Справа № 280/89/24
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

12 лютого 2024 року (09:45)Справа № 280/89/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» (69034, м.Запоріжжя, вул.Цимлянська, 29-А, ) до Запорізької митниці (69041, м. Запоріжжя, вул. Синенка Сергія, 12, ) про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

03.01.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» (далі позивач або ТОВ «Технохімреагент») до Запорізької митниці (далі - відповідач), в якій позивач просить: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2023/000037/2 від 29.12.2023.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на приписи Митного кодексу України та зазначає, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними. З урахуванням вищезазначеного просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 08.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

19.01.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №1140), в якому представник відповідача позовні вимоги не визнає, зокрема зазначає, що в поданих позивачем документах на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару було виявлено недоліки, у зв`язку з чим витребувано додаткові документи, які не були надані позивачем в повному обсязі. Зазначає, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, що зумовило відсутність підстав для оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю. Крім того, відповідач вказав на те, що митним органом у встановленому законом порядку було встановлено, що вартість імпортованого позивачем товару є вищою ніж заявлена, що зумовило прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. З урахуванням вищезазначеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

08.12.2023 між ТОВ «Технохімреагент» (Покупець) та компанією Shandong Taihe Chemicals Co., Ltd., Китай (Продавець) укладено контракт №22465/ІМ, за умовами якого Продавець зобов`язується продати, а Покупець купити на умовах цього Контракту товари (продукцію) відповідно до специфікацій та умов, зазначених у відповідних Додатках до цього Контракту. Кількість та ціни товарів регулюються вищезгаданими Додатками, які є невід`ємною частиною цього Контракту. Ціни на товари встановлюються в доларах США та вказуються у відповідних Додатках до цього Контракту. Вказані ціни розуміються на умовах Інкотермс 2020, що визначаються Додатками. Ціни включають вартість тари, упаковки та маркування товарів. Кількість, що поставляється, погоджуються у відповідних Додатках (а.с.25-27).

28.12.2023, декларантом ТОВ «Технохімреагент» до митного контролю та митного оформлення надіслано засобами електронного зв`язку згідно зі ст. 257 МК України електронну митну декларацію (далі-ЕМД), режим ІМ 40 ДЕ, якій присвоєно №23UA67U3 на два товари (гр. 5 ЕМД), що зазначені в гр. 31 ЕМД:

№ 1 - «1. Acrylic Acid-2- Acrylamido -2- Methylpropane Sulfonic Acid Copolymer (AA/AMPS) 43% / Сополімер акрилової кислоти і 2-акріламідо-2-метілпропан сульфонової кислоти АК/АМПС 43% - 9500кг; Акриловий полімер у первинних формах, Cas №940623-75-4: ... Країна виробництва: CN. Торговельна марка: THWATER. Виробник: Shandong Taihe Technologies Co.,Ltd»;

№ 2 - «1. 2-Phosphonobutane- 1,2,4 -Tricarboxylic Acid (PBTCA) 50% / 2-Фосфонобутан-1,2,4 -ТриКарбонова кислота (РВТСА) 50% - 8000кг.Cas № 37971-36-1. Хімічна формула: C7H11O9P ... Країна виробництва: CN. Торговельна марка: THWATER. Виробник: Shandong Taihe Technologies Co.,Ltd» (а.с.16-17).

Під час перевірки правильності визначення митної вартість товару, автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) за ЕМД від 28.12.2023 №23UA67U3 згенеровано таку форму митного контролю: за кодом 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів» - обов`язкова.

При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару містять розбіжності та не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, зокрема:

1. Згідно з п.5 зовнішньоекономічного договору від 08.12.2022 №22465/ІМ продавець додає до товару підписаний прайс-лист. Даний документ до митного оформлення декларантом не надано.

2. В проформі-інвойс від 25.09.2023 №SC323070617 вказано ймовірну дату відвантаження 23.10.2023, разом з тим зазначено, що після підписання контракту, якщо відвантаження не відбулось, обидві сторони мають право переглянути ціну. При цьому в п.8 Додаткової угоди №4 від 22.09.2023 зазначено, продавець поставить Покупцеві товар протягом 14 днів після внесення передоплати. Передплату було здійснено згідно платіжної інструкції №10 від 26.09.2023, а коносамент №ТАО7169959 датовано 02.11.2023.

3. Відповідно до CMR від 20.12.2023 № STAO7169959 перевізником товару є LLC «OL TRANS GROUP», проте жодних документів що б підтверджували договірні відносини між експедитором та перевізником до митного оформлення декларантом не надано.

4. Відповідно до п.4.1 Договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 12.09.2019 №GС-12259 організація виконання експедитором визначених договором послуг здійснюється на підставі Заявки, яка оформлюється та узгоджується сторонами. Заявка є додатком та невід`ємною частиною договору. Заявку до митного оформлення не надано.

5. Відповідно до п.4.2 Договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 12.09.2019 №GС-12259 перелік та вартість послуг вказуються в рахунках експедитора та в письмових угодах (додатках) до Договору про надання транспортно- експедиційних послуг від 12.09.2019 №GС-12259. Рахунки та додатки до митного оформлення не надано.

Враховуючи викладене, згідно вимог ч.3 ст.53 МК України позивачу повідомлено про необхідність протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) виписку з бухгалтерської документації; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Також повідомлено, що згідно ч.6 ст.53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Декларант від подання до митного органу додаткових документів відмовився.

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2023/000037/2 від 29.12.2023 із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості №2ґ (резервного). При цьому, митним органом використана наявна в митниці інформація щодо раніше визнаних митних вартостей товарів з розрахунку: для товару №1 0,912 USD/кг з додаванням транспортних витрат понесених продавцем згідно з довідкою про вартість перевезення від 31.10.2023 №STAО71624510 (за МД від 16.03.2023 №23UA28U4), для товару №2 - 2,09 USD/кг (за МД від 11.08.2023 №UA100180/2023/512597 та МД від 11.05.2023 №UA100360/2023/504968) у співставних обсягах та комерційних рівнях, час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього (а.с.84-85).

Також, митним органом відмовлено у митному оформленні ЕМД від 28.12.2023 №23UA67U3 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА112080/2023/000418 (а.с.85 зворот-86).

Оформлення вищезазначеного товару декларантом було здійснено та випущеного у вільний обіг за ЕМД від 29.12.2023 № 23UA09U1 з урахуванням рішення про коригування митної вартості. Випуск товарів у вільний обіг було здійснено шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х МК України (а.с.86 зворот-87).

Вважаючи прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2023/000037/2 від 29.12.2023 протиправним, позивач звернувся до суду із позовом про його скасування.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що згідно з ч.1 ст.246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.1 ст.248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.1 ст.257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Такими документами є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст.53 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених Законом випадках. Даний висновок узгоджується з основним принципом оцінки товарів для митних цілей, закріпленим у ст.VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі «Оцінка товарів для митних цілей», згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ст.53 Митного кодексу України, митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений ч.2 даної статті.

При цьому, суд зазначає, що підставою для витребування додаткових документів не є наявність недоліків (описок, помилок, тощо), як таких, а наявність саме недоліків, які впливають на правильність визначення митної вартості товару.

Так, щодо покликань відповідача на те, що згідно з п.5 зовнішньоекономічного договору від 08.12.2022 №22465/ІМ продавець додає до товару підписаний прайс-лист. Даний документ до митного оформлення декларантом не надано, то суд зазначає, що такий документ, як прайс-лист не визначено Митним кодексом України, як документ, який підтверджує митну вартість. А тому відсутність прайс-листа не є підставою для витребування додаткових документів, як і не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості.

Щодо покликань відповідача на те, що у проформі-інвойс від 25.09.2023 №SC323092511 вказано ймовірну дату відвантаження 23.10.2023, разом з тим зазначено, що після підписання контракту, якщо відвантаження не відбулось, обидві сторони мають право переглянути ціну. При цьому, в п.8 Додаткової угоди №4 від 22.09.2023 зазначено, продавець поставить Покупцеві товар протягом 14 днів після внесення передоплати. Передплату було здійснено згідно платіжної інструкції №12 від 26.09.2023, а коносамент №ТАО7169959 датовано 02.11.2023», суд зазначає, що зазначені положення контракту передбачають лише можливість, а не обов`язковий перегляд ціни товару.

В даному випадку, до митного органу декларантом було подано документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару, жодних підстав вважати, що відбулась процедура перегляду ціни товару у митного органу не було, а відповідно і не було підстав для витребування додаткових документів з цієї підстави.

Щодо посилання митного органу на недоліки зазначені у пунктах 3-5, а саме стосовно того, що «Відповідно до СМR від 20.12.2023 №SТАО7169959 перевізником товару є LLC «OL TRANS GROUP». Проте, жодних документів що б підтверджували договірні відносини між експедитором та перевізником до митного оформлення декларантом не надано», «Відповідно до п.4.1 Договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 12.09.2019 №GС-12259 організація виконання експедитором визначених договором послуг здійснюється на підставі Заявки, яка оформлюється та узгоджується сторонами. Заявка є додатком та невід`ємною частиною договору. Заявку до митного оформлення не надано», «Відповідно до п.4.2 Договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 12.09.2019 №GС-12259 перелік та вартість послуг вказуються в рахунках експедитора та в письмових угодах (додатках) до Договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 12.09.2019 №GС-12259. Рахунки та додатки до митного оформлення не надано», суд зазначає наступне.

Так, Митний кодекс України передбачає надання до митного оформлення з метою підтвердження заявленої митної вартості товару документи - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Тобто, до митного органу мають подаватися не взагалі всі документи щодо транспортування товару, а ті документи, які підтверджують витрати на транспортування, які відповідно до законодавства мають включатися до митної вартості товару.

В даному випадку, всі зауваження митного органу стосуються ненадання до митного оформлення документів щодо транспортування товару, які не стосуються числових значень та вартості транспортування, а фактично лише підтверджують договірні відносини між сторонами. А тому, не надання таких документів не перешкоджало митному органу перевірити заявлену митну вартість товарів, з огляду подання до митного оформлення інших документів.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач надав митному органу усі необхідні документи, які надають можливість перевірити та підтвердити заявлену митну вартість товару. Суттєвих недоліків подані до митного органу документи не містили, а відповідно у відповідача не було підстав для витребування додаткових документів, як і для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відтак, суд вважає, що митний орган мав можливість пересвідчитись у достовірності митної вартості заявленої декларантом за ціною договору.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з пунктом другим частини 6 статті 54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України, додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (ст. 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Зі змісту гр. 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слідує, що джерелом для коригування митної вартості слугували інші митні декларації.

Суд зазначає, що покликання відповідача на відомості з інформаційних баз даних контролюючого органу не є належним доказом щодо неправильного визначення позивачем митної вартості товару, зазначеного у митній декларації, оскільки такі відомості мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати перевагу над наданими декларантом первинними документами про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

Верховний Суд з цього питання сформував правову позицію, яка викладена у постановах від 21.02.2018 у справі № 820/17417/14, від 04.09.2018 у справі № 818/1186/17, відповідно до якої рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 у справі № 520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

Отже, суд відхиляє посилання митниці на відомості спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України щодо іншої вартості подібних товарів, оскільки самі по собі відомості даної системи не є достатньою підставою для коригування заявленої декларантом митної вартості за умови відсутності сумнівів у достовірності наданих декларантом документів та їх повноти.

З наведеного вбачається, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку із чим дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA112080/2023/000037/2 від 29.12.2023 є таким, що підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірність прийнятих рішень.

Митним органом не доведено за допомогою належних та допустимих доказів, що митна вартість імпортованого позивачем була визначена необґрунтовано, що б в свою чергу надавало митному органу права на коригування митної вартості товару.

При розгляді справи суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, що зумовлює висновок суду про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. При зверненні до суду з даним позовом, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., який слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» (69034, м.Запоріжжя, вул.Цимлянська, 29-А, ) до Запорізької митниці (69041, м. Запоріжжя, вул. Синенка Сергія, 12, ) про визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів №UA112080/2023/000037/2 від 29.12.2023.

Стягнути на Товариства з обмеженою відповідальністю «Технохімреагент» за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці судові витрати за сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 12.02.2024.

Суддя Ю.В. Калашник