Справа № 200/816/24
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

13 лютого 2024 року Справа №200/816/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Логойда Т.В., перевіривши виконання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати йому заборгованості з пенсії за період з 01 грудня 2019 року по 28 лютого 2022 року у розмірі 17963,91 грн.;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на його користь заборгованість з виплати пенсії з 01 грудня 2019 року по 28 лютого 2022 року у сумі 17963,91 грн.

Позов обґрунтовував тим, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року в справі №200/11618/21 Головним управлінням проведено перерахунок його пенсії, внаслідок чого сума заборгованості з пенсійних виплат з 01 грудня 2019 року по 28 лютого 2022 року (день перерахунку) склала 17963,91 грн. Проте, в порушення його пенсійних прав, заборгованість не виплачена.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, а також судові рішення щодо позивача, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та набрали законної сили, судом встановлено наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року в справі №200/11618/21 (з урахуванням ухвали цього ж суду від 17 листопада 2021 року про виправлення описки в ньому), яке набрало законної сили 31 січня 2022 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вичинити певні дії задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 по інвалідності та її виплати з 01 грудня 2019 року на підставі оновленої довідки №33/25-2250 від 05 серпня 2021 року, що видана державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області», за винятком раніше проведених виплат; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 по інвалідності з 01 грудня 2019 року на підставі оновленої довідки від 05 серпня 2021 року №33/25-2250, що видана державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області», за винятком раніше проведених виплат; в задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Відповідач листом від 08.01.2024 року № 453/24929/Р-02/8-0500/24 повідомив позивача про те, зокрема, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року в справі №200/11618/21 Головним управлінням здійснено перерахунок його пенсії; нарахована сума доплати за результатами такого перерахунку згідно з рішенням суду, з урахуванням виплачених сум, за період з 01 грудня 2019 року по 28 лютого 2022 року (день перерахунку) склала 17963,91 грн.

Листом від 22 грудня 2023 року № 25729-25060/Р-02/8-0500/23 відповідач (на звернення позивача від 13 грудня 2023 року № ВЕБ-05001-Ф-С-23-291951) повідомив позивача про те, що відповідно до п. 7 розд. П Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31 серпня 2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 вересня 2009 року за № 897/16913, видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. Тому виплату коштів, обчислених на виконання рішень судів буде здійснено у межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України, ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання.

Статтею 1291 Конституції України також визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі ст. 370 вказаного Кодексу судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 382 вказаного Кодексу суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця) (ч. 8 ст. 382 вказаного Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 383 Кодексу особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Комплексний аналіз вказаних норм дає суду підстави для висновку, що нормами ст.ст. 382 та 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення; накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані процесуальні норми Кодексу мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність в Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом (ст. 382 Кодексу), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Тобто, у випадку невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до Кодексу адміністративного судочинства України.

Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року в справі № 806/2143/15, від 21 грудня 2020 року в справі № 440/1810/19, від 25 лютого 2021 року в справі №640/13599/20, від 30 березня 2021 року в справі №580/3376/20, від 27 квітня 2021 року в справі №460/418/20, від 18 травня 2022 року в справі № 480/2378/21, від 27 липня 2022 року в справі № 686/2636/17.

Висновки щодо застосування норм права, що викладені у вказаних постановах Верховного Суду, відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Фактичною підставою для звернення до суду з даним позовом стала незгода позивача з бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо повного виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року в справі №200/11618/21, що набрало законної сили, яка полягає у не виплаті позивачу заборгованості з пенсії, що виникла внаслідок її перерахунку.

Даний позов обґрунтований невиконанням судового рішення, що набрало законної сили.

Періодичні звернення позивача до відповідача щодо виплати такої заборгованості з пенсії та отримання негативних відповідей на них не змінюють такі висновки суду.

Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Наявність спеціальних правових норм Кодексу адміністративного судочинства України (ст.ст. 382, 383), що направлені на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача (яким є позивач) шляхом подання позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 170, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 13 лютого 2024 року.

Суддя Т.В. Логойда