Справа № 520/31926/23
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2024-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 лютого 2024 року Справа № 520/31926/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сагайдака В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , ) до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул. Коцарська, буд. 56,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61052, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби та грошової компенсації днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій в розмірах обрахованих із грошового забезпечення визначеного рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/1004/22.

-зобов`язати Харківській обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби за 30 років загальної вислуги, передбачену ст.15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та грошову компенсацію днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2020 роки, в розмірах обрахованих із грошового забезпечення визначених рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/1004/22. з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову зазначено, що дії відповідача порушують права позивача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 258 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що Позивач проходив військову службу у Збройних Силах України, є учасником бойових дій. Перед звільненням проходив службу на посаді заступника військового комісара з територіальної оборони Слобідського об`єднаного районного військового комісаріату м. Харкова (в подальшому переформований в Слобідський об`єднаний районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки м. Харкова).

Слобідський об`єднаний районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки м. Харкова підпорядковується та знаходиться на фінансовому забезпечені в Харківському обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (далі Відповідач).

01.09.2020 року був звільнений з військової служби в запас, та виключений зі списків особового складу Слобідського об`єднаного районного військового комісаріату м. Харкова. Однак, як стало пізніше відомо, під час проходження служби Відповідачем протягом 2020 року невірно обраховувалось грошове забезпечення, в зв`язку із чим звернувся в суд.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.06.2022 року №520/1004/22 позовні вимоги задоволено, визнано протиправною бездіяльність Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки шодо не проведення нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 з 29.01.2020 по 01.09.2020 року з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року. Зобов`язано Харківський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 29.01.2020 по 01.09.2020 року, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1-14 до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30 серпня 2017 року №704 та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

На виконання рішення суду відповідачем було перераховано грошове забезпечення позивача з 29.01.2020 по 01.09.2020 року та 25.08.2023 року виплачено на картковий рахунок позивача в сумі 19113,25 грн (додаток 5).

Проаналізувавши дану виплату позивач дійшов до висновку, що у відповідача виник обов`язок крім перерахунку грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 29.01.2020 по 01.09.2020 року, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року, здійснити перерахунок та виплату інших виплат які обраховувались позивачу на день виключення із списків особового складу військової частини та розмір яких обраховується із грошового забезпечення на день звільнення військовослужбовця. 29.08.2023 року на адресу відповідача був направлений рекомендованим листом запит, щодо детального обгрунтування зроблених розрахунків з яких була обчислена сума 19113.25 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16 червня 2022 по справі №520/1004/22. в якому відобразити, нарахування грошового забезпечення помісячно за період 29.01.2020 по 01.09.2020 року, з розкриттям складових грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення). В зв`язку із визначенням нових розмірів грошового забезпечення на дату звільнення, просив здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги по звільненню, та грошової компенсації днів відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2020 роки (додатки 6,7.8).

Проте відповідачем відповідь була направлена лише 21.10.2023 року (відповідно до відтиску штемпеля Укрпошти на конверті). Так листом від 12.10.2023 року №18ІЗ/ВФЗ повідомлено що у відповідача відсутні підстави для проведення перерахунку одноразової грошової допомоги по звільненню, та грошової компенсації днів відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2020 роки (додатки 9.10).

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно ст. 40 Закону №2232-ХІІ гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20.12.1991 р. (далі - Закон №2011) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення згідно з положеннями ч. 2 зазначеної статті входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Нормами ч. 4 ст. 9 Закону №2011 передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до абз.2 п.2 ст.15 Закону №2011-XII військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач звільнений з військової служби на підставі 2) під час дії воєнного стану: г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

На момент звільнення вислуга позивача становить: календарна 09 років 08 місяців 03 дні та в пільговому обчисленні - 04 роки 02 місяці 03 дні, всього 13 років 10 місяців 06 днів.

Правова позиція щодо застосування приписів частини другої статті 15 Закону №2011- XII неодноразово викладалася у постановах Верховного Суду, зокрема, від 21 квітня 2021 року № 380/2427/20, від 27.05.2021 у справі № 1.380.2019.005965.

Відповідно до усталеної позиції Верховного Суду правова норма частини другої статті 15 Законі №2011-XII не містить вказівки на те, що право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги виникає за наявності 10 і більше саме календарних років вислуги. Поняття календарна вислуга років застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги, а саме: в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

При цьому, Верховний Суд наголошував, що умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 15Закону № 2011-XII є наявність вислуги 10 років і більше.

Розмір такої допомоги визначається у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби позивача.

Однак, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження факту нарахування та виплати позивачу такої грошової допомоги, станом на час його звільнення.

Відтак, суд дійшов висновку про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивача звільнено від судового збору. Керуючись статтями 13, 14, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,) до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (вул. Коцарська, буд. 56,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61052, код ЄДРПОУ 08166355) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, щодо не проведення перерахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби та грошової компенсації днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій в розмірах обрахованих із грошового забезпечення визначеного рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/1004/22.

Зобов`язати Харківській обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби за 30 років загальної вислуги, передбачену ст.15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та грошову компенсацію днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2020 роки, в розмірах обрахованих із грошового забезпечення визначених рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/1004/22. з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сагайдак В.В.