Справа № 380/15648/23
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 рокусправа №380/15648/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної прокуратури, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, за правилами загального позовного провадження.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Київської обласної прокуратури (далі відповідач, прокуратура), в якому просить:

- стягнути з Київської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 18 травня 2023 року до 08 червня 2023 року в сумі 53906 грн. 16 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після звільнення з публічної служби відповідачем в порушення вимог чинного законодавства не проведено своєчасний та повний розрахунок з виплатою усіх сум, належних позивачу при звільненні відповідно до закону, чим порушено його законні права та інтереси, що викликає необхідність їх захисту в судовому порядку. Київська обласна прокуратура повинна була виплатити ОСОБА_1 всі суми, належні при звільненні 18.05.2023 та у цей же день письмово повідомити його про суми нараховані та виплачені при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати, чого відповідачем всупереч вимогам чинного законодавства України зроблено не було.

Ухвалою суду від 10.07.2023 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Відповідач вважає безпідставними посилання ОСОБА_1 на умисне проставлення відповідачем неправдивих умовних позначень «НЗ» (неявка з нез`ясованих причин) за 17 та 18 травня 2023 року щодо останнього в табелі обліку робочого часу працівників відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Київської обласної прокуратури адже про перебування на робочому місці позивача працівникам відділу стало відомо з запиту позивача, який надійшов до Київської обласної прокуратури 31.05.2023 за №50-23, у якому позивач стверджував, що перебував у приміщенні Київської обласної прокуратури упродовж регламентованого робочого часу. Ураховуючи коригуючий табель обліку робочого часу за травень 2023 року 08.06.2023 Київською обласною прокуратурою виплачено ОСОБА_1 заробітну плату за 17 та 18 травня 2023 року у розмірі 7187,48 грн. з вирахуванням розміру обов`язкових платежів. Тому порушення з боку відповідача стосовно позивача відсутні.

Позивач подав відповідь на відзив. Вказує Пунктом 1 розділу V Правил внутрішнього трудового розпорядку прокурорів Київської обласної прокуратури та місцевих (окружних) прокуратур, затвердженими наказом в.о. керівника Київської обласної прокуратури передбачено обов`язок прокурора повідомити безпосереднього керівника у письмовій формі, засобами електронного чи телефонного зв`язку або іншими доступними засобами про свою відсутність на роботі. У разі недотримання прокурором цих вимог складається акт про його відсутність на робочому місці. Тобто, Правилами передбачено єдиний випадок складення акту про відсутність на робочому місці - в разі неповідомлення прокурором безпосереднього керівника про відсутність на роботі. В даному випадку, враховуючи що 17 та 18 травня 2023 року ОСОБА_1 перебував на роботі (в приміщенні прокуратури Київської області), що фактично визнано відповідачем, такий обов`язок в нього не виникав та, як наслідок, підстави для складення актів від 17 та 18.05.2023 про його відсутність на роботі були відсутні.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (частина 2 статті 262 КАС України).

Суд на підставі позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив, а також долучених письмових доказів,-

в с т а н о в и в :

Наказом керівника Київської обласної прокуратури від 18.05.2023 №126к ОСОБА_1 звільнено з посади начальника управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Київської обласної прокуратури на підставі п .7 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» (за власним бажанням) з 18.05.2023.

Позивач вказує, що з огляду на неповідомлення про суми, нараховані та виплачені при звільненні він 24.05.2023 звернувся до відповідача з письмовим звернення про надання такої інформації, а також інформації про проведення розрахунку за відпрацьовані дні 17 та 18 травня 2023 року після закриття листка тимчасової непрацездатності.

Листом від 30.05.2023 за №27-171вих-23 відповідач надав розрахунковий лист за травень 2023 року із зазначенням нарахованих та виплачених ОСОБА_2 19.06.2023 при звільненні грошових сум. Вказаним листом також повідомлено про те, що заробітна плата за 17 та 18 травня 2023 року йому не нараховувалась та не виплачувалась у зв`язку з позначенням цих дат у табелі обліку робочого часу умовним позначенням «НЗ» (неявка з нез`ясованих причин).

З огляду на зазначене позивач 31.05.2023 повторно звернувся до відповідача із запитом, щодо виплати заробітної плати за 17 та 18 травня 2023 року.

Листом від 06.06.2023 №27-183вих-23 Київська обласна прокуратура повідомили, що табель обліку робочого часу за травень 2023 року працівників відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству щодо позивача скореговано 31.05.2023, а саме за робочі дні, які припадали на 17 та 18 травня 2023 року умовні позначення «НЗ» (неявка з нез`ясованих причин) замінено на умовні позначення «Р» (робочий).

08.06.2023 на банківський зарплатний рахунок позивача в АТ «Ощадбанк» зараховано грошові кошти в сумі 5785 грн. 93 коп. (призначення платежу: зарахування заробітної плати, міжрозрахункові виплати).

Листом від 13.06.2023 №27-195вих-23 відповідач підтвердив, що перерахована та отримана ОСОБА_1 08.06.2023 грошова сума у розмірі 5785 грн. 93 коп. є заробітною платою за відпрацьовані робочі дня 17 та 18 травня 2023 року за мінусом утриманих обов`язкових податків та зборів.

Оскільки, як вважає позивач, з ним несвоєчасно проведено повний розрахунок при звільненні - протиправно не виплачено грошове забезпечення у повному обсязі, він звернувся із цим позовом до суду за стягненням середнього заробітку за затримку повного розрахунку при звільненні.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до частини 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 1 статті 47 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 116 цього КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

За приписами статті 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Закріплені у цих статтях норми спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантують отримання ними відповідно до законодавства всіх виплат у день звільнення та водночас стимулюють роботодавців не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку з працівником.

Період затримки розрахунку при звільненні це весь час затримки належних звільненому працівникові сум та виплат по день фактичного розрахунку, але він не може бути більшим ніж шість місяців.

У цій справі позивач у зв`язку з порушенням відповідачем його права на виплату грошового забезпечення у повному обсязі просить стягнути на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Спірним є питання перебування позивача на робочому місці 17 та 18 травня 2023 року.

Суд з`ясував, що наказом виконувача обов`язків керівника Київської обласної прокуратури від 12.09.2022 №234к «Про визначення тимчасового робочого місця Євгену Мотринцю» начальнику управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Київської обласної прокуратури Мотринцю Є.І. тимчасово визначено робоче місце у відділі захисту інтересів дітей та протидії насильству Київської обласної прокуратури. Відповідно до наказу обов`язки щодо забезпечення ведення табельного обліку використання робочого часу та контроль за дотриманням ОСОБА_1 вимог Правил внутрішнього службового розпорядку прокурорів покладено на начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Київської обласної прокуратури.

Начальником відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Київської обласної прокуратури було складено акти про відсутність на робочому місці позивача з нез`ясованих причин, які підписано працівниками відділу, а в табелі обліку робочого часу працівників відділу за травень 2023 року ОСОБА_1 визначено 17 та 18 травня 2023 року, як неявку з нез`ясованих причин.

Відповідач зазначає, що з рапорта який надійшов до Київської обласної прокуратури 31.05.2023 за № 50-23, у якому позивач стверджував, що перебував у приміщенні Київської обласної прокуратури упродовж регламентованого робочого часу, йому стало відомо про спірні обставини.

Начальником відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Київської обласної прокуратури, на якого покладено обов`язок щодо контролю за дотриманням позивачем вимог Правил внутрішнього службового розпорядку прокурорів, 05.06.2023 направлено рапорт керівникам самостійних структурних підрозділів Київської обласної прокуратури з метою спростування чи підтвердження доводів щодо перебування ОСОБА_1 на роботі 17 та 18 травня 2023 року. На виконання вказаного рапорту начальниками режимно-секретної частини, відділу кадрової роботи та державної служби, відділу забезпечення діяльності у сфері запобігання та протидії корупції, відділу фінансування та відділу інформаційних технологій Київської обласної прокуратури повідомлено про перебування ОСОБА_1 17 та 18 травня 2023 року у приміщенні Київської обласної прокуратури, з огляду на що табель обліку робочого часу працівників відділу, зокрема, щодо ОСОБА_1 , за травень 2023 року скореговано й 17 та 18 травня 2023 року обліковані як робочі дні.

З огляду на зазначене відповідач вважає, що жодних порушень у розрахунках з позивачем ним не допущено.

Суд враховує вказані обставини, однак звертає увагу на таке.

Загальні положення організації внутрішнього службового розпорядку прокурорів Київської обласної прокуратури, режиму та умов роботи, забезпечення раціонального використання робочого часу, підвищення ефективності та якості роботи врегульовано Правилами внутрішнього трудового розпорядку прокурорів Київської обласної прокуратури та місцевих (окружних) прокуратур, затвердженими наказом в.о. керівника Київської обласної прокуратури від 30.09.2020 №114 та погодженими профспілковим комітетом незалежної професійної спілки працівників Київської обласної прокуратури 30.09.2020.

Пунктом 1 розділу V Правил передбачено обов`язок прокурора повідомити безпосереднього керівника у письмовій формі, засобами електронного чи телефонного зв`язку або іншими доступними засобами про свою відсутність на роботі.

У разі недотримання прокурором цих вимог складається акт про його відсутність на робочому місці.

Суд погоджується з позивачем, що Правилами передбачено єдиний випадок складення акту про відсутність на робочому місці - в разі неповідомлення прокурором безпосереднього керівника про відсутність на роботі.

В даному випадку, враховуючи що 17 та 18 травня 2023 року ОСОБА_1 перебував на роботі (в приміщенні прокуратури Київської області), що не спростовується відповідачем, такий обов`язок в нього не виникав та, як наслідок, підстави для складення актів від 17.05.2023 та 18.05.2023 про його відсутність на роботі були відсутні.

Однак суд не вважає за доцільне акцентувати увагу на вказаних обставинах, оскільки правомірність складених актів не є предметом дослідження у даній справі.

Важливим є саме факт неповного розрахунку при звільненні, який, з позиції суду, в контексті встановлених обставин був здійснений з вини саме відповідача.

При цьому суд враховує твердження позивача про те, що з`ясувати питання щодо його перебування (або відсутності) на роботі у вказані дати не складало жодних труднощів, оскільки пункту 2 Розділу VIII Правил визначено, що вхід прокурорів Київської обласної прокуратури до адміністративних будівель здійснюється через пости (турнікети) з використанням електронної перепустки (смарткарти) або за пред`явленням службового посвідчення, а тому будь-яких перешкод для перевірки перебування ОСОБА_1 у згадані дати на роботі у відповідача не було.

Факт усунення вподальшому роботодавцем недоліків у обліку робочого часу не знімає з нього відповідальності за порушення.

Отже, суд погоджується з повивачем, що Київська обласна прокуратура провела фактичний розрахунок із позивачем щодо виплати грошового забезпечення поза межами строку, встановленого статтею 116 КЗпП України.

Оскільки не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме: виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців, суд висновує, що позивач має право на отримання такого відшкодування за затримку виплати спірної індексації.

Згідно зі статті 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Обчислення середнього заробітку працівників здійснюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок №100).

Згідно з абзацом 1 пункту 2 розділу ІІ Порядку №100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Абзацом 3 пункту 2 розділу ІІ Порядку №100 передбачено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Відповідно до пункту 8 розділу IV Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначений Наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

Згідно з пунктом 7 розділу І цього Порядку, середньоденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного військовослужбовцю за повний календарний місяць, на кількість календарних днів місяця, за який здійснюється виплата.

Оскільки остаточний розрахунок із позивачем у зв`язку із звільненням проведено 08.06.2023, а не при звільненні 18.05.2023, то строк затримки розрахунку складає 21 день.

При задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку працівник мав право, частки, порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

При розгляді цієї справи суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постановах від 30.10.2019 у справі №806/2473/18, від 24.07.2019 у справі №805/3167/18-а, від 30.11.2020 у справі №480/3105/19, від 31.03.2021 у справі №120/2617/20-а, від 24.06.2021 у справі №480/2577/20, щодо застосування принципу співмірності з урахуванням таких обставин, як розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставини за яких було встановлено наявність заборгованості, дії відповідача щодо її виплати тощо.

З доказів у справі суд з`ясував, що відповідно до довідки про середню заробітну плату від 26.05.2023 №21 ф-101 середньоденний заробіток ОСОБА_1 становить 2566 грн. 96 коп.

Таким чином, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає 53906 грн. 16 коп. (2566 грн. 96 коп. х 21 календарний день = 53906 грн. 16 коп.).

Водночас при розрахунку суми відшкодування суд вважає за необхідно врахувати низку обставин, а саме: відповідач самостійно усунув свою помилку, термін затримки складає 21 день, а кількість днів за які з позивачем не було проведено розрахунку при звільненні 2 дні.

З урахуванням викладеного, зважаючи на обставин справи, які мають юридичне значення та, зокрема, визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв, суд вважає за можливе зменшити розмір суми відшкодування відповідачем на користь позивача за час затримки розрахунку при звільненні позивача.

Варто зазначити, що істотність частки компенсації за невикористану відпустку в порівнянні із середнім заробітком за час затримки розрахунку складає 5785,93 грн./53906,16 грн. = 0,1.

Сума, яка підлягає відшкодуванню становить: 2566,96 грн. (середньоденне грошове забезпечення) х 0,1 х 21 (кількість днів затримки розрахунку) = 5390,61 грн.

Отже, з врахуванням принципу справедливості та співмірності суд дійшов висновку, що середній заробіток за час затримки розрахунку має бути перерахований та виплачений позивачу у розмірі 5390,61 грн. з урахуванням істотності частки недоплаченої суми порівняно із середнім заробітком позивача.

Така позиція суду щодо застосування принципу співмірності до подібних правовідносин відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 05.03.2021 у справі №120/3276/19-а.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене позов підлягає задоволенню частково.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору і такий ним про поданні позову не сплачувався, підстав для стягнення судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача немає.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частин 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За правилами частини 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом з`ясовано, що представник позивача на доказ понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу подав до суду документи: договір про надання правової допомоги з додатками; ордер на надання правничої (правової) допомоги; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю; акт виконаних робіт, відповідно до якого, сума до оплати за виконану роботу становить 8000,00 грн.

Водночас згідно з частини 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

З позиції суду розмір витрат на правову допомогу має бути співмірним зі складністю спору та виконаним адвокатом обсягом робіт; витраченим часом, ціною позову, значенням справи для сторони, в тому числі впливом на репутацію позивача, публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Така позиція викладена Верховним Судом в постанові від 11.05.2018 у справі №910/8443/17.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У справі «Est/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04; остаточне рішення 02.06.2014) Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

При визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг, що відповідає позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 23.04.2019 у справі №826/9047/16 (касаційне провадження №К/9901/5750/19).

Також, суд зважає на характер та предмет позову, а саме незначну складність.

Таким чином, з врахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності до ціни позову та розміру судового збору, виходячи з конкретних обставин справи та змісту виконаних послуг, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, та часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу до 2000,00 грн.

Керуючись статтями 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263 КАС України, суд,-

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Київської обласної прокуратури () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 5390 (п`ять тисяч триста дев`яносто) грн. 61 коп.

3. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

4. Судовий збір не стягувати.

5. Стягнути з Київської обласної прокуратури () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяКравців Олег Романович