зв`язку з набранням чинності з рішення суду у справі № 200/977/23, оскільки позивач із позовною заявою в означеній справі звернувся до суду 10.03.2023 року, тобто вже тоді знав, що його пенсію обмежено максимальним розміром та мав можливість дізнатись про складові його пенсійної виплати.

Поряд з цим, існування обмеження пенсії позивача максимальним розміром жодним чином не обмежувало можливості позивача дізнатись про складові його пенсійної виплати після прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови КМУ №118 від 16.02.2022 р. Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році та Постанови КМУ №168 від 24.02.2023 р. Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, звернувшись до відповідача з відповідною заявою.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 755/10947/17 у постанові від 30 січня 2019 року зазначила, що незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати. Не можна застосовувати аналогічні висновки Верховного Суду України, викладені в його рішеннях, ухвалених за результатами розгляду інших судових справ, незалежно від того, чи перераховані у відповідній постанові Великої Палати всі рішення ВСУ, в яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата.

У цій категорії справ застосуванню підлягають висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 31.03.2021 року по справі №240/12017/19.

В означеній постанові Верховний Суд посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а зазначила, що норми, зокрема статі 87 Закону № 1788-ХІ та статті 46 Закону № 1058-ІV (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

В означеній постанові Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав також зазначила, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

З урахуванням наведеного, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 (касаційне провадження № К/9901/1313/18) щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі №816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі №640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18) та дійшла такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав виснувала, що отримання позивачем листа відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Поряд з цим, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав зазначила, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

В постанові від 26 жовтня 2023 року у справі № 460/47578/22 Верховний Суд зазначив, що звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини, адже наслідки для особи настають незалежно від підстав, за яких прийнято оскаржуваний акт індивідуальної дії, а з моменту прийняття такого рішення. Не звернення до суду з адміністративним позовом за захистом свої прав через неналежне використання своїх процесуальних прав не є поважною причиною пропуску строку.

У постановах Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 953/18179/21 та від 30 вересня 2022 року у справі №140/16998/21, суд виснував, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Ураховуючи викладене, суд відхиляє доводи клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою та відмовляє у його задоволенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи те, що публічно-правовий спір стосується захисту соціальних прав позивача, суд дійшов висновку про можливість продовження строку на усунення недоліків в межах строків, визначених ст. 169 КАС України, надавши позивачу 5 днів на усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 121, 160, 161, 169, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою відмовити.

Продовжити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви на строк не більше 5 днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, за сторінкою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки ://court.gov.ua/).

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко