Справа № 380/7089/23
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 рокусправа № 380/7089/23
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю монтажно-налагоджувального підприємства «ПРОМЕЛЕКТРО» до Львівської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення -

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю монтажне-налагоджувальне підприємство «ПРОМЕЛЕКТРО» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Львівської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України, у якій просить визнати протиправним і скасувати Рішення про коригування митної вартості за № UA209000/2022/100001/2 від 02.11.2022, винесене Львівською митницею Державної митної служби України.

В обґрунтування позову зазначив, що для здійснення митного оформлення товару Товариство подало на реєстрацію митну декларацію, в якій визначено митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються, а саме: № UA209230/2022/002941. Зазначив, що на підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення декларант подав до Митниці наступні документи: пакувальний лист б/н від 05.08.2022, попередній рахунок (проформа інвойсу) № YHWLL211113-1 від 24.11.2021, рахунок-фактура (інвойс) № YHWLL211113-1 від 05.08.2022, коносамент (Bill of lading) № SZYH22082108A від 27.08.2022, міжнародна товаро-транспортна накладна (CMR) № 5623 21.10.2022, сертифікат про походження товару (Certificate of origin) № 22C3509J0417/00005 від 26.09.2022, платіжне доручення № 246 від 01.12.2021, платіжне доручення № 7 від 03.10.2022, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги 1139 від 21.10.2022, прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 05.08.2022, доповнення (специфікація) до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 01 від 24.11.2021, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товару № 20211113 від 13.11.2021, договір про надання послуг митного брокера № Є20141020 від 20.10.2016, копія митної декларації країни відправлення № 12579037 від 23.08.2022. Вказав, що 02 листопада 2022 відповідач не погодився із визначеною декларантом (Позивачем) митною вартістю товару за основним методом (за тою ціною, за якою його було придбано, а саме: 77623,54 долара США) і виніс оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів за № UA209000/2022/100001/2. На підставі рішення про коригування митної вартості товарів № UА209000/2022/100001/2 від 02.11.2022 року позивачу було відмовлено в митному оформленні (випуску) товарів з підстав коригування митної вартості товару. І в подальшому (для розмитнення товару) Позивачем було подано до митного оформлення митну декларацію № 22UА54U9, яка і була оформлена відповідачем. Вказана митна декларація була оформлена по цифрових значеннях вартості товару, що були визначені відповідачем у оскаржуваному Рішенні про коригування митної вартості товарів № UА209000/2022/100001/2. Вважає оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів протиправною та такою, що підлягає скасуванню, відтак звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 10.04.2023 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою від 19.04.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 08.02.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представниці відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

На адресу суду від представниці відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 31909 від 04.05.2023) у якому проти позову заперечила. В обґрунтування такого вказала, що рішення про коригування митної вартості № UA209000/2022/100001/2 від 02.11.2022 (митна декларація, за якою відмовлено у митному оформленні від 01.11.2022 № UA209230/2022/002941, виносилось на товар: № 2 Електродвигуни асинхронні змінного струму 3-х фазні, 220/380 арт. AИP71 В2 1.1 kw В35-788 шт, арт. AИP71 В2 1.1 kw В34-20, шт арт. AИP100 S2 4лц И3-400 шт; Матеріал корпусу електродвигунів чавун.

Вказала, що під час розгляду документів було виявлено таке. У рахунку на оплату перевезення не зазначено маршрут перевезення. Умовами поставки згідно контракту та інвойсу є FOB СN FUZHOU. Однак, не вказаний маршрут з Китаю до м. Констанца (Румунія). Відповідно до п. 3.2 контракту оплата здійснюється в розмірі 30% передоплати відповідно до специфікації, проте відсоткового оплата не відповідає сумі специфікації. Відповідно до пункту 1.3 договору на перевезення Експедитору подається заявка під кожне конкретне перевезення. Даний документ до митного оформлення не подавався. Відповідно до п. 3.1.10 Договору на транспортно-експедиційне обслуговування готується заявка із врахуванням положень п. 1.3 договору. У пункті 1.3 договору на транспортно-експедиційне обслуговування від 04.02.20220 № 065/ФСР під кожне конкретне перевезення клієнт надає експедиторові заявку, в якій оговорюється найменування і кількість вантажу, маршрут перевезення (порт навантаження, порт вивантаження, місце доставки вантажу), планову дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника і вантажоодержувача і іншу необхідну інформацію, що стосується організації ТЕО. Заявка подається за 7 (сім) робочих днів до початку навантаження і готовності вантажу до перевезення. На підставі такої заявки клієнта, сторони підписують і складають протягом 3 (трьох) днів з моменту отримання експедитором заявки клієнта відповідний Додаток до цього Договору, по формі, сторонами по формі в додатку № 1 до цього Договору. Відповідно до пункту 4.5 з договору на перевезення оплата по рахунках здійснюється протягом 5 днів з дати рахунку. Рахунок поданий до митного оформлення виданий 21.10.2022. Платіжний документ про оплату даного рахунку до митного оформлення не подавався. Заявлена сума транспортних витрат не відповідає сумі зазначеній в рахунку на перевезення. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Просила відмовити у задоволенні позову.

Від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив (вх. № 34226 від 12.05.2023) у якій навів доводи аналогічні тим, які викладені в позовній заяві.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.

Між ТзОВ МНП "Промелектро" Україна (Покупець) та FUAN KELIANG ELECTRICAL MACHINERY CO.LTD 13.11.2021 Китай (Продавець) укладений контракт № 20211113 (далі - Контракт № 20211113), п. 1.1 якого передбачено, що Продавець зобов`язаний продати, а Покупець зобов`язаний оплатити і прийняти на умовах FOB порт Фучжоу товари. Згідно із п. 2.1 Контракту № 20211113 ціна на товар визначається у доларах США на кожну партію товару із зазначенням у специфікаціях до укладеного Контракту, які є його невід`ємною частиною. За змістом п. 3.2, 3.3 Покупець зобов`язаний перевести авансовий платіж у розмірі 30% від загальної суми специфікації, залишок платежу здійснює після отримання коносамента.

Відповідно до специфікації № 01 від 24.11.2021, складеної до Контракту № 20211113, предметом поставки були 3-х фазні електродвигуни АИР, загальна вартість яких складає 77623,54 доларів США.

На виконання умов Контракту № 20211113 ТОВ МНП "Промелектро" 01.12.2021 здійснило оплату за товар у сумі 26605,17 доларів США згідно з платіжним дорученням в іноземній валюті від 01.12.2021 № 246 та 03.10.2022 у сумі 51018,37 доларів США згідно з платіжним дорученням в іноземній валюті від 03.10.2022 № 7, всього на загальну суму 51018,37 доларів США.

ТзОВ МНП "Промелектро" подало до Львівської митниці електронну митну декларацію № UA209230/2022/002941, якою було задекларовано до митного оформлення товари за переліком, кількістю та ціною згідно укладеного контракту № 20211113 від 13.11.2021, специфікації до контракту № 1 від 24.11.2021р., попереднього рахунку (проформи інвойсу) № YHWLL211113-1 від 24.11.2021 та рахунку (інвойсу) № YHWLL211113-1 від 05.08.2022.

Разом із митною декларацією позивач подав відповідачу наступні документи: пакувальний лист б/н від 05.08.2022, попередній рахунок (проформа інвойсу) № YHWLL211113-1 від 24.11.2021, рахунок-фактура (інвойс) № YHWLL211113-1 від 05.08.2022, коносамент (Bill of lading) № SZYH22082108A від 27.08.2022, міжнародна товаро-транспортна накладна (CMR) № 5623 21.10.2022, сертифікат про походження товару (Certificate of origin) № 22C3509J0417/00005 від 26.09.2022, платіжне доручення № 246 від 01.12.2021, платіжне доручення № 7 від 03.10.2022, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги № 1139 від 21.10.2022, прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 05.08.2022, доповнення (специфікація) до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 01 від 24.11.2021, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товару № 20211113 від 13.11.2021, договір про надання послуг митного брокера № Є20141020 від 20.10.2016, копія митної декларації країни відправлення № 12579037 від 23.08.2022. Вказані обставини не заперечуються відповідачем.

На вимогу Львівської митниці декларантом надіслано до митного органу повідомлення № 01 від 02.11.2022, якому зазначено про те, що декларантом надіслано додаткові документи: договір, укладений імпортером товарів з експедитором щодо транспортно-експедиційних послуг № 065/ФСР від 04.02.2020, прибуткові накладні № UA500020/2021/218810, № UA500130/2022/003920, довідку про транспортні № 21/10/22-1 від 21.10.2022. Також вказано, що всі необхідні додаткові документи надані в повному обсязі. В десятиденний термін більш ніякі додаткові документи надаватися не будуть. Декларант просив завершити митне оформлення.

За результатами розгляду ЕМД № UA209230/2022/002941 та доданих документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2022/100001/2 від 02.11.2022 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2022/000144.

У рішенні Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2022/100001/2 від 02.11.2022, в графі 33 зазначено таке:

«Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VІ (далі- МКУ), за результатами опрацювання документів наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин:-подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов , зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих документа усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Під час розгляду документів було виявлено наступне: у рахунку на оплату перевезення не зазначено маршрут перевезення; відповідно до п. 3.2 контракту оплата здійснюється в розмірі 30% передоплати відповідно до специфікації, проте відсотково оплата не відповідає сумі специфікації. Відповідно до пункту 1.3 договору на перевезення Експедитору подається заявка під кожне конкретне перевезення. Даний документ до митного оформлення не подавався. Відповідно до пункту 4.5.3 договору на перевезення оплата по рахунках здійснюється протягом 5 днів з дати рахунку. Рахунок поданий до митного оформлення виданий 21.10.2022. Платіжний документ про оплату даного рахунку до митного оформлення не подавався. Заявлена сума транспортних витрат не відповідає сумі зазначеній в рахунку на перевезення. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Декларанту була скеровано вимога наступного змісту:

Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України прошу надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів ; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, переклади документів відповідно до вимог ст. 254 МКУ Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. На вимогу декларантом надіслано: -довідку про транспортні витрати в якій сума не відповідає заявленій декларантом, а саме в довідці зазначена 410792,41 грн а заявлена 411692,41 грн.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МКУ, заявлену митну вартість не визнано. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VІ розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості для товару слугували МД: № т.2 від 05.09.2022р. № UА209140/2022/092142 де митна вартість такого товару становить 4,50 дол. США за кг.».

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, вважаючи його протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Митний Кодекс України (далі МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Частиною першою статті 246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина перша статті 248 МК України).

Частиною першою статті 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Приписами статті 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами першою, другою статті 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо) (частини п`ята, сьома статті 58 МК України).

Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК України).

Частиною другою статті 53 МК України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частина п`ята статті 53 містить норми відповідно до яких забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною першою статті 55 МК України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Під час митного оформлення при прийнятті органом доходів і зборів письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів (частини четверта, п`ята статті 55 МК України).

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною другою статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя статті 57 МК України).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

Згідно з положеннями статті 60 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5-7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці у таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними подібними (аналогічними) товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо подібних (аналогічних) товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Відповідно до частини сьомої статті 55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Частиною другою статті 55 МК України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до статті 55 МК України наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012, серед іншого, затверджено Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. В пункті 2.1 цих Правил у розділі заповнення графи 33 Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості зазначено, що у графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішенні цього спору суд враховує такі висновки Верховного Суду:

- …органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів (постанова від 18.12.2018 у справі № 821/110/18);

- …витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України […]. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації (постанова від 17.07.2019 у справі № 809/872/17);

- …у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів (постанова від 05.03.2019 у справі № 815/143/174);

- …в силу частини другої статті 55 Митного кодексу України та вимог наказу Міністерства фінансів України № 598 від 24 травня 2012 року Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства (постанова від 21.12.2018 у справі № 815/1670/17). У цій постанові Верховний Суд зазначив, що відсутність в рішеннях обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості є самостійною підставою для їх скасування.

Здійснюючи оцінку аргументів сторін та досліджених письмових доказів щодо правомірності рішення про коригування митної вартості товарів в частині обґрунтування сумніву в заявленій декларантом митній вартості, суд виходить з наступного.

Системний аналіз наведених вище норм МК України дозволяє зробити такі висновки:

- основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

- МК України визначає вичерпний перелік документів, що подаються декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення, а також забороняє вимагати будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в статті 53 цього кодексу;

- митний орган має повноваження витребувати додаткові документи лише за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- МК України визначає чіткий перелік обставин, які зумовлюють виникнення обґрунтованого сумніву щодо визначеної декларантом митної вартості товару.

Отже, посадова особа митного органу для прийняття рішення про витребування в декларанта додаткових документів (з метою підтвердження заявленої митної вартості) зобов`язана встановити та чітко викласти обставини, які свідчать про:

- обґрунтованість сумніву щодо вказаної декларантом митної вартості;

- причини, що унеможливлюють перевірку заявленої митної вартості на підставі наданих декларантом документів.

При цьому посадова особа повинна витребувати документи, що реально необхідні для перевірки сумнівних відомостей, а не вимагати в декларанта надання невичерпного переліку усіх можливих документів.

Основним способом реалізації повноважень митного органу в цій ситуації є процедура консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

Поряд з цим єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов:

1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України;

2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості;

3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методом (за ціною договору);

4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

У цій справі суд встановив, що позивач визначив митну вартість товару за ціною договору, яка зазначена у Специфікації № 1 від 24.11.2021 та інвойсі № YHWLL211113-1 від 24.11.2021.

На підтвердження заявленої митної вартості товару декларант надав митному органу разом з митною декларацією документи, визначені частиною другою статті 53 МК України, а саме: пакувальний лист б/н від 05.08.2022, попередній рахунок (проформа інвойсу) № YHWLL211113-1 від 24.11.2021, рахунок-фактура (інвойс) № YHWLL211113-1 від 05.08.2022, коносамент (Bill of lading) № SZYH22082108A від 27.08.2022, міжнародна товаро-транспортна накладна (CMR) № 5623 21.10.2022, сертифікат про походження товару (Certificate of origin) № 22C3509J0417/00005 від 26.09.2022, платіжне доручення № 246 від 01.12.2021, платіжне доручення № 7 від 03.10.2022, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору про транспортно-експедиційні послуги № 1139 від 21.10.2022, прейскурант (прайс-лист) виробника товару б/н від 05.08.2022, доповнення (специфікація) до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 01 від 24.11.2021, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товару № 20211113 від 13.11.2021, договір про надання послуг митного брокера № Є20141020 від 20.10.2016, копія митної декларації країни відправлення № 12579037 від 23.08.2022. Вказані обставини не заперечуються відповідачем.

Крім того, на вимогу митного органу про подання додаткових документів для підтвердження митної вартості декларант надав такі документи: договір, укладений імпортером товарів з експедитором щодо транспортно-експедиційних послуг № 065/ФСР від 04.02.2020, прибуткові накладні № UA500020/2021/218810, № UA500130/2022/003920, довідку про транспортні № 21/10/22-1 від 21.10.2022.

З наведеного суд дійшов висновку, що при митному оформленні товару позивач надав митному органу наявні у нього документи, що визначені частиною 2 статті 53 МК України, та перелічені судом вище.

Суд зазначає, що за правилами статті 49 та частини п`ятої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, тобто - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно із п. 2.1 Контракту № 20211113 ціна на товар визначається у доларах США на кожну партію товару із зазначенням у специфікаціях до укладеного Контракту, які є його невід`ємною частиною.

Відтак ціна товару, ввезеного позивачем на митну територію України, вказана в специфікаціях, які були надані до митного оформлення, та підтверджується платіжними документами про його оплату.

З урахуванням наведеного, а також беручи до уваги відсутність будь-яких належних доказів на підтвердження позиції митного органу, суд вважає, що позивачем для митного оформлення було надано всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованих товарів, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Суд також наголошує на тому, що митний орган має повноваження вимагати додаткові документи лише у разі, коли подані декларантом для митного оформлення документи, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, містять розбіжності, ознаки підробки або відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Надання декларантом додаткових документів за сформованим відповідачем переліком повинно забезпечувати можливість визначення останнім митної вартості товарів. Адже з положень пункту 2 частини 6 статті 54, частини 2 статті 256 Митного кодексу України слідує, що виконання вимог органу доходів і зборів щодо надання додаткових документів виключає можливість відмови у митному оформленні товару.

Однак з переліку витребуваних митним органом документів неможливо встановити недоліки яких з наданих позивачем документів не дозволили погодитися із заявленою ним митною вартістю та яким чином ці недоліки можливо усунути. Відтак спотвореним було отримання позивачем вичерпної інформації щодо додаткових документів, надання яких забезпечить митне оформлення товару за визначеною у митних деклараціях вартістю.

Щодо тверджень відповідача про те, що відповідно до п. 3.2 контракту оплата здійснюється в розмірі 30% передоплати відповідно до специфікації, проте відсотково оплата не відповідає сумі специфікації." суд зазначає, що на виконання умов Контракту № 20211113 позивач 01.12.2021 здійснив авансовий платіж у сумі 26605,17 доларів США відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті № 246 від 01.12.2021 та 03.10.2022 у сумі 51018,37 доларів США відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті від 03.10.2022 № 7, всього на загальну суму 77623,54 доларів США.

Відтак, загальна сума, сплачена позивачем за товар відповідає вартості товару, зазначеної декларації та доданих до документах, а тому зазначені доводи митного органу є безпідставними.

Щодо тверджень відповідача про те, що у рахунку на оплату перевезення не зазначено маршрут перевезення, суд зазначає таке.

У довідці ТОВ "ФСР Лоджистікс Україна" № 21/10/22-1 від 21.10.2022 про транспортні витрати зазначено номер контейнера MRKU9372363, в якому перевезений вантаж на замовлення ТОВ МНП "Промелектро" згідно з коносаментом № SZYH22082108А/220829586. У свою чергу коносамент № SZYH22082108А/220829586 містить інформацію про номер контейнера MRKU9372363 та маршрут перевезення (доставка до порту Константа (Румунія). Також товарно-транспортна накладна (CMR) та рахунок експедитора від 21.10.2022 № 1139 містить інформацію про номер контейнера НОМЕР_1 , а CMR - маршрут перевезення до порту Константа (Румунія).

Таким чином, суд погоджується із доводами позивача про надання відповідачу всіх документів, які містили усю необхідну інформації про перевезення вантажу (маршрут перевезення, вартість, номер контейнера який перевозився).

Відповідач також звернув увагу на те, що відповідно до пункту 1.3 договору на перевезення Експедитору подається заявка під кожне конкретне перевезення. Відповідно до пункту 4.5.3 договору на перевезення оплата по рахунках здійснюється протягом 5 днів з дати рахунку, рахунок поданий до митного оформлення виданий 21.10.2022. Однак заявка та платіжний документ про оплату цього рахунку до митного оформлення не подавалися.

Так, суд зазначає, що статтею 53 МК України визначений перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості, і серед того переліку немає заявок (замовлень) чи будь-яких інших попередніх документів. При цьому, згідно з ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Таким чином, суд погоджується із позивачем, що замовлення (заявка) та до Контракту та платіжний документ про оплату цього рахунку не є первинними документами, які містить в собі інформацію про вартість товару. Такі документи не впливають на числові визначення митної вартості. Також варто зазначити, що на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) заявки до договору. Крім того, відповідач при наданні консультацій не витребував у декларанта зазначених документів.

Крім того, висновки митного органу про те, що заявлена сума транспортних витрат не відповідає сумі зазначеній в рахунку на перевезення, суд оцінює критично. Суд зазначає, що окрім довідки про транспортні витрати декларантом також надано рахунок експедитора №1139 від 21.10.2022 в якому було деталізовано суми платежів. Відповідно вказаного рахунку транспортні витрати вантажу за межами території України склали 410792,41 грн (аналогічна інформація зазначена у довідці про транспортні витрати). Також згідно з рахунком винагорода експедитора становила - 900,00 грн вказана винагорода експедитора також була включена декларантом під час митного оформлення вантажу оскільки така є загальною на весь маршрут перевезення. А тому заявлена сума становила 411692,41 грн (410792,41 грн + 900,00 грн). Таким чином суд погоджується з доводами позивача про те, що в цьому випадку немає жодних розбіжностей про які зазначає відповідач в оскаржуваному рішенні.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що надані позивачем разом із митними деклараціями документи були достатніми для підтвердження заявленої митної вартості декларованого товару за основним методом та давали відповідачу підстави для прийняття рішень щодо визнання заявленої митної вартості такого товару.

Оцінюючи рішення про коригування митної вартості товару в частині, що стосується визначення митної вартості товару за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, суд враховує таке.

Як передбачено пунктами 1, 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, з наступними змінами та доповненнями, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У постанові від 08 лютого 2019 року у справі № 825/648/17 Верховний Суд зазначив наступне: У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Однак оскаржувані рішення не містять жодних пояснень щодо зроблених контролюючим органом коригувань на обсяги партій ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. Такі обставини вказують на необґрунтованість спірних рішень при визначенні митної вартості за другорядним методом 2б (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів).

З урахуванням встановлених обставин справи та викладених правових положень, суд дійшов висновку, що відповідачем не дотримано наведених приписів частини 2 статті 2 КАС України, а тому прийняте Львівською митницею рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2022/100001/2 від 02.11.2022 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до вимог частини 1, пункту 2 частини 2 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем при зверненні до суду із цим позовом судового збору в розмірі 5491,06 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA209000/2022/100001/2 від 02.11.2022.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці Держмитслужби на користь товариства з обмеженою відповідальністю монтажно-налагоджувального підприємства «ПРОМЕЛЕКТРО» судовий збір у сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю монтажно-налагоджувальне підприємство «ПРОМЕЛЕКТРО» (78200 Івано-Франківська область м. Коломия вул. Петлюри С. 43/4; ).

Відповідач: Львівська митниця як відокремлений підрозділ Держмитслужби (79000 м. Львів вул. Костюшка 1; ).

Суддя Р.П. Качур