Справа № 380/11164/23
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2024-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2024 рокусправа № 380/11164/23

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком ВЛК, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період жовтень, листопад грудень 2022 року та за період з 24.02.2023 по 22.04.2023 у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду збільшену до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком ВЛК, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період жовтень, листопад грудень 2022 року та за період з 24.02.2023 по 22.04.2023 у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 02.09.2022 отримав поранення під час виконання бойового завдання в районі с. Білогірка Бериславського району Херсонської області та 03.09.2022 його госпіталізовано до Баштанської центральної районної лікарні. Згодом був доправлений до медичного закладу на стаціонарне лікування, після чого неодноразово перебував у відпустці за станом здоров`я за висновком ВЛК. Позивач наголошує, що за час лікування та реабілітації відповідачем у порушення вимог чинного законодавства йому не нараховувалась та не виплачувалась додаткова винагорода, збільшена до 100000 грн. у розрахунку на місяць, відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022. Такі суми також не були виплачені і під час звільнення зі служби. Вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, що й зумовило звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою судді від 29.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Сторони належним чином повідомлялися про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований таким. Позивач 15.02.2023 надіслав на адресу відповідача рапорт про донарахування додаткової винагороди за період з жовтня по грудень 2022 року (вхідний №156/Г від 24.02.2023). До рапорту було додано документи, що підтверджують перебування на стаціонарному лікуванні позивачем у зв`язку з пораненням з 02.09.2022 по 17.12.2022. Військовою частиною на підставі поданих документів прийнято рішення здійснити донарахування додаткової винагороди позивачу з розрахунку 100 000 грн на місяць за період з 02.09.2022 по 17.12.2022. В подальшому позивач з рапортом про донарахування додаткової винагороди за періоди перебування на стаціонарному лікуванні та/або у відпустці за станом здоров`я після грудня 2022 року до Військової частини не звертався та відповідних документів, які б підтверджували ці факти не надавав.

Вказує, що позивач до адміністративного позову не надав доказів, що підтверджують його звернення встановленим порядком до відповідача про здійснення донарахування додаткової винагороди за періоди стаціонарного лікування та/або перебування у відпустці за станом здоров`я після тяжкого поранення за період з 24.02.2023 по 22.04.2023. Таким чином, у відповідача не було правових підстав для здійснення донарахування додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн за період з 24.02.2023 по 22.04.2023, у зв`язку з відсутністю відповідних підтверджуючих документів.

З врахуванням викладеного відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 щодо визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії щодо донарахування додаткової винагороди за період з 24.02.2023 по 22.04.2023.

Позивач подав відповідь на відзив (вх. №53774).

Від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. №64901).

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 з 24.08.2022 на посаді старшого стрільця, що підтверджується записами у військовому квитку серії НОМЕР_4 від 12.07.2022.

За обставин безпосередньої участі у бойових діях солдат ОСОБА_1 під час захисту Батьківщини, а саме виконуючи бойове завдання в районі с. Білогірка Бериславського району Херсонської області, у результаті ворожого мінометного обстрілу отримав поранення, а саме: вибухову травму, вогнепально-осколочне поранення, травматична ампутація ІІ-V пальців правої кисті на рівні кісток зап`ястя з дефектом м`яких тканин, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) солдата ОСОБА_1 , виданої на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 09 вересня 2023 року №531.

Поранення не пов`язане з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення дій в стані алкогольного сп`яніння. Під час травмування позивач перебував в засобах індивідуального захисту (кевларовий шолом, бронежилет).

Після отримання бойового поранення 02.09.2022, позивач проходив довготривале лікування та перебував на стаціонарному лікуванні в різних медичних закладах в тому числі закордонних, а також у відпустках за станом здоров`я та на реабілітації.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2675/880 КНП «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» позивач госпіталізований із діагнозом травматична ампутація при кістці. Вогнепально-осколкове поранення верхньої кінцівки зліва. Дата виписки 14.09.2022.

Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №16689/571 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у відділені судинної хірургії КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» з 15.09.2022 по 07.10.2022 з діагнозом: Мінно-вибухова травма. Травматична ампутація ІІ-V пальців правої кисті на рівні кісток зап`ястя з дефектом м`яких тканин. Стан після формування кукси.

Відповідно до виписки-епікризу з історії хвороби №5382, позивач в період з 07.10.2022 по 21.10.2022 перебував на лікуванні в КНП ЧЛ ЧМР Одеської області.

Згідно з виписним екіпризом Клінічного санаторію «Аркадія» ДПСУ №1082 хворий солдат ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в клінічному санаторії «Аркадія» ДПСУ з 22.10.2022 по 15.11.2022 з діагнозом вибухової травми (02.09.2022).

Довідкою військово-лікарської комісії №6093 від 16.11.2022 підтверджується, що позивачу проведено медичний огляд ВЛК ВМКЦ ЦР 18.10.2022. На підставі ст. 81 гр. II Розкладу хвороб, графи ТДВ позивач потребував відпустки за станом здоров`я на 45 календарних днів.

Згідно з направленнями Військової частини НОМЕР_1 від 23.12.2022, 20.01.2023, 06.02.2023, 27.02.2023 позивач направлявся до медичних установ на обстеження та оперативне лікування.

Відповідно до довідки-виписки з історії хвороби стаціонарного хворого медичної карти №587917 ДУ «ІТО НАМН України» позивач в період з 24.02.2023 по 23.03.2023 перебував на стаціонарі із діагнозом Травматична ампутація правої кисті на рівні середньозап`ястного суглоба, рубцевий дефект шкірних покривів кукси, вадне положення першого пальця.

Згідно з довідкою ВЛК №1591 від 22.03.2023 позивачу 22.03.2023 проведено медичний огляд ВЛК ДУ «ІТО НАМН України» та встановлено, що поранення пов`язане із захистом Батьківщини. На підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб позивач потребує реабілітаційного лікування орієнтовним терміном на 30 календарних днів.

Позивач 15.02.2023 звернувся до відповідача із рапортом, у якому просив нарахувати йому додаткову грошову винагороду у розмірі 100000 грн. за жовтень-грудень 2022 року, у відповідності до приписів постанови КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168.

Згідно з довідкою ВЧ НОМЕР_1 №102/2 від 30.06.2023 позивачу у спірний період нараховувалось та виплачувалось грошове забезпечення без врахування додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн передбаченої постановою КМУ «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168.

Позивач, не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо ненарахування та невиплати у повному розмірі збільшеної винагороди до 100 000 грн. за період жовтень, листопад грудень 2022 року та за період з 24.02.2023 по 22.04.2023 відповідно до положень постанови КМУ № 168 від 28 лютого 2022 року, звернувся до суду з вказаним позовом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до пунктів 2, 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова КМУ №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до п. 3 Постанови КМУ № 704 передбачено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, постановлено:

ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб;

військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався згідно з Указами Президента від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24.02.2022 №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (далі Постанова №168).

Абзацом першим пункту 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

У спірний період позивач перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування, що підтверджується відповідними виписками та довідками ВЛК.

На думку суду, аналіз наведених норм Постанови №168 дає підстави для висновку про встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач отримав поранення важкого ступню, пов`язане із захистом Батьківщини, у зв`язку із чим перебував:

- з 03.09.2022 по 14.09.2022 на стаціонарному лікування у КНП «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» (виписка із медичної карти стаціонарного хворого №2675/880);

- з 15.09.2022 по 07.10.2022 на стаціонарному лікування у КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» (виписка №16689/571);

- з 07.10.2022 по 21.10.2022 на стаціонарному лікування у КНП ЧЛ ЧМР Одеської області (виписка №5382);

- з 22.10.2022 по 15.11.2022 на стаціонарному лікування у клінічному санаторії «Аркадія» ДПСУ (виписний епікриз №1082);

- з 24.02.2023 по 23.03.2023 на стаціонарному лікуванні у ДУ «ІТО НАМН України» (довідка-виписка №587917, довідка про тимчасову непрацездатність №719);

- з 16.11.2022 у відпустці на 45 днів за станом здоров`я (довідка ВЛК №6093 від 16.11.2022);

- з 22.03.2023 у відпустці на 30 днів за станом здоров`я (довідка ВЛК №1591 від 22.03.2023; відпускний квиток ВЧ НОМЕР_1 №593 від 24.03.2023).

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та час перебування у відпустці для лікування після поранення важкого ступеня за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Водночас суд враховує, що згідно із долученою відповідачем довідкою №1634/фес/2320 від 12.08.2023, позивачу у липні 2023 року було нараховано та виплачено додаткову грошову допомогу в загальній сумі 320542,86 грн (з урахуванням податків та зборів) відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, пропорційно часу перебування на лікуванні та у відпустці для лікування за період з 01.10.2022 по 31.12.2022, з 24.02.2023 по 31.03.2023, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Вказане також підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №1381 від 10.07.2023.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що відповідачем не нараховано та не виплачено позивачу, збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди з розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у відпустці за станом здоров`я за період з 01.04.2023 по 22.04.2023.

Як наслідок, бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн. з розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у відпустці за станом здоров`я є протиправною, а зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу, збільшену до 100000 грн. додаткову винагороду з розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у відпустці за станом здоров`я відповідатиме меті належного поновлення прав позивача та слугуватиме досягненню того, щоб виниклий між сторонами спір було остаточно вирішено.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди в збільшеному розмірі, право на яку передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 01.04.2023 по 22.04.2023 та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 01.04.2023 по 22.04.2023.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткової винагороди в збільшеному розмірі, право на яку передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 01.04.2023 по 22.04.2023.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 01.04.2023 по 22.04.2023.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан