Справа № 200/38/23
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року справа №200/38/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., секретар судового засідання Передерій Є.О., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Пікуліна Р.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду про залишення без розгляду позовної заяви від 15 серпня 2023 року (головуючий суддя І інстанції Бєломєстнов О.Ю.), складену у повному обсязі 15 серпня 2023 року, у справі № 200/38/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (м. Краматорськ), у якому вона просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (м. Краматорськ), яким солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення;

- поновити солдата ОСОБА_1 на посаді і солдата пункту технічного обслуговування та ремонту об`єднаної ремонтно-технічної майстерні відділення технічного забезпечення з 23 лютого 2022 року;

- стягнути з НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (м. Краматорськ) на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України) про визнання протиправним та скасування наказу про виключення зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення; поновлення на посаді; стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач звернулась з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтуванні апеляційної скарги, зазначено, що позивач ознайомилась зі спірним наказом 18 квітня 2023 року, відтак позивачем дотримано місячний строк звернення до суду з дня вручення копії наказу про звільнення (відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП)

Вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо застосування до спірних правовідносин ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач та її представник в судовому засіданні надали пояснення, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просили суд її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та її представника, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частинами 1-3статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Військова служба відповідно до п. 17 ч.2 ст. 4 КАС України вважається публічною службою, а тому у справах щодо звільнення з неї для звернення до суду встановлюється місячний строк. Цей строк обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Слід наголосити на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

При цьому, особа має вчиняти активні дії з метою з`ясування обставин які виникли, шляхом подання відповідних заяв (звернень).

При цьому, особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації, рішень (наказів) які стали підставою для прийняття спірних рішень (наказів).

З аналізу як положень статті 122 КАС України, вбачається, що строк звернення до суду обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 5 розділу І Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, яке затверджено Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009, передбачено, що громадяни, які вступили на військову службу за контрактом або за призовом, складають Військову присягу на вірність Українському народу в порядку, визначеному Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України.

Військова присяга, текст якої підписаний ОСОБА_1 , визначає прийняття нею обов`язку обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Статус позивача як військовослужбовця покладав на неї особливі обов`язки - сумлінно і чесно діяти, коли є необхідність обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність.

Маючи дійсне бажання продовжувати військову службу, ОСОБА_1 мала докласти необхідних зусиль для подачі позовної заяви до суду у способи, що були доступні для неї.

Суд першої інстанції приймав позовні заяви, надіслані поштою за адресою АДРЕСА_1 (весь час); надіслані поштою за адресою 49089, місто Дніпро, Дніпропетровська область, вул. Академіка Янгеля, 4. (з 07.09.2022); подані через підсистему Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (весь час); надіслані поштою на е-mail: (весь час).

Колегія суддів вважає неприйнятними твердження позивача про об`єктивний характер перешкод, які унеможливлювали подання позовної заяви впродовж 8 місяців 20 днів.

Так, відсутність ознайомлення позивача з наказом про звільнення не заважало їй звернутися з позовною заявою до суду у січні 2023 року. Провадження по справі було відкрито за цією позовною заявою, незважаючи на відсутність копії спірного наказу, судом прийнято до уваги ненадання позивачу наказу відповідачем, він витребуваний у встановленому законом порядку.

Тому відсутній причинно-наслідковий зв`язок між пропущенням строку звернення до суду позивачем та відсутністю у позивача або її представника копії наказу про її звільнення.

При цьому, посилання позивача на положення ст. 233 КЗпП є помилковим, оскільки строк звернення до суду регулюється положенням ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, як спеціального, у спорах щодо проходження публічної служби.

Позивачем не доведена наявність суттєвих перешкод, які незважаючи на докладені нею зусилля унеможливили звернення до суду. Тимчасове зупинення відділом діловодства та документообігу суду приймання позовних заяв за адресою АДРЕСА_1 не може виступати автоматичною підставою для поновлення строків звернення до суду. При цьому, у заяві про поновлення строку звернення до суду (поданої до суду першої інстанції) ОСОБА_1 зазначено, що вона своєчасно не подала позовну заяву до суду через те, що після 24.02.2022 за адресою АДРЕСА_1 приймання позовних заяв судом не здійснювалося.

Декілька разів - 17 березня 2022 року, 07 квітня 2022 року та 17 травня 2022 року позивач особисто приїжджала до м. Слов`янська з метою подати позовну заяву, однак приміщення суду було зачинене.

У подальшому слідкувати за оголошеннями на сайті суду або надіслати позовну заяву на електронну пошту через офіційну електронну адресу суду або підсистему ЕСІТС "Електронний суд" позивач не могла у зв`язку з тим, що за місцем її проживання був пошкоджений магістральний кабель постачальника послуг Інтернет.

З метою перевірки цих тверджень суд ухвалою від 10.05.2023 витребував у ОСОБА_1 копію позовної заяви, яку вона намагалася подати 17.03.2022 та пізніше. У поясненнях від 30.05.2023 позивачка повідомила про неможливість її надання через те, що позовна заява нею втрачена. Безперервне приймання та реєстрація позовних заяв, направлених з 26.02.2022 засобами поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_2 підтверджується листом Донецького окружного адміністративного суду від 23.06.2023 №09-13.

Суд зазначає, що частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо залишення частини позовних вимог без розгляду.

Суд апеляційної інстанції не вбачає порушень норм процесуального права в частині залишення позовних вимог без розгляду, з огляду на норми Кодексу адміністративного судочинства України, як і порушення права на доступ до правосуддя.

Згідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Приймаючи викладене до уваги суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та прийнято ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 310, 316, 325, 328, 329, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 серпня 2023 року у справі № 200/38/23 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 05 лютого 2024 року

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 лютого 2024 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г.Казначеєв

І.Д.Компанієць