Справа № 676/4709/23
Суддя: Швець О. Д.
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 676/4709/23
Номер провадження 2-а/676/58/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.,

з участю секретаря Чекашкіної О.Л.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 поліцейської взводу 2 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Чернівецькій області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , Департамента патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правоопрушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БД № 156459 від 26.06.2023 р. Обгрунтовуючи вимоги зазначає, що 26 червня 2023 р. позивач, повертаючись з м. Чернівці на прохання дружини зупинив автомобіль, котрим він керував, на узбіччі автодороги Н-03 Житомир-Чернівці у с. Атаки, Дністровського району, Чернівецької області. За кілька хвили до автомобіля позивача під`їхав службовий автомобіль патрульної поліції і поліцейський, з котрим у парі працювала ОСОБА_2 звинуватив позивача у порушенні Правил дорожнього руху - у перевищенні швидкості. Доказів перевищення позивачем Правил дорожнього руху не надав, однак почав вимагати надання документів водія. Вважаючи дії співробітника поліції незаконними, позивач відмовився надати такі документи. Поліцейський з метою тиску на позивача провів поверхневу перевірку. Зважаючи на зневажливе ставлення до нього як особи, яка має інвалідність 2 групи, відповдіно до вимог ст. 268 КУпАП позивач почав вимагати надання йому можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, на що поліцейський заявив, що якщо потрібний адвокат - викликайте. Вважає дії ОСОБА_3 такими, що не відповідають вимогам законодавчих актів, а постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню з наступних підстав. Своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП позивач не визнає. Відповідачем не вжито дій щодо надання йому можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги. Відповдіно ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом. У данному випадку поліцейські позивача не зупиняли, вони під`їхали до нього на службовому автомобілі у час коли він не керував трансопртним засобом і не перебував у ньому, тому в данному конкретному випадку вимоги п. 2.4 ПДР України позивач не порушував, підстави для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки в його діях відстуній склад адміністративного правоопрушення. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів є неправомірним. Незаконність дій співробітників поліції підтверджує й проведення ними поверхневої перевірки позивача, що суперерчить ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію». Під час воєнного стану проведення поверхневої перевірки можлива уповноваженою особою щодо осіб, якщо існує досттаньо підстав вважати, що особа має при собі речі, обіг яких заборонено чи обмежено або які становлять загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб. За таких умов вчинення таких дій відносно щодо позивача є неприпустимим з точки зору Конституції України та Законів України. Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №156459 від 26.06.2023 р., провадження по справі закрити.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 06.07.2023 р. відкрито провадження у справі та призначений розгляд в спрощеному провадженні.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача, відповідач в судове засдіання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені своєчасно належним чином. Від представника відповідача надійшов відзив на позов. Заперечення проти позову, мотивує тим, що під час несення служби в Чернівецькій області Дністровському районі в с. Атаки на а/д Н-03 24.06.2023 р. екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості Trucam LTI 20/20 серійний номер ТС008372 було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме водій транспортного засобу КІА SPORTAGE з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався із швидкістю 81 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 31 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР. Інспектор повідомив водію причину зупинку, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п.2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та п.2.3.а) ПДР України. На підтвердження вчинення позивачем порушення п.12.4 ПДР є фотографії та відеозапис № _q2200_0624_125720, зроблені за допомогою приладу лазерного вимірювача швидкості Trucam LTI 20/20 серійний номер ТС008372. На відеозаписі export_cjy5c.mp4 о 00:00:47 год зафіксовано, як водій ОСОБА_1 виходить з транспортного засобу, що спростовує твердження позивача, що не він був за кермом. На відеозапису зафіксовано розмову поліцейського з позивачем, з якої вбачається, що позивач свідомо хочу уникнути відповідальності. Позивач, помітивши працівників поліції з приладом в руках свідомо повернув праворуч не доїхавши до поліцейських. Приладом Trucam LTI 20/20 серійний номер ТС008372 зафіксовано перевищення водіям швидкості руху в населеному пункті. Прилад отримав сертифікат затвердження, пройшов повірку, відповідає вимогам технічної документації. На відеозаписі зафіксовано розмову з позивачем в якій на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на ТЗ на поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, вказані документи не надав та дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. У працівника поліції відстуній обов`язок забезпечити водію присутність адвоката під час розгляду адміністративної справи. Водій реалізує дане право самостійно, що ним зроблено не було. Позивач не вказує на дії працівника поліції, які б могли трактуватись як перешкоджання позивачу скористатись правничою допомогою. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши письмові докази суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 26 червня 2023 р. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом КІА SPORTAGE з номерним знаком НОМЕР_1 на автодорозі Н-03 в с. Атаки, Дністровського району, Чернівецької області, рухався із швидкістю 81 км/год, перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 31 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР, на вимогу працівника поліції не пред`явив посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії чим порушив п.2.1 «а», та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідачем накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 р. №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306.

Згідно з п.1.1. ПДР, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 122 КпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження порушення позивачем п.12.4 ПДР відповідачем долучені до матеріалів справи фотографії та відеозапис № _q2200_0624_125720, зроблені за допомогою приладу лазерного вимірювача швидкості Trucam LTI 20/20 серійний номер ТС008372.

До матеріалів справи долучено Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-МІ/1-2903-2012, виданого 29 серпня 2012 р., свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26460, чинне до 02 листопада 2023 р., повідомлення ДП "УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ" від 21.12.2020 відповідно до яких лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 ТС008372 зареєстровано і Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки, за результатами повірки відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год. до 320 км/год. максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах : +/- 2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год; +/- 1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год, станом на день винесення постанови був придатним до застосування.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері технічного захисту інформації.

З огляду на наведене, дані з фотознімку та відеозапису, здійснені лазерним вимірювачем швидкості ТЗ Tru Cam LTI 20/20 № ТС008372, в розумінні положень статті 251 КУпАП, є належними та допустимим доказами того, що позивач перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше як на 20 км/год.

На фото з приладу Trucam LTI 20/20 серійний номер ТС008372 № _q2200_0624_125720 вбачається, що транспортний засіб КІА державний номерний знак НОМЕР_1 рухався з швидкістю 81 км/год., місце: с. Атаки, код вулиці Н-03, 305 км. Згідно з даними з інтернет-сервісу GoogleMaps точка за географічними координатами: широта - 48°32'25.29"N, довгота - 26°28'56.20"E, відповідає інформації місця події, зазначені в постанові.

З урахуванням наведеного, заперечення позивача щодо правомірності заміру швидкості транспортного засобу позивача приладом TruCam LTI 20/20 ТС0083721 суд оцінює критично.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до п.2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, з послідуючими змінами та доповненнями, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року N 3353-XII, а саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України "Про дорожній рух").

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Так, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП є саме керування ним транспортним засобом, тобто виконання функцій водія.

Умовами адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП є підтвердження факту керування транспортним засобом особою.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, Верховний Суд в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

На відеозаписі export_cjy5c.mp4 о 00:00:47 год зафіксовано як водій ОСОБА_1 виходить з транспортного засобу, з місця водія, що спростовує твердження позивача, що не він був за кермом. Про особу, яка керувала транспортним засобом позивач не повідомив. На відеозапису зафіксовано розмову поліцейського з позивачем, з якої вбачається, що позивачу було повідомлено причину зупинки та запропоновано пред`явити документи, передбачені п. 2.1 ПДР. Позивач відмовився пред`явити запитувані документи, вимагаючи надати докази порушення ним ПДР. Такі докази йому були пред`явлені, але позивач відмовився з ними ознайомитись.

Щодо обмеження права позивача скористатись правовою допомогою суд зазначає наступне.

Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності визначені статтею 268 КУпАП, зокрема: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

З аналізу вказаних приписів слідує про наявність у суб`єкта владних повноважень - посадової особи органів Національної поліції, уповноваженої розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, законодавчо встановленого обов`язку із забезпечення осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, можливість користування правами, наведеними у статті 268 КУпАП.

Порушення таких прав, зокрема, права на участь захисника або інших прав, передбачених статтею 268 КУпАП, може відбутись у разі подання особою, яка притягається до відповідальності певних клопотань та необґрунтованої відмови у їх задоволенні з боку уповноваженої посадової особи.

Частиною другою статті 276 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 122 КУпАП (коли правопорушення вчинено водієм), можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

З долученого до справи відеозапису вбачається, що в ході розгляду справи позивачем заявлено бажання скористатись правовою допомогою адвоката з приводу чого працівник поліції не заперечив. Однак жодних дій отримати таку допомогу позивач не вчинив, письмове клопотання про розгляд справи про адміністративне правопорушення у присутності адвоката, відкладення розгляду справи позивач не подавав.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позивачем не надано доказів порушення його права на отримання правової допомоги при розгляді адміністративної справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки позивачем не спростовано правомірності прийняття оскарженого рішення, то суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наведених вище підстав.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 122, 245, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 77, 241-246, 255, 286, КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позову до Негрич Юлії Анатоліївни поліцейської взводу 2 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Чернівецькій області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , юридична адреса: вул. Ф.Ернста, 3, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_2 поліцейська взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, юридична адреса: вул. Заводська, 22, м. Чернівці.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.