Справа № 465/3839/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 465/3839/23 пров. № А/857/23374/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Пославському Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на рішення Франківського районного суду міста Львова від 09 листопада 2023 року (суддя Мартьянова С.М., ухвалену в м. Львові о 15:03) у справі № 465/3839/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, Інспектора 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Вознічка Романа Юрійовича про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернулась в суд з позовом до Інспектора 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Вознічка Романа Юрійовича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання на неї адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6923082 від 02 травня 2023 року, та закриття провадження у справі.

Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 09 листопада 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, його оскаржив відповідач- Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 09.11.2023 року та прийняти нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позову з підстав наведених в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржувана постанова серії ЕАС №6923082 від 02 травня 2023 року є незаконною та підлягає скасуванню.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта, вважає їх необґрунтованими та просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

В судовому засіданні представник апелянта надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 02.05.2023 інспектором 3 роти 1 батальйону УПП в Львівській області лейтенантом поліції Вознічка Р.Ю. винесено постанову серії ЕАС №6923082 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, за те, що вона 02.05.2023 року о 05 год. 33 хв. у м. Львові по вул. Луганська,4 керуючи т/з не виконала вимогу дор. знаку 4.2 керувала не перереєстрованим автомобілем у установленому законом порядку який пройшов митний контроль 02.04.2023 року, чим порушила п. 30.1 ПДР керування водієм ТЗ не перереєстрованим у встановленому порядку, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

ОСОБА_1 не погодившись з постановою про притягнення до адміністративної відповідальності звернулась в суд з даним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 28 березня 2023 року Благодійна організація «Благодійний фонд «Східняки» звернулась до Голови Державної прикордонної служби України, до Начальника Львівської обласної військової адміністрації та в.о. начальника Львівської митниці щодо надання дозволу на перевезення гуманітарної допомоги у вигляді транспортного засобу RENAULT MASTER 2.5 TD,VIN- НОМЕР_1 , 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується копією листа БО «Благодійний фонд «Східняки» від 28.03.2023 року.

04 квітня 2023 року вищевказаний автомобіль було ввезено на територію України водієм ОСОБА_2 та ним заповнилась декларація про перелік товарів, що визначаються гуманітарною допомогою та вищевказаний транспортний засіб було ввезено на територію України, дана обставина не заперечується сторонами та підтверджується копією декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, а також копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(ст.121,126 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як передбачено пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від07.11.2015р.№ 1395(надалі - Інструкція), в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідност.9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів i технічних засобів, що мають функції фото- i кінозйомки, відеозапису, засобів фото- i кінозйомки, відеозапису.

Статтею 251КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, з оскаржуваної постанови серії ЕАС №6923082 від 02 травня 2023 року вбачається, що в ній відсутнє посилання на те, що відбувалась відео фіксація правопорушення з нагрудної камери інспектора патрульної поліції. Також, графа 7 Постанови «До постанови додаються» не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис

Слід зазначити, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Пункт 2.9в ПДР України встановлює, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС.

Власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів (п.30.1 ПДР України).

Відповідно до п.7 постанови КМУ від 7.09.1998 №1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» із змінами внесеними постановою КМУ від 04.03.2022 №190, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022з 05:30 год. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який наразі продовжено до 14.02.2024.

З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що станом на день винесення оскаржуваної постанови, військовий стан на території України не скасований, відтак кінцевий строк для реєстрації даного автомобіля після його придбання у зв`язку з введенням в Україні з 24.02.2022 року воєнного стану, згідно п. 7 Правил реєстрації транспортних засобів встановлених Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, що затверджений постановою КМ України від 7 вересня 1998 року N 1388у редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови припадає на дев`яностий день після припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові відповідачем не зазначено технічний засіб яким здійснено відеозапис.

Слід зазначити, що приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП передбачено обов`язок щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами ст. 74 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Разом з тим колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що сам факт того, що спірна постанова не містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фіксацію правопорушення, вказує на недотримання інспектором вимог ч.3ст.283 КУпАП до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення, що є самостійною підставою для її скасування.

А відтак, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що постанова по справі про адміністративне правопорушення прийнята відповідачем з порушенням норм КУпАП.

Колегія суддів враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те. що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, аст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням наведеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про підствність позовних вимог до задоволення.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310,315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення а рішення Франківського районного суду міста Львова від 09 листопада 2023 року у справі № 465/3839/23 змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 12.02.2024