Справа № 120/1480/24
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

12 лютого 2024 р. Справа № 120/1480/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк Михайло Васильович, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України про стягнення середнього заробітку за затримку виконання рішення суду

ВСТАНОВИВ:

07.02.2024 до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної митної служби України про стягнення середнього заробітку за затримку виконання рішення суду.

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу. Водночас, вказані положення поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. А відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві має бути зазначена ціна позову та обґрунтований розрахунок суми, що стягується.

Так, заявляючи вимогу про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на посаді за період з 11.12.2020 по 07.02.2024 в загальній сумі 1459290,07 грн., позивач провів розрахунок такої суми виходячи з двох складових: кількості днів прострочення виконання судового рішення - 1154 та середньоденного заробітку в сумі 1264,55 грн.

Однак такий розрахунок не може вважатися в повній мірі обґрунтованим.

По перше, позивачем у позовній заяві не зазначено, відображені ним 1154 дні затримки це календарні чи робочі дні? А по друге, позивачем не надано належного доказу про те, що середньоденний його заробіток становить 1264,55 грн. та який мав би виплачуватись саме відповідачем, тобто ДМС України.

Даний позов позивач обґрунтовує виключно з посиланням на положення статті 236 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), якою передбачено, що у разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Тобто, згідно цієї норми у разі затримки виконання рішення про поновлення на роботі виплаті підлягає середній заробіток або різниця в заробітку.

Втім позивачем в позовній заяві взагалі необґрунтовано та не наведено жодних обставин про те, що за спірний період (з 11.12.2020 по 07.02.2024) він ніде не був працевлаштований, не займався іншою оплачуваною роботою чи іншою діяльністю, яка приносила дохід, тобто не отримував жодного заробітку (як умова набуття права на середній заробіток за час затримки в поновлення на роботі). Натомість, якщо позивач у спірний період був десь працевлаштований та отримував заробіток, то, відповідно, виплаті підлягала різниця в такому заробітку за час затримки.

Однак саме такого розрахунки суми позову із урахуванням цих ключових обставин позивачем наведено не було як і не відображено підтверджуючих такі обставини доказів, що мають важливе значення для справи.

Крім того, як вказує позивач у своєму позові з посиланням на судову практику Верховного Суду, до обставин які підлягають встановленню у цій справі і, відповідно, доведенню сторонами, зокрема належать: встановлення періоду затримки виконання судового рішення, який необхідно рахувати від наступного дня після ухвалення рішення до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі.

У той же час з позовних матеріалів не вбачається те, що позивач був поновлений на роботі, а відтак період затримки виконання рішення не є остаточно встановлений в розумінні положень статті 236 КЗпП України. Оскільки виплата середнього заробітку згідно наведеної вище норми трудового законодавства є похідною дією від обставин поновлення особи на роботі, а факту поновлення (виконання судового рішення) - не відбулось, тому в цьому випадку першочергово порушується право особи на виконання судового рішення про поновлення на роботі, а не на виплату середнього заробітку, право на який набувається в момент поновлення особи на роботі.

Натомість позовна заява не містить жодних обґрунтувань про те, яким чином порушується право особи на отримання середнього заробітку в порядку ст. 236 КЗпП України за відсутності власне самого факту його поновлення на роботі (видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі) та неможливості за таких обставин встановити загального періоду затримки виконання рішення.

Таким чином позивачу слід належним чином обґрунтувати заявлені позовні вимоги з посиланням на відповідні докази та навести обґрунтований розрахунок суми позову.

Як зазначено у ч. 8 ст. 160 КАС України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Проте, всупереч вказаній нормі позивач не зазначив у позовній заяві підстави для його звільнення від сплати судового збору.

Відтак, якщо позивач вважає, що є звільненим від сплати судового збору за звернення до суду з даним позовом, то йому необхідно вказати в позовній заяві відповідні правові підстави звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 256, 293 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної митної служби України про стягнення середнього заробітку за затримку виконання рішення суду, - залишити без руху.

Встановити позивачу 5-ти денний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію даної ухвали направити позивачу (представнику позивача).

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович