Справа № 240/27475/23
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Житомир

справа № 240/27475/23

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 яка полягає у невиплаті додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168 за період з 15.07.2023 по 25.08.2023 в розмірі 100000 грн на місяць;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 доплатити додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168 за період з 15.07.2023 по 25.08.2023 в розмірі 100000 грн на місяць.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проходить військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 . В свою чергу, з 15.07.2023 по 25.08.2023 виконувала бойові завдання у складі сил та засобів, що беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування військової агресії російської федерації у Донецькій області.

Проте, всупереч приписам постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 не отримувала додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн щомісячно в період з 15.07.2023 по 25.08.2023.

Вважаючи дії відповідача щодо невиплати додаткової винагороди протиправними, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 26.09.2023 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала про відкриття провадження була направлена позивачу та відповідачу за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказана ухвала отримана уповноваженими особами відповідачів.

09 листопада 2023 року військова частина НОМЕР_1 надіслала до суду відзив на позовну заяву (за вх.№75334/23), у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що підстав для виплати позивачу додаткової винагороди 100000,00 грн за період з 15.07.2023 по 25.08.2023 не було, оскільки довідки визначеного зразка (згідно з окремим дорученням Міністра оборони України від 06.03.2023 №5718/з) жодна військова частина позивачу не надавала, що в свою чергу унеможливило видання наказів командиром військової частини НОМЕР_1 для виплати їй додаткової винагороди.

Також звертає увагу, що специфіка діяльності військової частини НОМЕР_1 взагалі не пов`язана з безпосередньою участю в бойових діях на першому ешелоні оборони або наступу.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу в Збройних Силах України у складі військової частини НОМЕР_1 , що не заперечується відповідачем.

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.07.2023 №187. старший сержант ОСОБА_1 вибула до складу сил та засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування військової агресії російської федерації в підпорядкування командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для виконання службових (бойових) завдань із забезпечення фельд"єгерсько-поштовим зв"язком приписаних військових частин та установ з 15.07.2023 (а.с.17).

Відповідно до витягу з наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 15.07.2023 №196/дск позивач 15.07.2023 прибула до складу сил та засобів, що беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування військової агресії російської федерації проти України, в м.Краматорськ (а.с.18).

Згідно з витягом з наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 20.08.2023 №234/дск позивач вибула зі складу сил та засобів, що беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування військової агресії російської федерації, до військової частини НОМЕР_1 з 25.08.2023 (а.с.19).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.08.2023 №229 ОСОБА_1 26.08.2023 прибула з відрядження зі складу сил та засобів, що беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування військової агресії російської федерації та приступила до виконання службових обов"язків при військовій частині НОМЕР_1 (а.с.20).

Довідкою від 30 серпня 2023 року №706, виданою військовою частиною НОМЕР_1 підтверджується, що ОСОБА_1 у період з 15 липня 2023 року по 25 серпня 2023 року, брала участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області, м.Краматорськ (а.с.16).

На підставі зазначених документів командиром військової частини НОМЕР_1 видано такі накази:

- від 07 серпня 2023 року №154 "Про виплату додаткової винагороди за липень 2023 року", згідно з Додатком 1 до якого, позивачу наказано виплатити додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань, за період з 17 по 24 липня 2023 року та з 25 по 31 липня 2023 року (а.с.52, 53);

- від 01 вересня 2023 року №172 "Про виплату додаткової винагороди за серпень 2023 року", згідно з Додатком 1 до якого, позивачу наказано виплатити додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань, за період з 01 по 25 серпня 2023 року (а.с.57, 58).

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 15.09.2023 №776, позивачу, зокрема в період з липня 2023 року по серпень 2023 року, нарахована винагорода за період дії воєнного стану (ООС) (а.с.15).

Не погоджуючись з невиплатою в повному обсязі додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, збільшеної до 100000 грн в розрахунку на місяць у період з 15 липня 2023 року по 25 серпня 2023 року, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку доводам позивача, суд вказує на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про Збройні Сили України» та п. 1 «Положення про Міністерство Оборони України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. №671, Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Цей строк неодноразово продовжувався аналогічними Указами та наразі триває.

28 лютого 2022 року на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (із змінами) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях, або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у та заходах.

Вказана Постанова №168 у спірному періоді мала декілька редакцій щодо предмета спору.

Зі змісту Постанови №168 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) слідує, що у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, вони набувають права на отримання збільшеної до 100 000 грн. додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил отримують додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень.

Отже, сам факт виконання позивачем у спірному періоді, а саме з 15.07.2023 по 25.08.2023 обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов, визначених Постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн.

Відповідно до пункту 2-1 Постанови №168, у редакції Постанови від 20.01.2023 №43 з 21.01.2023, установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень.

Також, відповідно до пункту 2-1 цієї ж Постанови №168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів

На реалізацію положень Постанови №168 наказом Міністерства оборони України «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 25 січня 2023 року №44, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 року за №177/39233, який набрав чинності з 31 січня 2023 року, Порядок №260 доповнено новим розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».

Згідно з пунктом 2 цього розділу на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з Постановою №168 виплачується в таких розмірах:

100000 гривень тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

30 000 гривень військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що з 01 лютого 2023 року додаткова винагорода в розмірі 30000,00 грн виплачується військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання, а в розмірі 100000,00 грн тим з них, які під час виконання бойових (спеціальних) завдань беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби).

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (далі - відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах, командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців (пункти 3-5 розділу XXXIV "Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затверджено наказ Міністерства оборони України 25 січня 2023 року № 44).

При цьому, виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, абзацами 3, 4 п. 3 якого передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

На підставі рішення Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298 додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах).

Відповідно до пункту 5 рішення №248/1298 виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн або 30 000 грн здійснюється на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

Згідно з Протоколом наради робочої групи з опрацювання єдиних підходів щодо порядку виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України від 16.04.2022, затвердженого заступником начальника Генерального штабу Збройних Сил України, зазначено, що військовослужбовцям (в тому числі і ті, що забезпечують заходи з евакуації, ремонту техніки, продовольчого забезпечення, ведення служби, обліку документів тощо) здійснюється виплата винагороди в розмірі 100000 грн, у разі перебування цих військовослужбовців у складі угрупування військ в районі ведення бойових дій з урахуванням документального підтвердження участі військовослужбовців у збройних діях або забезпеченні заходів з національної безпеки та оборони.

Отже, з огляду на вищевикладені норми суд дійшов висновку, що підставою для виплати додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, затвердженою додатком №1 Окремого доручення.

Тобто, необхідною умовою для отримання додаткової винагороди в розмірі до 100000 грн, є не лише перебування військовослужбовця в районах проведення воєнних (бойових) дій, необхідним є саме прийняття безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

При цьому, наведені обставини мають бути підтверджені документально, журналами бойових дій та наказами командира військової частини.

Враховуючи наведене правове регулювання спірного питання, підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, затвердженою додатком №1 рішення №248/1298.

Так, згідно з наказами командира військової частини про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану, що містяться в матеріалах справи, позивачу виплачено винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 із розрахунку 30000 грн за період з 15.07.2023 по 25.08.2023.

При цьому, накази щодо виплати додаткової винагороди у розмірі 30000 грн містять інформацію про нарахування та виплату такої винагороди на підставі, зокрема рапортів про начальника станції фельд"єгерсько-поштового зв"язку військової частини НОМЕР_1 -В капітана ОСОБА_2 (а.с.50-51, 55-56).

Разом з тим, матеріали справи свідчать та відповідачем не заперечується, що додаткова грошова винагорода в розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у бойових діях або в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за спірний період служби позивачу не нараховувалась та не виплачувалась, що відповідачем пояснюється відсутністю підстав для такого нарахування.

Судом встановлено, що відповідно до наданих сторонами доказів та заяв по суті справи, за спірний період відсутні обов`язкові документи, зокрема рапорти командирів підрозділів, довідка визначеного зразка (згідно з окремим дорученням Міністра оборони України від 06.03.2023 №5718/з, які позивач мала би надати за підписом начальника штабу тієї військової части, в якій брала безпосередню участь у бойових діях кожного місяця для виплати додаткової винагороди 100 000 грн).

Суд наголошує, що перебування на території, де ведуться бойові дії, та участь у таких діях не є тотожними поняттями.

Позивач в якості підстави для виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн надав суду довідку військової частини НОМЕР_1 від 30.08.2023 №706 щодо участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецькій області, м.Краматорськ у період з 15.07.2023 по 25.08.2023, що видана на підставі: витягу з наказів командира оперативно-тактичного угруповання "Лиман" від 15.07.2023 №196/дск, від 20.08.2023 №58 №234/дск (а.с. 16).

Проте, суд зазначає, що прийняття участі в забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки й оборони, відсічі і стримування збройної агресії - це безпосередня участь військовослужбовця в бойових діях при виконані бойового розпорядження командира військової частини.

Суд зазначає, що позивачем не доведено, а судом не встановлено, що позивач увесь період з 15.07.2023 по 25.08.2023 постійно виконувала бойові завдання (розпорядження), які б відповідали зазначеним умовам, а наданий витяг із журналу бойових дій станції фельд"єгерсько-поштового зв`язку військової частини НОМЕР_2 (ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за номенклатурою 2023 року №230 2т, з 17 липня по 01 серпня 2023 року, та за номенклатурою 2023 року №230 3т, з 01 серпня по 25 серпня 2023 року, не може бути беззаперечним доказом та підставою для виплати 100000 грн відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 (а.с. 21-23, 24-29).

Отже, встановлені у даній справі обставини не дають підстав для висновку про наявність у позивача права на отримання додаткової винагороди збільшеної до 100000 грн з 15 липня по 25 серпня 2023 року, оскільки таке право не підтверджено належними та допустимими документальними доказами.

Частиною першою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 12 лютого 2024 року.

Суддя А.В. Горовенко