Справа № 405/447/24
Суддя: Драний В. В.
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/447/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Драного В.В.

при секретарі Чалій В.Є.

за участю:

представника позивача Житняка Д.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Одуда А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін адміністративну справу за позовом Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби до ОСОБА_1 про затримання громадянина Азербайджанської Республіки до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Центрально-південне міжрегіональне управління ДМС звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_1 про затримання громадянина Азербайджанської Республіки до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України на строк 6 місяців. Позов обґрунтовано тим, що ЦПМУ ДМС було проведено перевірку легальності перебування на території України громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час якої встановлено, що за обліками інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортнх засобів та вантажів, які перетинають кордон «Аркан» Державної прикордонної служби України та згідно із дата-штампами, проставленими у паспорту НОМЕР_1 , виданому 13.01.2017 року на імя відповідача, останній прибув на територію України 20.01.2022 року через КПП «Бориспіль-D.

За час свого перебування на території України відповідач із заявою про продовження строку перебування до ДМС України не звертався, клопотання щодо набуття/прийняття громадянства України, оформлення дозволу на імміграцію в Україну, документування посвідкою на постійне проживання в Україні не порушував. Документів на право проживання в Україні не має, зареєстрованого місця проживання в Україні не має.

Вказує, що відповідач перебуває в Україні з порушенням встановленого строку перебування та своїми діями порушив вимоги ст. ст. 9 Закону № 3773-VI. Його подальше перебування на території України суперечить законодавству України.

20.03.2023 року Управлінням ДМС України у Кіровоградській області відповідача, за порушення правил перебування в Україні, притягнуто до адміністративної відповідальності згідно із частиною 1 статті 203 КУпАП, та відповідно до винесеної постанови, визнано винним у вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Штраф відповідачем сплачений.

УДМС у Кіровоградській області, вважаючи перебування відповідача на території України таким, що суперечить вимогам законодавства України про праввий статус іноземців, прийняв 21.03.2023 року рішення № 13 про примусове повернення відповідача до країни походження або третьої країни, із яким відповідач ознайомився того ж дня. Рішення відповідачем не оскаржувалось.

За облікми системи «Аркан» відповідач у встановлений термін територію України не залишив, чим ухилився від виконання рішення про йго примусове повернення.

Таким чином, 23.01.2024 року Фортечним відділом у місті Кропивницькому ЦПМУ ДМС відповідача затримано в порядку ст. 268 КУпАП на 72 години.

23.01.2024 року Фортечним відділом прийнято рішення № 2 про примусове видворення відповідача з України. Із вказаним рішенням відповідач ознайомлений того ж дня.

23.01.2024 року Фортечним відділом прийнято рішення № 2 про поміщення відповідача до ДУ «Миколаївський ПТПІ».

За таких обставин, враховуючи, що відповідач порушив строки перебування в Україні, що дає підстави вважати, що останній буде ухилятися від виконання рішення про його примусове видворення, та існує ризик його втечі, просить прийняти рішення про затримання громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України, строком на шість місяців.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.01.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті в режимі відеоконференції.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на викладене у позові.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, вказав, що має намір виїхати самостійно, намагався виїхати через Молдову, але його не пропустили.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, заперечив проти доводів позивача, просив відмовити у затримання відповідача. Вказав, що відповідач на території України злочинів не вчиняв, погоджується самостійно виїхати з України, проживає з громадянкою України, має сталі соціальні зв`язки. Рішення УДМС про видворення намагався виконати, але на кордоні з Молдовою його не пропустили.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином Азербайджанської республіки, який документований національним паспортним документом № С01534472, який виданий 13.01.2017 року терміном дії до 12.01.2027 року (а.с. 4-7).

За час свого перебування на території України відповідач із заявою про продовження строку перебування до ДМС України не звертався, клопотання щодо набуття/прийняття громадянства України, оформлення дозволу на імміграцію в Україну, документування посвідкою на постійне проживання в Україні не заявляв.

Судом також встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР МКВ № 001228 складеного 20.03.2023 року УДМС України в Кіровоградській області 20.03.2023 року о 15.13 за адресою: вул. Чміленка, 53а виявлений громадянин Азербайджанської республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив правила перебування в Україні, а саме ухилявся від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, місце скоєння правопорушення м. Кропивницький (а.с. 9).

Постановою про накладення адіністративного стягнення серії ПН МКВ № 001228 від 20.03.2023 року складеної УДМС України в Кіровоградській області, відповідно до ч.1 ст. 203 КУпАП накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700,00 грн. Штраф сплачений (а.с. 10,11).

21.03.2023 року Управлінням державної міграційної служби України в Кіровоградській області, встановивши, що громадянин Азербайджанської республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час перебування в Україні порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, прийнято рішення № 13 про примусове повернення до країни походження або третьої країни ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким останній ознайомився 21.03.2023 року. Рішенням відповідача зобов`язано залишити територію України до 18.04.2023 року (а.с. 12-13). Зазначене рішення відповідачем не оскаржувалося.

Однак, відповідач територію України не залишив, чим ухилився від виконання рішення про примусове повернення з України від 21.03.2023 № 13.

23.01.2024 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Фортечним відділом у м. Кропивницькому ЦПМУ ДМС складено протокол про адміністративне затримання у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 203 КУпАП (а.с. 16-17).

За рішенням Фортечного відділу у м. Кропивницькому ЦПМУ ДМС від 23.01.2024 року № 2 вирішено примусово видворити за межі країни громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Азербайджанської Республіки, паспортний документ НОМЕР_1 віданий 13.01.2017 року, терміном дії до 12.01.2027 року. З вказаним рішенням відповідача ознайомлено під підпис (а.с. 18-19).

23.01.2024 року Фортечним відділом прийнято рішення № 2 про поміщення відповідача до ДУ «Миколаївський ПТПІ» (а.с. 20-21).

Під час судового розгляду, на підтвердження своїх доводів, щодо наміру залишити територію України, відповідач надав для огляду та дослідження судом свій національний паспорт НОМЕР_1 , в якому є відмітка-штамп прикордонної служби республіка Молдова.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Згідно з ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Пунктом 2 стини 9 т. 298 КАС України передбачено, що у разі невиконання іноземцем або особою без громадянства обов`язків, покладених судом відповідно до частини четвертої цієї статті, чи вчинення ним (нею) порушення законодавства України про державний кордон або про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, уповноважений орган (підрозділ) може звернутися до адміністративного суду з позовною заявою про затримання такої особи з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців (ч.11 ст.289 КАС України).

Частинами 1, 2 ст. 16 цього Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

За змістом ст. 31 Закону іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

З матеріалів справи вбачається, що обставини, які вказані вст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та унеможливлюють примусове видворення за межі території України, відсутні.

Також судом не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту». Крім того, відповідач не звертався до ДМС України із заявою про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту.

Більш того, доказів, які б мали підтвердити законність перебування відповідача на території України суду надано не було.

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (далі - ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

Відповідно до пункту 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, (далі - Типове положення) пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового утримання іноземців та осіб без громадянства у разі, коли вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або є обґрунтовані підстави вважати, що вони ухилятимуться від виконання такого рішення, або прийнято адміністративним судом постанову про їх примусове видворення за межі України, або вони прибули на територію України відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, або не мають законних підстав для перебування на території України і підлягають примусовому видворенню за її межі.

На виконання абзацу 3 пункту 3 розділу IV «Прикінцеві положення» Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, з метою нормативно-правового врегулювання порядку дій посадових осіб пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, територіальних органів та територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону з питань розміщення іноземців та осіб без громадянства в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, їх утримання, ідентифікації, примусового видворення, а також звільнення з пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року № 141 затверджено Інструкцію про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі -Інструкція № 141).

Згідно з пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції № 141 іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що клопотання про затримання щодо іноземця або особи без громадянства може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі.

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги, що громадянин Азербайджанської республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відсутні, та зважаючи на те, що громадянин Азербайджанської республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час незаконно, за відсутності відповідних правових підстав, перебуває в Україні, тобто останнім вчинено порушення законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, рішення про примусове повернення відповідачем не виконано, є всі обґрунтовані підстави вважати, що громадянин Азербайджанської республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення та існує ризик його втечі, окрім того, доказів, що відповідач має законне джерело існування та об`єктів власності на території України, навчається або працює відсутні, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 371 КАС України, рішення виконується негайно.

Відповідно до ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат, а також приймаючи до уваги положення ч.19 ст.289 КАС України за якими за подання до адміністративного суду позовних заяв у справах, визначених ст.289 КАС України судовий збір не сплачується, судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави.

На підставі ст.ст. 26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», керуючись ст.ст. 9, 19, 77, 90, 241-246, 289, 371 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби (25006, м. Кропивницький, вул. Єгорова, 25а) до ОСОБА_1 (ДУ «Миколаївський ПТПІ») про затримання особи з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України - задовольнити.

Затримати громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України Державної міграційної служби України, з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, строком на шість місяців.

Судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 02.02.2024 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний