Справа № 380/21857/23
Суддя: Морська Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ СУДУ

12 лютого 2024 рокусправа № 380/21857/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді: Морської Г.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДИЗАРТ ГРУП до Головного управління ДПС у Львівській області ДПС України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю ДИЗАРТ ГРУП (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі - відповідач 1), ДПС України (далі - відповідач 2), в якому просить

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Львівській області від 23.05.2023 №8859932/38665505;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Дизарт Груп" №18 від 07.10.2022 датою її первинного подання платником податків на реєстрацію.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області з питань реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних від 23.05.2023 №8859932/38665505. Зобов`язано Державну податкову службу України (04053, м. Київ, пл. Львівська, буд. 8; ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №18 від 07.10.2022, складену Товариством з обмеженою відповідальністю ДИЗАРТ ГРУП (, адреса: 79019, м. Львів, вул. Донецька, 7, кв. 19) датою її подання на державну реєстрацію.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35; ЄДРПОУ ВП 43968090) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДИЗАРТ ГРУП (, адреса: 79019, м. Львів, вул. Донецька, 7, кв. 19) судовий збір у сумі 1342 (одна тисяча триста сорок дві) грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м. Київ, пл. Львівська, буд. 8; ) на користь Товариством з обмеженою відповідальністю ДИЗАРТ ГРУП (, адреса: 79019, м. Львів, вул. Донецька, 7, кв. 19) судовий збір у сумі 1342 (одна тисяча триста сорок дві) грн.

06.02.2024 через підсистему електронний суд адвокатом Вівчарським Володимиром Петровичем подана до суду заява про ухвалення додаткового рішення, у якій представник просив стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизарт Груп» витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.02.2024 заява про розподіл судових витрат передана судді Морській Г.М.

Необхідно зауважити, що згідно ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих доказів, які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На виконання вимог ст. 139 КАС України представником позивача подано заяву про подачу доказів щодо витрат на правничу допомогу після ухвалення рішення по суті.

Суд відмічає, що у позовній заяві представник позивача зазначив, що остаточний розрахунок витрат на правничу допомогу буде наданий після ухвалення рішення суду та просив питання про розподіл судових витрат вирішити шляхом ухвалення додаткового судового рішення.

Рішення суду прийняте 31.01.2024 та було надіслано до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизарт Груп» 02.02.2024. При цьому до суду із заявою про розподіл судових витрат позивач звернувся 06.02.2024, тобто в межах п`ятиденного строку передбаченого ч.7 ст.139 КАС України.

З урахуванням наведеного заява представника позивача підлягає розгляду.

При вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 10000,00 грн, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 57 КАС України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до положень ст.59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Повноваження представника позивача у даній справі підтверджені ордером ВС №1229142 від 15.09.2023.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною дев`ятою статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналізуючи наведені правові норми, суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі №300/941/19 та від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19.

На підтвердження розміру та реальності понесення позивачем витрат на правничу допомогу, адвокат подав до суду договір про надання правової допомоги №11/09-23 від 11.09.2023, акт №1 приймання наданих послуг від 05.02.2024 та детальний опис наданих послуг від 05.02.2024.

Зі змісту договору про надання правничої допомоги №11/09-23 від 11.09.2023 вбачається, що предметом договору є: довіритель доручає, а Адвокат зобов`язується від імені, в інтересах, під контролем та за рахунок Довірителя вчиняти юридичні дії на умовах та в порядку визначеному Договором.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що розмір винагороди Адвоката за надання правової допомоги складається із вартості: - правового супроводу справи у суді (складення та подання усіх необхідних заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, адвокатських запитів, сплата обов`язкових платежів, участь в переговорах, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, представництво інтересів довірителя у судах) незалежно від його обсягу, змісту, характеру та складності у розмірі 10000,00 грн; - участь у судових засіданнях у розмірі 700,00 грн за одне судове засідання.

Правова допомога вважається наданою після підписання Сторонами Акта приймання наданих послуг (п.4.3 Договору).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22.12.2018р. у справі №826/856/18.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

В акті №1 приймання наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги від 11.09.2023 №11/09-23 від 05.02.2024 вказано, що вартість правового супроводу становить 10000,00 грн, участь у судових засіданнях 0 грн (справа розглядалась за правилами спрощеного провадження). Загальна вартість гонорару становить 10000,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст.134 КАС України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст.134 КАС України).

Суд відмічає, що Головне управління ДПС у Львівській області жодних заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу до суду не надало.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч.5 ст.134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Наданими представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизарт Груп» доказами підтверджується факт надання позивачу послуг. Однак суд вважає, що сума витрат на надання такої допомоги, а саме 10000,00 грн., являється неспівмірною із складністю цієї справи, обсягом виконаних робіт (наданих послуг), не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Так, суд зауважує що позовна заява складається з викладу обставин справи, норм законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та судової практики. Тобто підготовка позовної заяви не потребувала багато часу, що свідчить про завищення суми витрат, які підлягають сплаті за вказані послуги.

Крім того, суд зауважує, що обставини спору не вимагали від позивача та адвоката значних зусиль на зібрання доказів, формулювання своїх правових позицій та складення процесуальних документів.

Вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 2000,00 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат позивачу саме в зазначеному розмірі.

Таким чином, вимога Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизарт Груп» про стягнення з відповідачів понесених судових витрат підлягає задоволенню частково шляхом стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Дизарт Груп" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Державної податкової служби України ( місцезнаходження: 04053, м.Київ, площа Львівська, 8) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДИЗАРТ ГРУП (, адреса: 79019, м. Львів, вул. Донецька, 7, кв. 19) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35 код ЄДРПОУ ВП 43968090) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДИЗАРТ ГРУП (, адреса: 79019, м. Львів, вул. Донецька, 7, кв. 19) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СуддяМорська Галина Михайлівна