Справа № 200/4038/23
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року справа №200/4038/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у справі № 200/4038/23 (головуючий І інстанції Крилова М.М.) за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дії протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Верченко О.О. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправним дій з прийняття незаконного рішення про відмову в призначенні пенсії від 08.05.2023 року № 23 відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та скасування цього рішення;

- зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та призначити пенсію з 30.04.2023 року та зарахувати до страхового стажу роботи періоди роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.02.2020 року по 31.03.2023 року, до пільгового стажу: за Списком № 1 з повним робочим днем під землею періоди роботи з 14.05.1999 року по 01.08.1999 року, з 02.07.2002 року по 25.04.2004 року, з 03.10.2005 року по 09.06.2006 року, з 03.07.2006 року по 31.12.2008 року, з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 22.08.2011 року по 04.04.2013 року, з 01.02.2020 року по 31.03.2023 року; за Списком № 2 періоди роботи з 25.05.2004 року по 20.09.2005 року, з 21.10.2009 року по 04.02.2010 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13.09.2023 року позов задоволено:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України № 23 від 08.05.2023 року, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 30.04.2023 року, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 14.05.1999 року по 01.08.1999 року, з 02.07.2002 року по 04.05.2004 року, з 03.10.2005 року по 09.06.2006 року, з 03.07.2006 року по 31.12.2008 року, з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 22.08.2011 року по 04.04.2013 року та з 01.02.2020 року по 31.03.2023 року; до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 05.05.2004 року по 20.09.2005 року та з 21.10.2009 року по 04.02.2010 року.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову. Апелянт вважає, що відсутні підстави для зобов`язання зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 14.05.1999 року по 01.08.1999 року та з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року на ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», оскільки позивач не звертався до комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років із заявою про зарахування спірних періодів роботи.

Одним зі спірних питань у даній справі є обчислення страхового стажу позивача за періоди роботи з 14.05.1999 року по 01.08.1999 року та з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року.

Отже, при обчисленні страхового стажу за вказані періоди слід керуватися виключно даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Індивідуальні відомості про застраховану особу не містять відомостей про нарахування та сплату страхових внесків за період травень 1999 - серпень 1999 року та відомостей по спецстажу за період роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року.

Отже, відсутність відомостей стосовно нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), на яку (який) відповідно до закону нараховуються страхові внески (єдиний внесок) та відсутність відомостей по спец стажу, свідчить про відсутність підстав для зарахування відповідного періоду до страхового стажу особи.

Також, відсутні підстави для зарахування до страхового та пільгового стажу роботи періоди роботи з 01.02.2020 року по 31.03.2023 року на ВП «Шахта «Україна» ДП Селидіввугілля, оскільки на дату звернення із заявою про призначення пенсії Індивідуальні відомості про застраховану особу позивача не містять відомостей про сплату страхових внесків за цей період. Крім того Індивідуальні відомості про застраховану особу не містять відомостей про нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу) за період квітень-травень 2022, липень 2022 року - березень 2023 року. За період з квітня 2022 року в індивідуальних відомостях про застраховану особу, відсутні відомості щодо спеціального стажу позивача.

Зважаючи на те, що в трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років за період роботи з 02.07.2002 року по 25.04.2004 року, з 25.05.2004 року по 20.09.2005 року, з 03.10.2005 року по 09.06.2006 року, з 03.07.2006 року по 31.12.2008 року, а на підтвердження спеціального трудового стажу позивачем не було надано уточнюючої довідки підприємства за вказані періоди, апелянт вважає, що правомірно не зарахував до пільгового стажу спірні періоди роботи.

Також, відсутні підстави зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 21.10.2009 року по 04.02.2010 року, оскільки трудова книжка позивача не містить відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, а довідка уточнююча пільговий характер роботи позивачем не надана.

Згідно розрахунку стажу, період роботи з 22.08.2011 року по 04.04.2013 року зараховано до пільгового стажу за Списком № 1, тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Позивач 30 квітня 2023 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком з наданням відповідних документів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 08.05.2023 року № 23 позивачу відмовлено в призначенні пенсії згідно п. 1 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу. Страховий стаж становить 22 роки 08 місяців 08 днів, пільговий стаж - 08 років 03 місяці 24 дні.

До страхового стажу не зараховані періоди роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.02.2020 року по 31.03.2022 року, оскільки в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внесків.

До пільгового стажу не зараховані періоди роботи:

- з 24.09.1997 року по 30.04.1999 року, з 14.05.1999 року по 01.08.1999 року у зв`язку з тим, що зазначений період роботи потребує підтвердження Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при ГУ ПФУ у Донецькій області згідно з Порядком, затвердженим постановою правління ПФУ від 10.11.2006 року № 18-1;

- з 13.04.1992 року по 08.10.1992 року, оскільки зазначений період не підлягає зарахуванню до загального та трудового стажу;

- з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.02.2020 року по 31.03.2023 року, оскільки в Реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості про сплату страхових внесків;

- з 02.07.2002 року по 20.09.2005 року, з 03.10.2005 року по 09.06.2006 року, з 03.07.2006 року по 31.12.2008 року, з 12.10.2009 року по 04.02.2010 року, оскільки довідки за формою Додатку 5 та накази про результати атестації робочих місць за умовами праці не надавались.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

За абз. 1, 2 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах та працівникам

За ст. 62 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно п. 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

За п. 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Згідно п. 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

За п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення, що узгоджується з правовою позицією Верховного суду в постанові від 25.04.2019 року у справі №159/4178/16-а.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.02.1991 року позивач у спірний період працював:

- з 14.05.1999 року підземним електрослюсарем з повним робочим днем під землею (запис №14);

- з 01.08.1999 року звільнений за власним бажанням (запис №15);

- з 02.07.2002 року прийнятий на роботу електромонтером з ремонту та обслуговування електрообладнання 4 розряду в дочірньому Дніпродзержинському спеціалізованому управлінні №104 «Стальконструкція» ВАТ «Дніпростальконструкція» (запис №22);

- з 05.05.2004 року переведений монтажником по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій (запис №24);

- з 20.09.2005 року звільнений за власним бажанням (запис №25);

- з 03.10.2005 року прийнятий монтажником по монтажу ствольних та залізобетонних конструкцій ТОВ ГП «Коксохіммонтаж» (запис №26);

- з 09.06.2006 року звільнений за власним бажанням (запис №27);

- з 03.07.2006 року прийнятий на дільницю №2 з вогнетривких антикорозійних робіт і хімзахисту вогнетривким робітником, зайнятим на гарячих ділянках роботи 4 розряду у ТОВ «Коксохімремонт» (запис №28);

- з 31.12.2008 року звільнений за власним бажанням (запис №30);

21.10.2009 року прийнятий на дільницю навантаження учнем вантажника вугілля у ТОВ «Донбасвуглекераміка» (запис №33);

- з 17.12.2009 року переведений вантажником вугілля (запис №34);

- з 04.02.2010 року звільнений за власним бажанням (запис №35);

- з 18.02.2010 року прийнятий підземним електрослюсарем та направлений на ділянку по видобутку вугілля у ОП шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» (запис №36);

- з 31.05.2010 року переведений машиністом підземних установок з розряду та направлен на ділянку водовідливу (запис №37);

- з 13.07.2011 року звільнений за власним бажанням (запис №38);

- з 22.08.2011 року прийнятий електрослюсарем підземним з повним робочим днем у шахті (запис №39);

- з 01.10.2012 року переведений електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем у шахті (запис №40);

- з 04.04.2013 року звільнений за власним бажанням (запис №41);

- з 26.09.2017 року прийнятий машиністом підземних установок 3 розряду з повним робочим днем на підземних роботах (запис №44);

- з 15.08.2020 року переведений електрослюсарем підземним з повним робочим днем на підземних роботах (запис №46).

Записи звільнення з останнього місця роботи у трудовій книжці відсутні.

Суд зазначає, що відомості у трудовій книжці про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього на відповідних посадах в шкідливих умовах під землею в шахті.

Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають, а відтак факт роботи позивача у спірні періоди підтверджується відповідними запасами, які були внесені відповідно до діючого законодавства.

На час роботи позивача були чинні Списки № 1, 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, застосовуються до пільгової роботи до 31.12.1991; якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11.03.1994, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162; якщо пільгова робота продовжується після 16.01.2003 (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 03.08.2016, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36; якщо пільгова робота продовжується після 03.08.2016 (або тільки почалась після цієї дати) - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

Період роботи позивача з 14.05.1999 року по 01.08.1999 року за професією «електрослюсар підземний» належить до списку робіт і професій, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162.

Період роботи з 02.07.2002 року по 04.05.2004 року за професією «електромонтер по ремонту і обслуговуванню електрообладнання» відноситься до Списку №1 робіт і професій, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 та постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.

Період роботи з 05.05.2004 року по 20.09.2005 року за професією «монтажник по монтажу стальних та залізобетонних конструкцій» відноситься до Списку №2 робіт і професій, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.

Період роботи з 03.10.2005 року по 09.06.2005 року за професією «монтажник з монтажу стальних та залізобетонних конструкцій» відноситься до Списку №1 робіт і професій, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.

Період роботи з 03.07.2006 року по 31.12.2008 року за професією «вогнетривкого робітника, зайнятого на гарячих ділянках робіт» відноситься до Списку №1 робіт і професій, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.

Період роботи з 21.10.2009 року по 04.02.2010 року за професією «вантажник вугілля» відноситься до Списку №2 робіт і професій, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.

Згідно відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у спірні періоди позивач виконував роботи, які дають право на пільги у пенсійному забезпеченні (код ЗП3013А1, ЗПЗ013Б1).

Наказом Мінфіну від 14.04.2015 року № 435 (зі змінами) затверджено довідник кодів підстав для обліку Пенсійним фондом України стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.

Згідно зазначеного довідника код підстави ЗП3013А1 - це працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, і за результатами атестації робочих місць.

Згідно зазначеного довідника код підстави ЗПЗ013Б1 - це працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, і за результатами атестації робочих місць.

Записи трудової книжки позивача виконані чітко, зрозуміло та в повному обсязі, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені, тому надання позивачем довідок на підтвердження пільгового стажу не має бути обов`язковою умовою для такого підтвердження.

Адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення, що узгоджується з правовою позицією в п. 75 постанови Верховного суду від 17.12.2018 року у справі № 509/4156/15-а.

Щодо підстав відмови у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 14.05.1999 року по 01.08.1999 року у зв`язку із тим, що зазначений період роботи потребує підтвердження Комісією при ГУ ПФУ у Донецькій області, згідно із порядком затвердженим Постановою правління ПФУ від 10.11.2006 року № 18-1.

Згідно ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджений постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1.

За п. 1.9 Порядку № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Згідно п. 3.3 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

За п. 4.3. Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Отже, відповідач мав можливість витребувати у позивача додаткові докази що підтверджують стаж та витребувати необхідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб для оформлення пенсії, проте не зробив цього, чим порушив право позивача на належне підтвердження стажу для отримання пенсії.

Згідно п.п. 1-3, 4, 6, 11-14 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 року № 18-1 (далі - Порядок № 18-1), цей Порядок визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи: для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника; до 01 січня 2004 року, якщо в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях (їх правонаступниках), розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (далі - підприємства, які розташовані на тимчасово окупованій території).

Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали: на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України; на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років; у період до 01 січня 2004 року на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, та якщо в трудовій книжці є записи з виправленням або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи (далі - періоди роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території).

Підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії (далі - Комісії).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники профспілок та організацій Спільного представницького органу репрезентативних всеукраїнських об`єднань профспілок на національному рівні та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.

Основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.

Із заявою про підтвердження стажу роботи (додаток 2) заявник (його законний представник або представник, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (далі - його представник)) може звернутись до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України незалежно від території обслуговування цього органу.

Для підтвердження періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, заявник (його представник) подає трудову книжку та зазначає у заяві дані про свідків (не менше двох), які знають заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (у тому числі в колгоспі) і мають документи про свою роботу за період, щодо якого вони підтверджуватимуть роботу заявника.

Заявник (його представник) може додатково подавати інші документи про стаж роботи.

Територіальні органи Пенсійного фонду України надають заявникам допомогу у зборі необхідних документів та отриманні через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, витягу з Єдиного державного реєстру в електронній формі для підтвердження стажу роботи.

Для підтвердження періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, територіальний орган Пенсійного фонду України запрошує та опитує свідка.

Заява про підтвердження стажу роботи разом з документами, визначеними у пункті 11,абзаці дев`ятому пункту 12 цього Порядку, протягом п`яти робочих днів передаються на розгляд Комісії.

Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтверджені та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття повідомляють заявника про прийняте рішення.

Додатком № 2 Порядку № 18-1 затверджено форму заяви про підтвердження стажу роботи, з якої вбачається що заява подається до територіального органу Пенсійного фонду України.

Суд зазначає, що відповідачем не надавалась оцінка поданим позивачем документам та наведених в них відомостей, що не відповідають вимогам законодавства.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції, що період роботи позивача з 14.05.1999 року по 01.08.1999 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1.

Щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи позивача з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.02.2020 року по 31.03.2023 року у зв`язку з відсутністю відомостей в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомостей про сплату страхових внесків.

Згідно ст. 1 Закону № 1058 застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

За ч.ч. 1 - 3 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону № 1058-IV, сплачуються їх роботодавцями.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у частині 1, 3, 10 статті 20 Закону № 1058-IV, якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно ч. 12 статті 20 цього Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

За п. 2 ч. 1 статті 16 Закону № 1058 застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

Згідно ст. 106 Закону № 1058 відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24 грудня 2015 року № 909-VIII, який набрав чинності з 01.01.2016 року, внесено зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI та виключено положення п.2 ч.1 ст.4 зазначеного закону, яка передбачала, що до платників єдиного внеску віднесено працівників - громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють.

Таким чином, обов`язок зі сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Крім того, позивач не несе відповідальність за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового та пільгового стажу при призначенні пенсії позивача періодів його роботи, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 11 липня 2019 року у справі №242/1484/17, від 4 червня 2019 року у справі №235/900/17, від 27 лютого 2019 року у справі № 242/1871/17.

Таким чином, період роботи позивача з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.02.2020 року по 31.03.2023 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1.

Щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 02.07.2002 року по 20.09.2005 року, з 03.10.2005 року по 09.06.2005 року, з 03.07.2006 року по 31.12.2008 року та з 21.10.2009 року по 04.02.2010 року через ненадання довідки за формою Додатку 5 та наказів про результати атестації робочих місць.

За п. 4 Порядку № 383 згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Згідно п. 4.1 Порядку № 383 зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

За правовим висновком Великої Палати Верховного суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до пункту б статті 13 Закону № 1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Велика Палата Верховного суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

За п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Отже, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне у випадку відсутності трудової книжки або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

За матеріалами справи страховий стаж, набутий до 01 січня 2004 року, підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними Порядком № 637, страховий стаж, набутий після 01 січня 2004 року підтверджується довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Крім того, записи в трудовій книжці містять відомості щодо характеру роботи з 02.07.2002 року по 04.05.2004 року за професією «електромонтер по ремонту і обслуговуванню електрообладнання», з 05.04.2004 року по 20.09.2005 року за професією «монтажник по монтажу ствольних та залізобетонних конструкцій», з 03.10.2005 року по 09.06.2005 року за професією «монтажником з монтажу стальних та залізобетонних конструкцій» та з 03.07.2006 року по 31.12.2008 року за професією «вогнетривким робітником, зайнятим на гарячих ділянках робіт», з 21.10.2009 року по 04.02.2010 року за професією «вантажник вугілля».

Таким чином, період роботи позивача з 02.07.2002 року по 04.05.2004 року електромонтером з ремонту і обслуговування електрообладнання, з 03.10.2005 року по 09.06.2005 року монтажником з монтажу стальних та залізобетонних конструкцій, з 03.07.2006 року по 31.12.2008 року вогнетривким робітником, зайнятим на гарячих ділянках робіт, протиправно не зарахований відповідачем до пільгового стажу за Списком № 1, а період роботи з 05.05.2004 року по 20.09.2005 року електромонтером з ремонту і обслуговування електрообладнання та з 21.10.2009 року по 04.02.2010 року вантажником вугілля - до пільгового стажу за Списком №2.

Щодо посилання відповідача на те, що підприємства розташовані на території територіальної громади, що розташована в районі проведення воєнних (бойових) дій, суд зазначає, що за вимогами чинного законодавства, зазначена обставина не дає підстав для відмови у зарахуванні стажу роботи при його підтвердженні записами у трудовій книжці та іншими документами.

Право на судовий захист гарантовано статтею 55 Конституції України.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

За п. 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 року № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Згідно ч.ч. 1, 2 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України № 23 від 08.05.2023 року, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону № 1058; зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 30.04.2023 року, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 14.05.1999 року по 01.08.1999 року, з 02.07.2002 року по 04.05.2004 року, з 03.10.2005 року по 09.06.2006 року, з 03.07.2006 року по 31.12.2008 року, з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.02.2020 року по 31.03.2023 року; до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи з 05.05.2004 року по 20.09.2005 року та з 21.10.2009 року по 04.02.2010 року.

Водночас, суд першої інстанції безпідставно зобов`язав зарахувати відповідача до пільгового стажу позивача за Списком №1 період роботи з 22.08.2011 року по 04.04.2013 року, оскільки за змістом спірного рішення відповідача та формою РС-право цей період зараховано пенсійним органом до пільгового стажу за Списком № 1, при цьому, жодних обгрунтувань з цього приводу суд взагалі не зазначив у рішенні, тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні шляхом виключення цього періоду з тексту в мотивувальній та резолютивній частинах про зобов`язання зарахувати відповідача цей період, в решті - без змін.

Згідно розрахунку стажу, період роботи з 22.08.2011 року по 04.04.2013 року зараховано до пільгового стажу за Списком № 1, тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні, а позовні вимоги за цей період не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції внаслідок неповного з`ясування обставин, частково невірно вирішив справу в частині зобов`язання зарахувати відповідача до пільгового стажу періоду роботи, який вже зараховано відповідачем, тому чого рішення суду першої інстанції підлягає зміні в цій частині, в іншій - без змін.

Щодо розподілу судових витрат.

За ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Апеляційний суд зазначає, що позов фактично задоволено в повному обсязі, при цьому, відмовлено лише в тій частині вимог, які стосуються вже зарахованого фактичного періоду стажу, тому суд не вбачає підстав для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у справі № 200/4038/23 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дії протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - змінити в мотивувальній частині, а саме, після тексту:

«З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком, враховуючи положення ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про вихід за межі позовних вимог та задоволення позову шляхом:

Визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України №23 від 08.05.2023 року яким відмовлено ОСОБА_2 у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

Зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 30.04.2023 року зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи з 14.05.1999 року по 01.08.1999 року, з 02.07.2002 року по 04.05.2004 року, з 03.10.2005 року по 09.06.2006 року, з 03.07.2006 року по 31.12.2008 року, з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року», вилучити період «з 22.08.2011 року по 04.04.2013 року».

Абзац третій резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у справі № 200/4038/23 - змінити шляхом вилучення періоду роботи «з 22.08.2011 року по 04.04.2013 року».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Повний текст постанови складений 12 лютого 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв