Справа № 480/206/23
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2024 року Справа № 480/206/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Осіпової О.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/206/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:
1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невинесення наказів про нарахування та виплату ОСОБА_1 період починаючи з 18.04.2022 року та по час дії такої постанови додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів Україна «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168.
2. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 18.04.2022 року по 30.06.2022 року як такому, що ніс службу, розташованому в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках програми єПідтримката безпосередньо приймав участь у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, які не було нараховано та не виплачено, щомісяця, на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та№ 69 «Про загальну мобілізацію», пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
3. Зобов`язати військову частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 18.04.2022 року і по 30.06.2022 року як такому, що ніс службу, розташованому в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках програми єПідтримка та безпосередньо приймав участь у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, які не було нараховано та не виплачено, щомісяця на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
4. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 01.07.2022 року і до дати прийняття рішення судом першої інстанції по даній справі, як такому, що несе службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), пропорційно часу участі у таких діях та заходах, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, винагороди в розмірі 100000 гривень.
5. Зобов`язати військову частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороди в розмірі 100 000 гривень щомісячно, починаючи з 01.07.2022 року і до дати прийняття рішення судом першої інстанції по даній справі як такому, що несе службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) пропорційно часу участі у таких діях та заходах, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, винагороди в розмірі 100000 гривень.
Свої вимоги мотивує тим, що відповідач, порушуючи вимоги законодавства України, а саме Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указу Президента України № 69 «Про загальну мобілізацію», Постанову Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», норм Міжнародного права, Конституції України та чинних законів України, не виконує: ст. ст. 1.6.13.14,17 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ст. ст. 9,19,22,58,68,124 Конституції України, оскільки не виплачує позивачу належних йому нарахувань та виплат відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 за спірний період, як такому, що проходив службу в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка та безпосередньо приймав участь у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.
Ухвалою від 10.01.2023р. позовна заява залишена без руху та надано строк для усунення недоліків.
26.01.2023р. продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
10.02.2023р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати суду разом із відзивом: підтверджуючі документи щодо фактично відпрацьованого часу ОСОБА_1 з 18.04.2022, зокрема, відомості про безпосередню його участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів; наказ про прийняття ОСОБА_1 на військову службу; довідку з інформацією про суми та складові виплаченого грошового забезпечення ОСОБА_1 , починаючи з 18.04.2022р.; усі наявні документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Вказану ухвалу суду разом з копією позовної заяви з додатками було направлено рекомендованою кореспонденцією на юридичну адресу відповідача, зазначену в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 , однак повернуто з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання", внаслідок чого судом була постановлена ухвала про витребування відповідних доказів та направлялися запити до Міністерства оборони України.
18.01.2024р. від представника Військової частини НОМЕР_1 надійшла відповідь на ухвалу суду, згідно з якою військовослужбовець ОСОБА_1 , як і весь особовий склад військової частини, не був включений до списку виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн., передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 р. за період з 18.04.2022р. до 10.10.2022р., оскільки він не приймав безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Зокрема, 17.04.2022 р. для посилення оборонної спроможності України військова частина НОМЕР_1 була сформована відповідно до директиви Головнокомандувача Збройних Сил України та в період з 17.04.2022 р. до 24.05.2022р. здійснювала набір особового складу, комплектування матеріально-технічною базою та інші заходи пов`язані з формуванням військової частини.
В зазначений період військова частина не була включена до сил та засобів Збройних Сил України та відповідно не отримувала жодних бойових наказів (бойових розпоряджень), відповідно не приймала безпосередньої участі в бойових діях та здійсненні заходів з національної безпеки та оборони. 24.05.2022р. відповідно до розпорядження вищого командування військова частина НОМЕР_1 здійснила переміщення до Конотопського району Сумської області та в період з 24.05.2022р. до 09.10.2022р. знаходилась в оперативному підпорядкуванні тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка відповідно до наданих повноважень здійснювала управління підпорядкованими військами та залучала їх до виконання бойових завдань, відповідно до відданих бойових наказів та бойових розпоряджень.
В зазначений період, перебуваючи у визначеному районі, військова частина НОМЕР_1 не отримала жодного бойового розпорядження (бойового наказу) від вищого командування, не приймала безпосередньої участі у бойових діях та відповідно в забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони.
У вищезазначений період особовий склад сформованої частини був залучений до тренувань з різних видів військової та тактичної підготовки, займався укріпленням фортифікаційних споруд та іншими видами діяльності, що не пов`язані з безпосередньою участю військовослужбовців у бойових діях.
В жовтні 2022 року відповідно до бойового розпорядження вищого командування особовий склад був залучений до виконання заходів пов`язаних з стримуванням та відсіччю збройної агресії російської федерації в Донецькій області.
ОСОБА_1 почав виконувати зазначені бойові завдання ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується підсумковим бойовим донесенням, записом в Журналі ведення бойових дій та відображено в довідці про безпосередню участь, котра додається. В період з 11.10.2022 р. до 20.03.2023р. військова частина НОМЕР_1 виконувала бойові завдання та брала безпосередню участь в бойових діях у складі оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в Донецькій області.
Позивач був включений до списку виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. пропорційно дням виконання таких завдань.
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
Солдат ОСОБА_1 18.04.2022 року на підставі Указу Президента України по мобілізації № 69/2022 від 24.02.2022 призваний у Збройні сили України та зарахований на посаду гранатометника 4 відділення 3 взводу 3 спеціальної роти ВЧ НОМЕР_1 , що вбачається з військового квитка, наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.04.2022 року № 3.
Не погодившись з розміром проведених виплат, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що за приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.1 ст.2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (ч.4 ст.9 цього Закону).
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який з урахуванням його продовження діє до цього часу.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування, застосовується з 24.02.2022.
Постановами Кабінету Міністрів України № 350 від 22.03.2022, №754 від 01.07.2022, №1066 від 27.09.2022, №1146 від 08.10.2022 до вказаної постанови №168 від 28.02.2022 були внесені відповідні зміни та доповнення.

Зі змісту Постанови №168 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) суд вбачає, що у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, вони набувають права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн. додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил отримують додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 гривень.

Отже, сам факт виконання позивачем у спірному періоді обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов, визначених Постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн.

Таким чином, з 24.02.2022 у військовослужбовців Збройних Сил України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Підставою для нарахування та виплати такої винагороди є відповідний наказ командира.

Судовим розглядом встановлено, що згідно з довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захист безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 09.01.2023р. №1/05/885, позивач приймав участь у зазначених заходах в періоди з: 11 жовтня 2022 до 31 жовтня 2022; 1 листопада 2022 до 30 листопада 2022; 1 грудня 2022 до 23 грудня 2022; 29 грудня 2022 до 31 грудня 2022; 1 січня 2023 до 27 січня 2023; 11 березня 2023 до 19 березня 2023.

У цей період позивачу нараховувалась та виплачувалась збільшена до 100000 грн додаткова винагорода пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях, а саме: у період з 18 квітня 2022 до березня 2023 року він отримував додаткову грошову винагороду у розмірі 30000грн. пропорційно відповідним дням участі, а у жовтні грудні 2022 року, січні 2023 року - додаткову грошову винагороду у розмірі 100000грн. пропорційно часу проходження служби та участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), що підтверджується довідкою про розмір грошового забезпечення.

При цьому, матеріали справи не містять будь-яких доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дій за період з 18.04.2022р. до 10.10.2022р.

Як зазначено вище, сам факт виконання позивачем у спірному періоді обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов, визначених Постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що за період з жовтня 2022 року до січня 2023 позивач отримав додаткову винагороду у збільшеному розмірі та її розмір відповідає сумі додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі позивача у таких діях та заходах.

При цьому, оскільки КАС України не передбачає можливості звернення з вимогами на майбутнє, то суд надає оцінку спірним правовідносинам, які виникли до звернення позивача до суду з цим позовом, а тому досліджуваний період служби позивача та її оплати обмежений судом датою подання позову, засобами поштового зв`язку, у цій справі (до 09.01.2023р.).

За приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Осіпова