Справа № 420/4287/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4287/24
УХВАЛА

09 лютого 2024 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Приватного акціонерного товариства «БЕРЕЗИНСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ» про забезпечення позову по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «БЕРЕЗИНСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ» (вул. Промислова, 130, смт. Березине, Тарутинський район, Одеська область, 68542) до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (вул. Маршала Василевського, 40/1, м. Миколаїв, 54003) про визнання протиправним та скасування припису, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «БЕРЕЗИНСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ» (далі ПрАТ «БЕРЕЗИНСЬКИЙ КХП») до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування Припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ПД/ОД/23294/119/П від 19.12.2023 року виданий Південним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці.

Разом з позовом надійшла заява ПрАТ «БЕРЕЗИНСЬКИЙ КХП» про забезпечення позову шляхом зупинення дії припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ПД/ОД/23294/119/П від 19.12.2023, виданий Південним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці до набрання чинності рішенням суду за позовною заявою по цій справі.

У заяві представник ПрАТ «БЕРЕЗИНСЬКИЙ КХП» зазначив, що очевидними є ознаки протиправності оскаржуваного припису, так як припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю є безпідставним, оскільки порушення на думку відповідача полягало у відсутності обчислення та виплати позивачем індексації заробітної плати за період з січня по листопад 2023 року, незважаючи на факт призупинення дії Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» на 2023 рік (пункт 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»).

Також відповідачем складено припис з перевищенням повноважень, адже нарахування індексації не є предметом здійснення заходу і не підлягало перевірці у відповідності до абз.12, ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 ст.150 КАС України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акту або нормативно-правового акту; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 ст.151 КАС України встановлено, зокрема, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

У той же час забезпечення адміністративного позову не є самостійним способом захисту порушеного права, та не повинне призводити до вирішення позовних вимог або досягнення іншої мети, не пов`язаної із забезпеченням права особи до вирішення справи по суті.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та позовну заяву, судом встановлено, що підставою для зупинення дії припису заявник визначає його очевидну протиправність, але в обґрунтування наводить мотиві ті самі, що викладені у позові. Таким чином, питання пов`язані з вимогами позивача щодо протиправності припису №ПД/ОД/23294/119/П від 19.12.2023 року є предметом доказування у даній справі.

Суд вважає, що у разі задоволення заяви позивача про забезпечення позову, суд фактично надасть оцінку обставинам справи без розгляду справи по суті, що не відповідає завданню та меті правового інституту забезпечення позову.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним в постановах Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі № 826/7496/18, від 20.01.2021 року у справі №ЗПП/320/23/20 забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Підстави забезпечення позову, передбачені ч.2 ст.150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Щодо наявності очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, як підстави для забезпечення позову, то вони повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом. Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними ч.2 ст.2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивачів і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. У іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивачів до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію по справі.

Отже, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має встановити наявність саме таких ознак, які свідчать про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом, а не встановлювати правомірність/протиправність оскаржуваного рішення на цій стадії (п.25-29 постанови від 20.01.2021 року)

ПрАТ «БЕРЕЗИНСЬКИЙ КХП» не надано до суду будь-яких об`єктивних доказів, що до моменту ухвалення рішення в адміністративній справі існує, саме, очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а захист цих прав, свобод або інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.150, 151,152,154,248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «БЕРЕЗИНСЬКИЙ КОМБІНАТ ХЛІБОПРОДУКТІВ» про забезпечення позову шляхом зупинення дії припису №ПД/ОД/23294/119/П від 19.12.2023 року на час судового розгляду справи за його позовом до Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування припису.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва