Справа № 640/16806/22
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року № 640/16806/22

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Білоноженко М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження

про визнання протиправним та скаусвання рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження від 07.09.2022 №445дк-22 «Про відмову ОСОБА_1 в допуску до складання кваліфікаційного іспиту»;

- зобов`язати Відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, розглянути документи ОСОБА_1 подані до Комісії для участі у доборі кандидатів на вакантні посади прокурора окружної прокуратури та допустити до складання кваліфікаційного іспиту.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправність рішення відповідача від 07.09.2022 №445дк-22 в частині відмови ОСОБА_1 в допуску до складання кваліфікаційного іспиту в доборі кандидатів на посаду прокурора окружної прокуратури з підстав недодержання позивачем вимог пункту 7 частини 1 статті 30 Закону України «Про прокуратуру» щодо подання всіх документів, передбачених частиною першою цієї статті Закону (неподання копії військового), оскільки ОСОБА_1 не мав та не має військового квитка або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, так як проходить службу в лавах міліції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.10.2022 (суддя Шевченко Н.М.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/16806/22 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та проведення судового засідання.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На виконання вимог Закону №2825-IX супровідним листом від 30.12.2022 №03-19/8333/22 матеріали справи №640/16806/22 передано до Київського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №640/16806/22 передано до розгляду судді Лиска І.Г.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.12.2023 (суддя Лиска І.Г.) задоволено заяву судді Лиска І.Г. про самовідвід та передано адміністративну справу №640/16806/22 до канцелярії Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду згідно з частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №640/16806/22 передано до розгляду судді Білоноженко М.А.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.12.2023 прийнято до провадження адміністративну справу. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав до суду відзив на позову заяву, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вказавши про недотримання позивачем вимог встановлених Законом України «Про прокуратуру» при подачі документів на посаду прокурора окружної прокуратури.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 08.06.2022 №1дк-22 розпочато добір кандидатів на посаду прокурора окружної прокуратури та прийом документів від осіб, які виявили бажання стати прокурорами, для участі в доборі.

07.07.2022 позивачем на адресу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, засобами поштового зв`язку направлено документи про участь у доборі кандидатів на посаду прокурора окружної прокуратури.

За наслідками розгляду поданих позивачем документів, відповідачем прийнято рішення від 07.09.2022 №445дк-22 «Про відмову ОСОБА_1 в допуску до складання кваліфікаційного іспиту», яким ОСОБА_1 відмовлено в допуску до складання кваліфікаційного іспиту в доборі кандидатів на посаду прокурора окружної прокуратури у зв`язку з тим, що ним не було подано копії військового квитка.

08.09.20.22 позивачем подано скаргу на рішення від 07.09.2022 №445дк-22, за результатами розгляду якої відповідачем 22.09.2022 прийнято рішення №574дк-22 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із рішенням про відмову у допуску до складання кваліфікаційного іспиту , вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються організація і діяльність прокуратури.

Згідно частини другої статті 131-1 Конституції України організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Порядок зайняття посади прокурора врегульовано Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі Закон №1697-VII).

Відповідно до статті 28 Закону №1697-VII добір кандидатів на посаду прокурора здійснюється із числа осіб, які відповідають вимогам, установленим статтею 27 цього Закону.

Кожен, хто відповідає встановленим вимогам до кандидата на посаду прокурора, має право звернутися до відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, із заявою про участь у доборі кандидатів на посаду прокурора.

Статтею 29 Закону №1697-VII визначено порядок добору кандидатів та їх призначення на посаду прокурора окружної прокуратури.

Згідно пунктів 1-3 частини першої вказаної статті Закону №1697-VII добір кандидатів та їх призначення на посаду прокурора здійснюється в порядку, визначеному цим Законом, та включає, зокрема:

1) прийняття відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження, рішення про проведення добору кандидатів на посаду прокурора, що розміщується на офіційному веб-сайті відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, та повинно містити виклад передбачених цим Законом вимог, яким має відповідати кандидат на посаду прокурора, а також перелік документів, що подаються до відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, і кінцевий термін їх подання;

2) подання особами, які виявили бажання стати прокурором, до відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, відповідної заяви та документів, визначених цим Законом;

3) здійснення відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження, на основі поданих кандидатами на посаду прокурора документів перевірки відповідності осіб вимогам, установленим до кандидата на посаду прокурора.

Частиною першою статті 30 Закону №1697-VII встановлено перелік документів, які кандидат повинен подати для участі в доборі, а саме:

1) письмову заяву про участь у доборі кандидатів на посаду прокурора;

2) копію паспорта громадянина України та копію документа, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків;

3) анкету кандидата на посаду прокурора, що містить інформацію про особу, та автобіографію;

4) копію диплома про вищу юридичну освіту (з додатками), а також копії документів про науковий ступінь, вчене звання (за наявності);

4-1) копію державного сертифіката про рівень володіння державною мовою, виданого відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної";

5) копію трудової книжки (за наявності) або відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;

6) медичну довідку про стан здоров`я за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я;

7) копію військового квитка (для військовослужбовців або військовозобов`язаних);

8) довідку про допуск до державної таємниці (у разі його наявності);

9) письмову згоду на збирання, зберігання та використання інформації про неї з метою оцінки готовності особи до роботи на посаді прокурора та проведення щодо неї спеціальної перевірки;

10) копію декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, що подана відповідно до Закону України "Про запобігання корупції";

11) заяву про відсутність заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання;

12) декларацію доброчесності і родинних зв`язків.

У відповідності до частити третьої вказаної статті до участі в доборі кандидатів на посаду прокурора допускаються особи, які подали всі необхідні документи і відповідають вимогам, установленим до кандидата на посаду прокурора.

Як встановлено судом, позивачем 07.07.2022 на адресу КДК прокурорів було надіслано пакет документів для участі в доборі кандидатів на посаду прокурора окружної прокуратури, однак за наслідками розгляду вказаних документів відповідачем прийнято рішення від 07.09.2022 №445дк-22, яким позивачу відмовлено в допуску до складання кваліфікаційного іспиту в доборі кандидатів на посаду прокурора окружної прокуратури.

Єдиною підставою для прийняття вказаного рішення стало те, що в порушення вимог пункту 7 частини першої статті 30 Закону України «Про прокуратуру» позивачем не подано копії військового квитка.

Як зазначено позивачем, не подання військового квитка зумовлене його відсутністю, з огляду на проходження позивачем служби з моменту набуття повноліття (призовного віку) в лавах міліції, а пізніше Національної поліції України, що вказує про не перебування позивача на спеціальному обліку.

Разом з тим, суд не погоджується з вказаними доводами позивача, з огляду на наступне.

Частиною дев`ятою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок

і військову службу» визначено, що військовозобов`язані особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до частини 6 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські, у тому числі слухачі та курсанти вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, та які перебувають на військовому обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, на час служби в поліції знімаються з такого обліку і перебувають у кадрах поліції на спеціальному обліку.

Згідно пункту 67 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 №921 (далі Порядок) для зняття з військового обліку військовозобов`язаних, яких після проходження строкової військової служби прийнято на службу до органів Національної поліції, органів і підрозділів цивільного захисту, Держспецзв`язку та Державної кримінально-виконавчої служби, відповідні працівники зазначених органів вилучають у військовозобов`язаних військово-облікові документи, які надсилають у семиденний строк до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування призовників і військовозобов`язаних на військовому обліку разом з витягами з наказів про прийняття на службу та списком.

Пунктом 68 Порядку передбачено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки у десятиденний строк з дня отримання військово-облікових документів, списків у двох екземплярах та витягів із наказів про прийняття на військову службу або службу до органів, визначених у пункті 67 цього Порядку, призовників чи військовозобов`язаних проставляють в їх військово-облікових документах та списках відмітки про виключення з військового обліку та надсилають військово-облікові документи з другими примірниками списків до органів, визначених у пункті 67 цього Порядку.

Керівники органів, зазначених у пункті 67 цього Порядку, командири військових частин інших військових формувань повідомляють у семиденний строк відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки про звільнення військовозобов`язаних із служби, яким повертають під розписку особисті військово-облікові документи та видають довідки (пункт 70 Порядку).

Згідно пункту 3 Розділу ІІІ Порядку формування та ведення особових справ поліцейських, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.05.2016 №377 особисті документи поліцейського (трудова книжка, військовий квиток або посвідчення про приписку до призовної дільниці, фотокартки тощо) зберігаються у кінці особової справи в прикріпленому конверті.

Крім цього пунктом 69 Порядку передбачено, що інші військові формування, органи Національної поліції, органи і підрозділи цивільного захисту, Держспецзв`язку та Державна кримінально-виконавча служба організовують облік та зберігання списків і військово-облікових документів. Посадові особи, винні у втраті військово-облікових документів призовників і військовозобов`язаних, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відтак вказані норми законодавства спростовують доводи позивача про відсутність у нього військово-облікових документів, з огляду на їх нормативну обов`язковість у працівників поліції.

Крім того, необґрунтованими є посилання позивача на відсутність правових підстав у відповідача про витребування документів не передбачених частиною першою статті 30 Закону № 1697-VII, оскільки, перевірка наявності військово-облікових документів не свідчить, що Комісія вимагала від позивача подання документів, не включених до переліку тих, що подаються разом із заявою, а брак цих документів суд ставив би за провину позивача як надсилання неповного блоку документів, визначених цим Законом.

Отож, міркування позивача про примушування до подання інших (не передбачених законом) документів не схиляють до висновку, що Комісія зобв`язувала позивача подати документи, заборонені Законом №1697-VII.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.07.2022 по справі №9901/541/19.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутності правових підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутності правових підстав для їх задоволення.

Згідно положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139,143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Білоноженко М.А.