Справа № 580/491/24
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2024-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

09 лютого 2024 року справа № 580/491/24

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Руденко А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2024 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовною заявою до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сиротюка Д.В. про закінчення виконавчого провадження № 71196575 з примусового виконання від 06.11.2023 по виконавчому листу Черкаського окружного адміністративного суду № 580/5849/22, виданому 27.02.2023;

- виконавчий лист Черкаського окружного адміністративного суду № 580/5849/22, виданий 27.02.2023, повернути в Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для подальшого виконання рішення суду.

Ухвалою від 19.01.2024 суддя залишив без руху позовну заяву ОСОБА_1 та надав строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.

07.02.2024 позивач подав до суду заяву про усунення недоліків, до якої додав заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій, посилаючись на свій похилий вік та хронічні захворювання, у зв`язку з чим отримання в поштовій скринці оскаржуваної постанови було ускладненим, просить вважати такі причини пропуску строку звернення до суду поважними.

При розгляді поданої заяви суддя виходить з такого.

Строки звернення до суду визначені ст. 122 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Згідно з ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів (п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України).

Щодо наведених позивачем доводів про підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду, суддя зазначає таке.

Норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.

Усталеною є позиція Верховного Суду (зокрема постанова від 31 січня 2023 року у справі № 520/1265/21) про те, що за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Як слідує з матеріалів справи позивач як на причини пропуску строку звернення до суду посилається на похилий вік та хронічні захворювання.

Однак, жодних причин, які б були у причинно-наслідковому зв`язку між обставиною похилого віку та наявністю у позивача хронічних захворювань і пропуском строку на оскарження постанов державного виконавця позивач не зазначив. Доказів того, що зазначені обставини мали прямий вплив на пропуск строку позивач не надав.

Так, постанова про закінчення виконавчого провадження №71196575 прийнята головним державним виконавцем Сиротюком Д. В. 06.11.2023. Відповідно до копії конверта, доданої до позовної заяви, відповідач надіслав 17.11.2023 позивачу спірну постанову простим листом без повідомлення про вручення поштового відправлення. У позовній заяві позивач вказав, що отримав постанову 12.01.2024.

Оскільки постанова була надіслана простим листом, встановити дату отримання дійсно неможливо. При цьому, суддя врахував, що згідно штампу на конверті лист було надіслано 17.11.2023. У межах міста строк пересилання простих листів непріоритетних становить «Д + 2», тобто день відправки + 2 дні. Конверт із спірною постановою до поштової скриньки позивача повинен бути доставлений не раніше 20.11.2023. Отже, 10-й день строку на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження від 06.11.2023 припадав на 30.11.2023.

Звертаючись до суду з позовом 15.01.2024, позивач пропустив десятиденний строк, передбачений п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України.

На підтвердження стану здоров`я позивач надав суду виписку з історії хвороби № 3788, видану КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» 14.03.2019, та виписку із медичної карти стаціонарного хворого № ІХ-190101/748, видану державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» 15.07.2019.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху суддя дійшов висновку, що виписки з історії хвороби та медичної карти за 2019 рік не можуть свідчити про погане самопочуття, певні захворювання, можливість мінімального пересування саме в період після повернення за кордону 07.12.2023 та по час виявлення, як стверджує позивач, 12.01.2024 в поштовій скриньці за адресою: АДРЕСА_1 , спірної постанови.

До заяви про поновлення строку звернення до суду позивач додав виписку із медичної карти стаціонарного хворого № ІХ-240101/167 від 30.01.2024, відповідно до якої позивач з 16.01.2024 по 30.01.2024 перебував на стаціонарному лікуванні в Територіальній установі «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Черкаській області».

Суддя зауважує, що виписка із медичної карти стаціонарного хворого № ІХ-240101/167 від 30.01.2024 підтверджує факт перебування позивача на лікуванні вже після подання до суду цієї позовної заяви. Це свідчить про те, що перебування на лікуванні в період з 16.01.2024 по 30.01.2024 не може свідчити про поважність причин пропуску строку звернення до суду після повернення 07.12.2023 з Польщі й до виявлення оскаржуваної постанови у поштовій скринці, як стверджує позивач 12.01.2024.

Позивач не навів переконливих доказів, що завадили йому вчасно отримати спірну постанову в період з 20.11.2023 (дата доставлення спірної постанови з урахуванням строку пересилання простих листів у межах міста) по 24.11.2023 (час виїзду за кордон) та з 07.12.2023 (час повернення з Польщі) по 12.01.2024 (час виявлення, як стверджує позивач, спірної постанови в поштовій скриньці).

Тому, суддя критично оцінює наведені в заяві доводи як на підставу поважності пропуску строку звернення до суду, оскільки, процесуальний закон пов`язує початок перебігу такого строку з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів. Перебування на лікуванні після подання цієї позовної заяви, не може бути визнане зміною початку строку звернення до адміністративного суду в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України.

Ураховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що зазначені позивачем обставини про пропуск строку звернення до суду є неповажними.

Частиною 1 ст. 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч. 2 ст. 123 КАС України).

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суддя врахував позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20.01.2021 № 9901/258/20 (11-331заі20), що повернення позовної заяви через те, що позивач не виконав вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та не усунув недоліків такої заяви, обмежує гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право на доступ позивача до суду, але не порушує цього права і не нівелює його суті. Зазначене повернення позовної заяви забезпечує юридичну визначеність у правовідносинах суду з позивачем, який не виконав вимог чинної ухвали.

Зважаючи на викладене, суддя дійшов висновку, що позивач у надісланій заяві не вказав причин поважності пропуску строку звернення до суду із цим позовом, тому позовна заява підлягає поверненню.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Суддею встановлено, що позивачем при поданні цього позову до Черкаського окружного адміністративного суду сплатив судовий збір у розмірі 1 211,20 грн згідно з квитанцією від 15.01.2024 № 5.

Таким чином, судовий збір у сумі 1 211,20 грн, сплачений згідно з квитанцією від 15.01.2024 № 5, підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 169, 243, 248, 256, 293-295 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови повернути позивачу.

3. Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп, сплачений згідно з платіжною інструкцією від 15.01.2024 № 5.

4. Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

5. Роз`яснити позивачеві, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Алла РУДЕНКО