Справа № 200/5498/23
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року справа №200/5498/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року про застосування заходів процесуального примусу (головуючий суддя І інстанції Логойда Т.В.), складену в повному обсязі 03 листопада 2023 року, у справі № 200/5498/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 через свого представника та підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення виплати їй пенсії з 01.03.2022 року і відмови поновити та виплачувати пенсію на визначений нею банківський рахунок;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити виплату їй пенсії та виплачувати пенсію з 01.03.2022 року на вказаний нею банківський рахунок згідно із заявою від 05.07.2023 року, а саме на поточний рахунок НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року у відповідача витребувані докази та встановлено строк для їх подання до суду по 26 жовтня 2023 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року застосовано до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в дохід Державного бюджету України штраф в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

Не погодившись із вищевказаною ухвалою, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати ухвалу суду першої інстанції.

В обґрунтуванні апеляційної скарги, зазначив, що ухвала суду про витребування доказів не була отримана відповідачем, тому підстави для застосування штрафу відсутні.

Також апелянт посилався на введення в країні воєнного стану, дистанційної роботи працівників управління та відсутності або обмеження доступу до електронних систем Пенсійного фонду України, а також до мережі «Інтернет» в підсистеми «Електронний Суд»

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час а місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

Згідно з частиною 1 статті 144 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 144 Кодексу адміністративного судочинства України після вчинення порушення судом, як правило, негайно застосовуються заходи процесуального примусу.

Одним із видів заходів процесуального примусу є штраф (пункт 5 частини 1 статті 145 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 вказаного Кодексу суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку, зокрема:

1) повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків;

2) неодноразового зловживання процесуальними правами;

3) повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (п. 25 ч. 1 ст. 4 Кодексу).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 2684 гривень.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року у відповідача витребувані докази та встановлено строк для їх подання до суду по 26 жовтня 2023 року.

Відповідач є особою, яка зареєструвала офіційну електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Вказану ухвалу відповідачем отримано 12 жовтня 2023 року, що підтверджується повідомленням про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи (довідкою про доставку електронного листа, в якій зазначено, що «документ доставлено до електронного кабінету: 11.10.23 17:25», тобто після 17 годин, у зв`язку з чим згідно з положеннями процесуальних норм права вважається, що документ доставлено на наступний робочий день).

В порушення ст. 129-1 Конституції України, ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України вказану ухвалу суду з боку відповідача суб`єкта владних повноважень в частині подання до суду витребуваних доказів виконано не було. Пояснень щодо поважних причин неможливості її виконання до суду не подано.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо посилання на введення в країні воєнного стану, дистанційної роботи працівників управління та відсутності або обмеження доступу до електронних систем Пенсійного фонду України, а також до мережі «Інтернет» в підсистеми «Електронний Суд», з огляду на відсутність доказів, що саме ведення воєнного стану або відсутність доступу до електронних систем є причиною неотримання ухвали про витребування доказів.

Відтак, на думку суду апеляційної інстанції застосовані судом першої інстанції заходи процесуального примусу є законними та обґрунтованими з огляду на невиконання ухвали суду про витребування доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року у справі № 200/5498/23 залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року у справі № 200/5498/23 залишити без змін

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 лютого 2024 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць