Справа № 380/97/24
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 рокусправа № 380/97/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовський Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Леополісбуд» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасувати рішень про коригування митної вартості товарів,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «Леополісбуд» до Львівської митниці, у якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів:

- № UA 209000/2023/900653/2 від 06.07.2023;

- № UA 209000/2023/900654/2 від 06.07.2023;

- № UA 209000/2023/900659/2 від 06.07.2023;

- № UA 209000/2023/900662/2 від 10.07.2023;

- № UA 209000/2023/900665/2 від 10.07.2023;

- № UA 209000/2023/900664/2 від 10.07.2023;

- № UA 209000/2023/900666/2 від 10.07.2023;

- № UA 209000/2023/900673/2 від 11.07.2023;

- № UA 209000/2023/900678/2 від 12.07.2023;

- № UA 209000/2023/900680/2 від 12.07.2023;

- № UA 209000/2023/900684/2 від 13.07.2023;

- № UA 209000/2023/900689/2 від 14.07.2023;

- № UA 209000/2023/900690/2 від 14.07.2023;

- № UA 209000/2023/900693/2 від 14.07.2023;

- № UA 209000/2023/900696/2 від 17.07.2023;

- № UA 209000/2023/900699/2 від 17.07.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Приватне підприємство «Леополісбуд» здійснює діяльність у сфері оптової торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. Для здійснення своєї діяльності ПП «Леополісбуд» імпортує партії керамогранітної плитки. З цією метою ПП «Леополісбуд» було укладено зовнішньоекономічний договір Договір (Контракт) між ПП «Леополісбуд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «CERRAD» Sp.z.o.o №02/04/2020 від 01.02.2021 (далі Договір «Cerrad»). На виконання цього Договору «Cerrad» позивач здійснював імпорт та подальше митне оформлення ввезеного товару. У період від 06.07.2023 по 17.07.2023 відносно позивача Львівською митницею (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) було складено шістнадцять рішень про коригування митної вартості товару. Позивач, з усіма наведеними рішеннями про коригування митної вартості не погоджується, вважає їх незаконними, а саме проведення коригування безпідставним та необґрунтованим. Позивач вважає, що митний орган, здійснюючи коригування митної вартості товару, не врахував усіх ключових обставин справи та залишив поза увагою окремі документи, надані позивачем. Зокрема, митним органом не було враховано договірних положень між позивачем як покупцем та виробником товару як продавцем, первинні документи, щодо здійсненої господарської операції тощо. Натомість, у рішеннях про коригування митної вартості митний орган надає лише формальні підстави для коригування митної вартості товару, що спростовуються не лише наданими декларантом документами, а й прямими вказівками на це закону. Таким чином, на думку позивача митний орган не врахував усіх істотних обставин, хоча мав можливість та повинен був це зробити, чим допустив порушення принципу обґрунтованості, що передбачений п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України. Позивач вважає, що розбіжність заявленої митної вартості із митною вартістю товарів, що були ввезені раніше не є підставою, за якої митний орган уповноважений витребувати у декларанта додаткові документи. Попри це, відомості про коригування у оскаржуваному рішенні є формальними, такими що не містять усіх необхідних даних, необхідних для розуміння здійснених відповідачем розрахунків. З огляду на це, оскаржувані рішення не відповідає усім необхідним вимогам, передбаченим ст. 55 МК України. А тому, на думку позивача, митний орган при прийнятті рішення про коригування митної вартості діяв з підстав та не у спосіб, передбачений законодавством, чим допустив порушення принципу законності, визначеному п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України. Вказує, що висновки митного органу щодо наявності розбіжностей тощо у поданих під час митного оформлення документах не відповідають дійсності, оскільки задекларована ним у митних деклараціях митна вартість товару за основним методом (за ціною контракту) підтверджена наданими митному органу документами, які не містять неточностей чи розбіжностей. Крім цього, зазначив, що під час митного оформлення товарів до митних декларацій були надані всі документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України (далі - МК України), для підтвердження митної вартості, визначеної за першим методом (за ціною контракту). Митний орган не врахував умови поставки товару, визначені у зовнішньоекономічному контракті, і безпідставно, за відсутності обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів, витребував додаткові документи на підтвердження задекларованої декларантом митної вартості, так само, як і безпідставно вчинив наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товарів: не погодився із заявленою декларантом митною вартістю товарів, визначеною за ціною договору (контракту), прийняв рішення про коригування митної вартості товару із застосуванням методу 2б і в подальшому відмовив у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску товарів. На підставі наведеного вважає, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2023/900653/2 від 06.07.2023; № UA 209000/2023/900654/2 від 06.07.2023; № UA 209000/2023/900659/2 від 06.07.2023; № UA 209000/2023/900662/2 від 10.07.2023; № UA 209000/2023/900665/2 від 10.07.2023; № UA 209000/2023/900664/2 від 10.07.2023; № UA 209000/2023/900666/2 від 10.07.2023; № UA 209000/2023/900673/2 від 11.07.2023; № UA 209000/2023/900678/2 від 12.07.2023; № UA 209000/2023/900680/2 від 12.07.2023; № UA 209000/2023/900684/2 від 13.07.2023; № UA 209000/2023/900689/2 від 14.07.2023; № UA 209000/2023/900690/2 від 14.07.2023; № UA 209000/2023/900693/2 від 14.07.2023; № UA 209000/2023/900696/2 від 17.07.2023; № UA 209000/2023/900699/2 від 17.07.2023 є незаконним та необґрунтованим, такими, що підлягають скасуванню. Просив позов задовольнити.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04 січня 2024 року відкрито провадження у справі, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у встановлений законом строк надав відзив на позовну заяву. У відзиві митний орган детально описує процедуру здійснення коригування митної вартості товарів та приходить до висновку про те, що позивач не надав увесь необхідний обсяг документів; що надані документи містять розбіжності та не усю інформацію, а отже складові митної вартості не можна вважати такими, що є документально підтверджені та піддаються обчисленню. Свої твердження відповідач підкріплює аргументами про те, що витребування додаткових документів у позивача було обумовлене необхідністю оцінки наявних ризиків щодо можливого заниження митої вартості, необхідністю у зв`язку з цим перевірки даних щодо правильності формування ціни на задекларований товар, а також підтвердження того, наскільки обґрунтованим є декларування митної вартості товару за ціною, нижчою аніж та що вже наявна в митного органу, а також законодавчо закріпленого права митного органу упевнитись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку поданих для цілей визначення митної вартості. Вказує, що за результатами здійснення митних формальностей, сумніву митного органу не спростовано. Тобто, митниця мала право на витребування додаткових документів, оскільки надані документи містили розбіжності, а також були відсутні усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості; митниця в межах п. 5 ч. 4 ст. 54 МК України, має право письмово запитувати у декларанта додаткові документи для визначення дійсної митної вартості товарів. Відтак, і у даній справі, відповідач стверджує, що документи, які були подані до митного оформлення містили розбіжності, а також відсутні складові митної вартості, у зв`язку з чим у митного органу виникли обґрунтовані сумніви у правильності визначеної декларантом митної вартості, про що зазначено безпосередньо і в рішенні про коригування митної вартості. На вимогу митного органу додаткових документів, які б спростовували виявлені розбіжності декларантом не надано. Доводи позивача з приводу статистичної вартості є виключно припущенням позивача. Такі висновки не ґрунтуються на жодних доказах, жодних положеннях як Польського, так і Українського законодавства. Навпаки, за законодавством України, статистична вартість збігається із митною вартістю. На підставі таких доводів, Митниця, посилаючись на окремі постанови Верховного Суду України, наголошує, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачеві, і вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягають скасуванню. Просив у задоволенні позову відмовити.

Позивач надав до суду відповідь на відзив, у якій із доводами та міркуваннями відповідача не погодився, вказав, що доводи відповідача про те, що позивач в ході судового розгляду повинен доводити митну вартість товарів, що імпортувалися, не відповідають дійсності, оскільки позивачем було надано всі документи, передбачені статтею 53 МК України, тобто вжито всіх можливих заходів щодо підтвердження митної вартості товарів. Зазначив, що відповідачем як і в оскаржуваних рішеннях, так і у відзиві не доведено та не обґрунтовано належними та достатніми доводами й доказами наявність у поданих йому документах зазначених у частині 2 статті 53 Митного кодексу України розбіжностей, ознак підробки, відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, що унеможливлює законне витребування додаткових документів за частиною 3 статті 53 Митного кодексу України. Посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування обраного декларантом методу визначення митної вартості. За таких обставин, наведена в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості причина неможливості визнання задекларованої вартості товару є формальною і такою, що не відповідає цитованим правилам заповнення рішень про коригування митної вартості та суперечить приписам статті 58 МК України.

Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

ПП «Леополісбуд» зареєстроване як юридична особа від 14.12.2011 із присвоєнням коду . Основним видом економічної діяльності вказаного підприємства є оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (46.73).

Для здійснення своєї діяльності ПП «Леополісбуд» імпортує партії керамогранітної плитки. З цією метою ПП «Леополісбуд» було укладено зовнішньоекономічний договір Договір (Контракт) між ПП «Леополісбуд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «CERRAD» Sp.z.o.o №02/04/2020 від 01.02.2021 (далі Договір «Cerrad»).

Предметом Договору «Cerrad» є визначення умов продажу Покупцю Виробником товарів, що виготовляються компаніями з групи компаній Виробника, далі «Вироби», що входять до торгової пропозиції Виробника на території України (п. 1 параграфу 1 Договору «Cerrad»).

Перелік виробів, що підлягають продажу на основі цього Договору, а також їхня ціна, випливають із прайс-листа Виробника, вказуються у рахунках-фактурах. Загальна вартість договору становить 15 000 000 (п`ятнадцять мільйонів) євро (п. 3-4 параграфу 1 Договору «Cerrad»).

Сторони у п. 1 параграфу 4 Договору «Cerrad» визначили, що поставка здійснюватиметься на підставі Інкотермс 2010 на базі FCA-Страховіце. Детальні умови доставки товару зазначаються у рахунку-фактурі.

Виробник в свою чергу зобов`язується надати Покупцеві одночасно з товаром рахунок фактуру та CMR (п. 4 параграфу 4 Договору «Cerrad»).

Положення з приводу формування та визначення ціни товару наведені у параграфі 5 «Ціни» Договору «Cerrad». Так, ціни виробів встановлені в євро. Ціна за товар, кількість та асортимент вказуються у рахунку-фактурі на кожну партію товару окремо. Вартість тари і упаковки включена у ціну товару. У разі проведення Виробником акцій на продані товари, або збільшену кількість замовлень, зроблених Покупцем, або в інших випадках на розсуд Виробника, Виробник має право надавати покупцю знижки на замовлені ним товари також після подання та прийняття замовлення (п. 1,2,4 параграфу 5 Договору «Cerrad»).

На виконання цього Договору «Cerrad» позивач здійснював імпорт та подальше митне оформлення ввезеного товару. У період від 06.07.2023 по 17.07.2023 відносно позивача Львівською митницею (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) було складено шістнадцять рішень про коригування митної вартості товару.

06.07.2023 року Приватне підприємство «Леополісбуд» подало до митного оформлення митну декларацію №23UA81U1 разом з товаросупровідними документами, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №(S)FSE-198/06/23/DEX від 30.06.23, автотранспортна накладна № 430184 від 05.07.23, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №СФ-0700004 від 04.07.23, заявка на перевезення від 30.06.23, прайс-лист виробника товару від 25.05.23, зовнішньоекономічний договір (контракт) №02/04/2020 від 01.02.2021, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 21.06.23, договір (контракт) на перевезення №1804-1 від 18.04.17, платіжні доручення на оплату товару від 06.07.23, декларацію країни відправлення №23PL341010E0201069 від 05.07.23, інші некласифіковані документи.

06.07.2023 року Приватне підприємство «Леополісбуд» подало до митного оформлення митну декларацію №23UA71U7 разом з товаросупровідними документами, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №(S)FSE-195/06/23/DEX від 30.06.23, автотранспортна накладна № А 427485 від 05.07.23, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №СФ-0700003 від 04.07.23, заявка на перевезення від 30.06.23, прайс-лист виробника товару від 25.05.23, зовнішньоекономічний договір (контракт) №02/04/2020 від 01.02.2021, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 21.06.23, договір (контракт) на перевезення №1804-1 від 18.04.17, платіжні доручення на оплату товару від 06.07.23, декларацію країни відправлення №23PL341010E0200302 від 05.07.23, інші некласифіковані документи.

07.07.2023 року Приватне підприємство «Леополісбуд» подало до митного оформлення митну декларацію №23UA54U4 разом з товаросупровідними документами, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №(S)FSE-196/06/23/DEX від 30.06.23, автотранспортна накладна № б/н від 06.07.23, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №218 від 06.07.23, заявка на перевезення від 05.07.23, прайс-лист виробника товару від 25.05.23, зовнішньоекономічний договір (контракт) №02/04/2020 від 01.02.2021, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 21.06.23, договір (контракт) на перевезення №1403-1 від 14.03.17, платіжні доручення на оплату товару від 07.07.23, декларацію країни відправлення №23PL341010E0202055 від 06.07.23, інші некласифіковані документи.

10.07.2023 року Приватне підприємство «Леополісбуд» подало до митного оформлення митну декларацію №23UA83U6 разом з товаросупровідними документами, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №(S)FSE-194/06/23/DEX від 30.06.23, автотранспортна накладна № А 415497 від 06.07.23, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №ЛТ00-000101 від 05.07.23, заявка на перевезення від 05.07.23, прайс-лист виробника товару від 25.05.23, зовнішньоекономічний договір (контракт) №02/04/2020 від 01.02.2021, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 21.06.23, договір (контракт) на перевезення №0907-1 від 09.07.18, платіжні доручення на оплату товару від 10.07.23, декларацію країни відправлення №23PL341010E0202617 від 06.07.23, інші некласифіковані документи.

10.07.2023 року Приватне підприємство «Леополісбуд» подало до митного оформлення митну декларацію №23UA82U4 разом з товаросупровідними документами, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №(S)FSE-199/06/23/DEX від 30.06.23, автотранспортна накладна № А 430137 від 07.07.23, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №СФ-0700008 від 06.07.23, заявка на перевезення від 05.07.23, прайс-лист виробника товару від 25.05.23, зовнішньоекономічний договір (контракт) №02/04/2020 від 01.02.2021, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 21.06.23, договір (контракт) на перевезення №1804-1 від 18.04.17, платіжні доручення на оплату товару від 10.07.23, декларацію країни відправлення №23PL341010E0203456 від 07.07.23, інші некласифіковані документи.

10.07.2023 року Приватне підприємство «Леополісбуд» подало до митного оформлення митну декларацію №23UA97U7 разом з товаросупровідними документами, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №(S)FSE-164/06/23/DEX від 30.06.23, автотранспортна накладна № б/н від 11.07.23, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №5680/07 від 03.07.23, заявка на перевезення від 30.06.23, прайс-лист виробника товару від 25.05.23, зовнішньоекономічний договір (контракт) №02/04/2020 від 01.02.2021, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 21.06.23, договір (контракт) на перевезення №012/01 від 12.01.15, платіжні доручення на оплату товару від 10.07.23, декларацію країни відправлення №23PL341010E0198675 від 03.07.23, інші некласифіковані документи.

10.07.2023 року Приватне підприємство «Леополісбуд» подало до митного оформлення митну декларацію №23UA51U1 разом з товаросупровідними документами, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №(S)FSE-192/06/23/DEX від 30.06.23, автотранспортна накладна № б/н від 06.07.23, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №5682/07 від 06.07.23, заявка на перевезення від 05.07.23, прайс-лист виробника товару від 25.05.23, зовнішньоекономічний договір (контракт) №02/04/2020 від 01.02.2021, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 21.06.23, договір (контракт) на перевезення №012/01 від 12.01.15, платіжні доручення на оплату товару від 10.07.23, декларацію країни відправлення №23PL341010E0202858 від 06.07.23, інші некласифіковані документи.

11.07.2023 року Приватне підприємство «Леополісбуд» подало до митного оформлення митну декларацію №23UA83U5 разом з товаросупровідними документами, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №(S)FSE-3/07/23/DEX від 10.07.23, автотранспортна накладна № А 427422 від 10.07.23, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №СФ-0700011 від 10.07.23, прайс-лист виробника товару від 25.05.23, зовнішньоекономічний договір (контракт) №02/04/2020 від 01.02.2021, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 21.06.23, договір (контракт) на перевезення №1804-1 від 18.04.17, платіжні доручення на оплату товару від 11.07.23, декларацію країни відправлення №23PL341010E0205115 від 10.07.23, інші некласифіковані документи.

11.07.2023 року Приватне підприємство «Леополісбуд» подало до митного оформлення митну декларацію №23UA60U3 разом з товаросупровідними документами, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №(S)FSE-183/06/23/DEX від 30.06.23, автотранспортна накладна № А 939877 від 10.07.23, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №4086 від 10.07.23, заявка на перевезення від 07.07.23, прайс-лист виробника товару від 25.05.23, зовнішньоекономічний договір (контракт) №02/04/2020 від 01.02.2021, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 21.06.23, договір (контракт) на перевезення №2809-1 від 28.09.15, платіжні доручення на оплату товару від 11.07.23, декларацію країни відправлення №23PL341010E0205653 від 10.07.23, інші некласифіковані документи.

12.07.2023 року Приватне підприємство «Леополісбуд» подало до митного оформлення митну декларацію №23UA99U7 разом з товаросупровідними документами, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №(S)FSE-191/06/23/DEX від 30.06.23, автотранспортна накладна №б/н від 11.07.23, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №СФ-0700013 від 11.07.23, заявка на перевезення від 10.07.23, прайс-лист виробника товару від 25.05.23, зовнішньоекономічний договір (контракт) №02/04/2020 від 01.02.2021, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 21.06.23, договір (контракт) на перевезення №1804-1 від 18.04.17, платіжні доручення на оплату товару від 12.07.23, декларацію країни відправлення №23PL341010E0206864 від 11.07.23, інші некласифіковані документи.

11.07.2023 року Приватне підприємство «Леополісбуд» подало до митного оформлення митну декларацію №23UA68U6 разом з товаросупровідними документами, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №(S)FSE-9/07/23/DEX від 11.07.23, автотранспортна накладна №А 403018 від 11.07.23, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №СФ-0700014 від 11.07.23, заявка на перевезення від 10.07.23, прайс-лист виробника товару від 25.05.23, зовнішньоекономічний договір (контракт) №02/04/2020 від 01.02.2021, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 21.06.23, договір (контракт) на перевезення №1804-1 від 18.04.17, платіжні доручення на оплату товару від 13.07.23, декларацію країни відправлення №23PL341010E0207403 від 11.07.23, інші некласифіковані документи.

13.07.2023 року Приватне підприємство «Леополісбуд» подало до митного оформлення митну декларацію №23UA59U0 разом з товаросупровідними документами, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №(S)FSE-16/07/23/DEX від 12.07.23, автотранспортна накладна №А 415480 від 12.07.23, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №ЛТ00-000103 від 11.07.23, заявка на перевезення від 11.07.23, прайс-лист виробника товару від 25.05.23, зовнішньоекономічний договір (контракт) №02/04/2020 від 01.02.2021, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 21.06.23, договір (контракт) на перевезення №0907-1 від 09.07.18, платіжні доручення на оплату товару від 14.07.23, декларацію країни відправлення №23PL341010E0209006 від 12.07.23, інші некласифіковані документи.

13.07.2023 року Приватне підприємство «Леополісбуд» подало до митного оформлення митну декларацію №23UA60U2 разом з товаросупровідними документами, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №(S)FSE-20/07/23/DEX від 12.07.23, автотранспортна накладна №А 415475 від 12.07.23, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №ЛТ00-000104 від 10.07.23, заявка на перевезення від 10.07.23, прайс-лист виробника товару від 25.05.23, зовнішньоекономічний договір (контракт) №02/04/2020 від 01.02.2021, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 21.06.23, договір (контракт) на перевезення №0907-1 від 09.07.18, платіжні доручення на оплату товару від 14.07.23, декларацію країни відправлення №23PL341010E0209271 від 12.07.23, інші некласифіковані документи.

14.07.2023 року Приватне підприємство «Леополісбуд» подало до митного оформлення митну декларацію №23UA19U9 разом з товаросупровідними документами, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №(S)FSE-180/06/23/DEX від 30.06.23, автотранспортна накладна №б/н від 12.07.23, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №137/23 від 12.07.23, заявка на перевезення від 11.07.23, прайс-лист виробника товару від 25.05.23, зовнішньоекономічний договір (контракт) №02/04/2020 від 01.02.2021, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 21.06.23, договір (контракт) на перевезення №3105-1 від 31.05.17, платіжні доручення на оплату товару від 14.07.23, декларацію країни відправлення №23PL341010E0209220 від 12.07.23, інші некласифіковані документи.

14.07.2023 року Приватне підприємство «Леополісбуд» подало до митного оформлення митну декларацію №23UA45U1 разом з товаросупровідними документами, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №(S)FSE-27/07/23/DEX від 13.07.23, автотранспортна накладна №б/н від 13.07.23, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №230 від 13.07.23, заявка на перевезення від 11.07.23, прайс-лист виробника товару від 25.05.23, зовнішньоекономічний договір (контракт) №02/04/2020 від 01.02.2021, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 21.06.23, договір (контракт) на перевезення №1403-1 від 14.03.17, платіжні доручення на оплату товару від 14.07.23, декларацію країни відправлення №23PL341010E0210607 від 13.07.23, інші некласифіковані документи.

17.07.2023 року Приватне підприємство «Леополісбуд» подало до митного оформлення митну декларацію №23UA23U6 разом з товаросупровідними документами, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №(S)FSE-184/06/23/DEX від 13.07.23, автотранспортна накладна №А 430187 від 14.07.23, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №СФ-0700016 від 13.07.23, прайс-лист виробника товару від 25.05.23, зовнішньоекономічний договір (контракт) №02/04/2020 від 01.02.2021, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 21.06.23, договір (контракт) на перевезення №1804-1 від 18.04.17, платіжні доручення на оплату товару від 17.07.23, декларацію країни відправлення №23PL341010E0211114 від 14.07.23, інші некласифіковані документи.

Митниця, дослідивши документи, додані позивачем до митної декларації, надіслала позивачу вимогу, якою відповідно до ст. 53 Митного кодексу України просила надати додаткові документи для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару. Декларантом надіслано додаткові документи, які були наявні у декларанта відповідно до вимог митниці.

Однак, під час здійснення відповідачем контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності. Відповідно, митним органом визначено митну вартість за додатковим методом 2б (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) та зобов`язано ПП «Леополісбуд» подати нові митні декларації за ціною товару, яка зазначена в Рішеннях про коригування митної вартості.

Після розгляду усього наданого пакету документів, Митниця не погодилась із заявленою позивачем митною вартістю товарів та прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів відносно позивача, а саме:

1. № UA 209000/2023/900653/2 від 06.07.2023. У своєму рішенні Митниця висловила зауваження, а саме: (І) в пункті 3 контракту від 01.02.2021 №02/04/2020 вказано, що умовою придбання Виробів у Виробника є подання замовлення Покупцем. Також, в п.5 контракту зазначено, що у разі проведення виробником акцій на продані товари, або збільшену кількість замовлень, зроблених покупцем, виробник має право надавати покупцю знижки на замовлені ним товари - також після подання та прийняття замовлення. Згідно з п. 6.3 контракту рахунок-Фактура продажу видається відповідно до умов підтвердженого замовлення. Замовлення до митного оформлення не подавалось; (ІІ) в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару що зазначена у фактурі №(S)FSE-198/06/23/DEX від 30.06.2023. На підставі методу коригування 2б джерелом коригування митної вартості слугувала МД UA209190/2023/30955 від 28.06.23

За наслідками здійснених митних формальностей, позивачем здійснено випуск у вільний обіг товарів на підставі положення ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України за ВМД ІМ 40 ДЕ № 23UA15U8 згідно з якою сплачено заставу грошових коштів у відповідності до розрахованої відповідачем нової митної вартості і додатково нараховано 26 677,64 грн митних платежів (20% ПДВ на загальну суму 26 677,64 грн).

2. № UA 209000/2023/900654/2 від 06.07.2023. У своєму рішенні Митниця висловила зауваження, а саме: (І) в пункті 3 контракту від 01.02.2021 №02/04/2020 вказано, що умовою придбання Виробів у Виробника є подання замовлення Покупцем. Також, в п.5 контракту зазначено, що у разі проведення виробником акцій на продані товари, або збільшену кількість замовлень, зроблених покупцем, виробник має право надавати покупцю знижки на замовлені ним товари - також після подання та прийняття замовлення. Згідно з п. 6.3 контракту рахунок-Фактура продажу видається відповідно до умов підтвердженого замовлення. Замовлення до митного оформлення не подавалось; (ІІ) в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару що зазначена у фактурі №(S)FSE-195/06/23/DEX від 30.06.2023. На підставі методу коригування 2б джерелом коригування митної вартості слугувала МД UA209170/2023/45933 від 12.06.23.

За наслідками здійснених митних формальностей, позивачем здійснено випуск у вільний обіг товарів на підставі положення ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України за ВМД ІМ 40 ДЕ № 23UA32U7 згідно з якою сплачено заставу грошових коштів у відповідності до розрахованої відповідачем нової митної вартості і додатково нараховано 40296, 43 грн митних платежів (20% ПДВ на загальну суму 40296, 43 грн).

3. № UA 209000/2023/900659/2 від 06.07.2023. У своєму рішенні Митниця висловила зауваження, а саме: (І) в пункті 3 контракту від 01.02.2021 №02/04/2020 вказано, що умовою придбання Виробів у Виробника є подання замовлення Покупцем. Також, в п.5 контракту зазначено, що у разі проведення виробником акцій на продані товари, або збільшену кількість замовлень, зроблених покупцем, виробник має право надавати покупцю знижки на замовлені ним товари - також після подання та прийняття замовлення. Згідно з п. 6.3 контракту рахунок-Фактура продажу видається відповідно до умов підтвердженого замовлення. Замовлення до митного оформлення не подавалось; (ІІ) в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару що зазначена у фактурі №(S)FSE-196/06/23/DEX від 30.06.2023. На підставі методу коригування 2б джерелом коригування митної вартості слугувала МД UA209170/2023/45933 від 12.06.23.

За наслідками здійснених митних формальностей, позивачем здійснено випуск у вільний обіг товарів на підставі положення ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України за ВМД ІМ 40 ДЕ № 23UA87U0 згідно з якою сплачено заставу грошових коштів у відповідності до розрахованої відповідачем нової митної вартості і додатково нараховано 40 042,34 грн митних платежів (20% ПДВ на загальну суму 40 042,34 грн.).

4. № UA 209000/2023/900662/2 від 10.07.2023. У своєму рішенні Митниця висловила зауваження, а саме: (І) в пункті 3 контракту від 01.02.2021 №02/04/2020 вказано, що умовою придбання Виробів у Виробника є подання замовлення Покупцем. Також, в п.5 контракту зазначено, що у разі проведення виробником акцій на продані товари, або збільшену кількість замовлень, зроблених покупцем, виробник має право надавати покупцю знижки на замовлені ним товари - також після подання та прийняття замовлення. Згідно з п. 6.3 контракту рахунок-Фактура продажу видається відповідно до умов підтвердженого замовлення. Замовлення до митного оформлення не подавалось; (ІІ) в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару що зазначена у фактурі №(S)FSE-194/06/23/DEX від 30.06.2023. На підставі методу коригування 2б джерелом коригування митної вартості слугувала МД № UA209170/2023/34581 від 05.05.2023.

За наслідками здійснених митних формальностей, позивачем здійснено випуск у вільний обіг товарів на підставі положення ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України за ВМД ІМ 40 ДЕ № 23UA18U9 згідно з якою сплачено заставу грошових коштів у відповідності до розрахованої відповідачем нової митної вартості і додатково нараховано 26 178,11 грн митних платежів (20% ПДВ на загальну суму 26 178,11 грн).

5. № UA 209000/2023/900665/2 від 10.07.2023. У своєму рішенні Митниця висловила зауваження, а саме: (І) в пункті 3 контракту від 01.02.2021 №02/04/2020 вказано, що умовою придбання Виробів у Виробника є подання замовлення Покупцем. Також, в п.5 контракту зазначено, що у разі проведення виробником акцій на продані товари, або збільшену кількість замовлень, зроблених покупцем, виробник має право надавати покупцю знижки на замовлені ним товари - також після подання та прийняття замовлення. Згідно з п. 6.3 контракту рахунок-Фактура продажу видається відповідно до умов підтвердженого замовлення. Замовлення до митного оформлення не подавалось; (ІІ) в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару що зазначена у фактурі №(S)FSE-199/06/23/DEX від 30.06.2023. На підставі методу коригування 2б джерелом коригування митної вартості слугувала МД № UA209170/2023/34581 від 05.05.2023.

За наслідками здійснених митних формальностей, позивачем здійснено випуск у вільний обіг товарів на підставі положення ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України за ВМД ІМ 40 ДЕ № 23UA25U6 згідно з якою сплачено заставу грошових коштів у відповідності до розрахованої відповідачем нової митної вартості і додатково нараховано 10 881,70 грн митних платежів (20% ПДВ на загальну суму 10 881,70 грн).

6. № UA 209000/2023/900664/2 від 10.07.2023. У своєму рішенні Митниця висловила зауваження, а саме: (І) в пункті 3 контракту від 01.02.2021 №02/04/2020 вказано, що умовою придбання Виробів у Виробника є подання замовлення Покупцем. Також, в п.5 контракту зазначено, що у разі проведення виробником акцій на продані товари, або збільшену кількість замовлень, зроблених покупцем, виробник має право надавати покупцю знижки на замовлені ним товари - також після подання та прийняття замовлення. Згідно з п. 6.3 контракту рахунок-Фактура продажу видається відповідно до умов підтвердженого замовлення. Замовлення до митного оформлення не подавалось; (ІІ) в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару що зазначена у фактурі №(S)FSE-164/06/23/DEX від 30.06.2023. На підставі методу коригування 2б джерелом коригування митної вартості слугувала МД UA209170/2023/45933 від 12.06.23.

За наслідками здійснених митних формальностей, позивачем здійснено випуск у вільний обіг товарів на підставі положення ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України за ВМД ІМ 40 ДЕ № 23UA13U3 згідно з якою сплачено заставу грошових коштів у відповідності до розрахованої відповідачем нової митної вартості і додатково нараховано 49 645,47 грн митних платежів (20% ПДВ на загальну суму 49 645,47 грн).

7. № UA 209000/2023/900666/2 від 10.07.2023. У своєму рішенні Митниця висловила зауваження, а саме: (І) в пункті 3 контракту від 01.02.2021 №02/04/2020 вказано, що умовою придбання Виробів у Виробника є подання замовлення Покупцем. Також, в п.5 контракту зазначено, що у разі проведення виробником акцій на продані товари, або збільшену кількість замовлень, зроблених покупцем, виробник має право надавати покупцю знижки на замовлені ним товари - також після подання та прийняття замовлення. Згідно з п. 6.3 контракту рахунок-Фактура продажу видається відповідно до умов підтвердженого замовлення. Замовлення до митного оформлення не подавалось; (ІІ) в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару що зазначена у фактурі №(S)FSE-192/06/23/DEX від 30.06.2023. На підставі методу коригування 2б джерелом коригування митної вартості слугувала МД № UA209170/2023/34581 від 05.05.2023.

За наслідками здійснених митних формальностей, позивачем здійснено випуск у вільний обіг товарів на підставі положення ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України за ВМД ІМ 40 ДЕ № 23UA29U2 згідно з якою сплачено заставу грошових коштів у відповідності до розрахованої відповідачем нової митної вартості і додатково нараховано 33 417,55 грн митних платежів (20% ПДВ на загальну суму 33 417,55 грн).

8. № UA 209000/2023/900673/2 від 11.07.2023. У своєму рішенні Митниця висловила зауваження, а саме: (І) в пункті 3 контракту від 01.02.2021 №02/04/2020 вказано, що умовою придбання Виробів у Виробника є подання замовлення Покупцем. Також, в п.5 контракту зазначено, що у разі проведення виробником акцій на продані товари, або збільшену кількість замовлень, зроблених покупцем, виробник має право надавати покупцю знижки на замовлені ним товари - також після подання та прийняття замовлення. Згідно з п. 6.3 контракту рахунок-Фактура продажу видається відповідно до умов підтвердженого замовлення. Замовлення до митного оформлення не подавалось; (ІІ) в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару що зазначена у фактурі №(S)FSE-3/07/23/DEX від 10.07.2023. На підставі методу коригування 2б джерелом коригування митної вартості слугувала МД UA209170/2023/45933 від 12.06.23.

За наслідками здійснених митних формальностей, позивачем здійснено випуск у вільний обіг товарів на підставі положення ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України за ВМД ІМ 40 ДЕ № 23UA23U0 згідно з якою сплачено заставу грошових коштів у відповідності до розрахованої відповідачем нової митної вартості і додатково нараховано 32 401,06 грн митних платежів (20% ПДВ на загальну суму 32 401,06 грн).

9. № UA 209000/2023/900678/2 від 12.07.2023. У своєму рішенні Митниця висловила зауваження, а саме: (І) в пункті 3 контракту від 01.02.2021 №02/04/2020 вказано, що умовою придбання Виробів у Виробника є подання замовлення Покупцем. Також, в п.5 контракту зазначено, що у разі проведення виробником акцій на продані товари, або збільшену кількість замовлень, зроблених покупцем, виробник має право надавати покупцю знижки на замовлені ним товари - також після подання та прийняття замовлення. Згідно з п. 6.3 контракту рахунок-Фактура продажу видається відповідно до умов підтвердженого замовлення. Замовлення до митного оформлення не подавалось; (ІІ) в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару що зазначена у фактурі №(S)FSE-183/06/23/DEX від 30.06.2023. На підставі методу коригування 2б джерелом коригування митної вартості слугувала МД № 100320/2023/12519 від 17.05.2023.

За наслідками здійснених митних формальностей, позивачем здійснено випуск у вільний обіг товарів на підставі положення ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України за ВМД ІМ 40 ДЕ № 23UA17U7 згідно з якою сплачено заставу грошових коштів у відповідності до розрахованої відповідачем нової митної вартості і додатково нараховано 36 614,40 грн митних платежів (20% ПДВ на загальну суму 36 614,40 грн).

10. № UA 209000/2023/900680/2 від 12.07.2023. У своєму рішенні Митниця висловила зауваження, а саме: (І) в пункті 3 контракту від 01.02.2021 №02/04/2020 вказано, що умовою придбання Виробів у Виробника є подання замовлення Покупцем. Також, в п.5 контракту зазначено, що у разі проведення виробником акцій на продані товари, або збільшену кількість замовлень, зроблених покупцем, виробник має право надавати покупцю знижки на замовлені ним товари - також після подання та прийняття замовлення. Згідно з п. 6.3 контракту рахунок-Фактура продажу видається відповідно до умов підтвердженого замовлення. Замовлення до митного оформлення не подавалось; (ІІ) в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару що зазначена у фактурі №(S)FSE-191/06/23/DEX від 30.06.2023. На підставі методу коригування 2б джерелом коригування митної вартості слугувала МД № 100320/2023/12519 від 17.05.2023, МД № 100230/230/11784 від 02.06.2023.

За наслідками здійснених митних формальностей, позивачем здійснено випуск у вільний обіг товарів на підставі положення ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України за ВМД ІМ 40 ДЕ № 23UA04U2 згідно з якою сплачено заставу грошових коштів у відповідності до розрахованої відповідачем нової митної вартості і додатково нараховано 32 144,61 грн митних платежів (20% ПДВ на загальну суму 32 144,61 грн).

11. № UA 209000/2023/900684/2 від 13.07.2023. У своєму рішенні Митниця висловила зауваження, а саме: (І) в пункті 3 контракту від 01.02.2021 №02/04/2020 вказано, що умовою придбання Виробів у Виробника є подання замовлення Покупцем. Також, в п.5 контракту зазначено, що у разі проведення виробником акцій на продані товари, або збільшену кількість замовлень, зроблених покупцем, виробник має право надавати покупцю знижки на замовлені ним товари - також після подання та прийняття замовлення. Згідно з п. 6.3 контракту рахунок-Фактура продажу видається відповідно до умов підтвердженого замовлення. Замовлення до митного оформлення не подавалось; (ІІ) в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару що зазначена у фактурі №(S)FSE-9/07/23/DEX від 11.07.2023. На підставі методу коригування 2б джерелом коригування митної вартості слугувала МД № 100320/2023/12519 від 17.05.2023, МД № 100230/230/11784 від 02.06.2023, МД № 209190/2023/32827 від 08.07.2023.

За наслідками здійснених митних формальностей, позивачем здійснено випуск у вільний обіг товарів на підставі положення ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України за ВМД ІМ 40 ДЕ № 23UA69U4 згідно з якою сплачено заставу грошових коштів у відповідності до розрахованої відповідачем нової митної вартості і додатково нараховано 14 856,19 грн митних платежів (20% ПДВ на загальну суму 14 856,19 грн).

12. № UA 209000/2023/900689/2 від 14.07.2023. У своєму рішенні Митниця висловила зауваження, а саме: (І) в пункті 3 контракту від 01.02.2021 №02/04/2020 вказано, що умовою придбання Виробів у Виробника є подання замовлення Покупцем. Також, в п.5 контракту зазначено, що у разі проведення виробником акцій на продані товари, або збільшену кількість замовлень, зроблених покупцем, виробник має право надавати покупцю знижки на замовлені ним товари - також після подання та прийняття замовлення. Згідно з п. 6.3 контракту рахунок-Фактура продажу видається відповідно до умов підтвердженого замовлення. Замовлення до митного оформлення не подавалось; (ІІ) в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару що зазначена у фактурі №(S)FSE-16/07/23/DEX від 12.07.2023. На підставі методу коригування 2б джерелом коригування митної вартості слугувала МД № 100320/2023/12519 від 17.05.2023.

За наслідками здійснених митних формальностей, позивачем здійснено випуск у вільний обіг товарів на підставі положення ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України за ВМД ІМ 40 ДЕ № 23UA08U8 згідно з якою сплачено заставу грошових коштів у відповідності до розрахованої відповідачем нової митної вартості і додатково нараховано 26 427,59 грн митних платежів (20% ПДВ на загальну суму 26 427,59 грн).

13. № UA 209000/2023/900690/2 від 14.07.2023. У своєму рішенні Митниця висловила зауваження, а саме: (І) в пункті 3 контракту від 01.02.2021 №02/04/2020 вказано, що умовою придбання Виробів у Виробника є подання замовлення Покупцем. Також, в п.5 контракту зазначено, що у разі проведення виробником акцій на продані товари, або збільшену кількість замовлень, зроблених покупцем, виробник має право надавати покупцю знижки на замовлені ним товари - також після подання та прийняття замовлення. Згідно з п. 6.3 контракту рахунок-Фактура продажу видається відповідно до умов підтвердженого замовлення. Замовлення до митного оформлення не подавалось; (ІІ) в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару що зазначена у фактурі №(S)FSE-20/07/23/DEX від 12.07.2023. На підставі методу коригування 2б джерелом коригування митної вартості слугувала МД № 100320/2023/12519 від 17.05.2023, МД № 100230/230/11784 від 02.06.2023.

За наслідками здійснених митних формальностей, позивачем здійснено випуск у вільний обіг товарів на підставі положення ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України за ВМД ІМ 40 ДЕ № 23UA15U5 згідно з якою сплачено заставу грошових коштів у відповідності до розрахованої відповідачем нової митної вартості і додатково нараховано 12 538,24 грн митних платежів (20% ПДВ на загальну суму 12 538,24 грн).

14. № UA 209000/2023/900693/2 від 14.07.2023.

У своєму рішенні Митниця висловила зауваження, а саме: (І) в пункті 3 контракту від 01.02.2021 №02/04/2020 вказано, що умовою придбання Виробів у Виробника є подання замовлення Покупцем. Також, в п.5 контракту зазначено, що у разі проведення виробником акцій на продані товари, або збільшену кількість замовлень, зроблених покупцем, виробник має право надавати покупцю знижки на замовлені ним товари - також після подання та прийняття замовлення. Згідно з п. 6.3 контракту рахунок-Фактура продажу видається відповідно до умов підтвердженого замовлення. Замовлення до митного оформлення не подавалось; (ІІ) в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару що зазначена у фактурі №(S)FSE-180/06/23/DEX від 30.06.2023. На підставі методу коригування 2б джерелом коригування митної вартості слугувала МД UA209170/2023/45933 від 12.06.23.

За наслідками здійснених митних формальностей, позивачем здійснено випуск у вільний обіг товарів на підставі положення ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України за ВМД ІМ 40 ДЕ № 23UA28U7 згідно з якою сплачено заставу грошових коштів у відповідності до розрахованої відповідачем нової митної вартості і додатково нараховано 37 488,65 грн митних платежів (20% ПДВ на загальну суму 37 488,65 грн).

15. № UA 209000/2023/900696/2 від 17.07.2023. У своєму рішенні Митниця висловила зауваження, а саме: (І) в пункті 3 контракту від 01.02.2021 №02/04/2020 вказано, що умовою придбання Виробів у Виробника є подання замовлення Покупцем. Також, в п.5 контракту зазначено, що у разі проведення виробником акцій на продані товари, або збільшену кількість замовлень, зроблених покупцем, виробник має право надавати покупцю знижки на замовлені ним товари - також після подання та прийняття замовлення. Згідно з п. 6.3 контракту рахунок-Фактура продажу видається відповідно до умов підтвердженого замовлення. Замовлення до митного оформлення не подавалось; (ІІ) в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару що зазначена у фактурі №(S)FSE-27/07/23/DEX від 13.07.2023. На підставі методу коригування 2б джерелом коригування митної вартості слугувала МД № UA209170/2023/34581 від 05.05.2023.

За наслідками здійснених митних формальностей, позивачем здійснено випуск у вільний обіг товарів на підставі положення ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України за ВМД ІМ 40 ДЕ № 23UA46U7 згідно з якою сплачено заставу грошових коштів у відповідності до розрахованої відповідачем нової митної вартості і додатково нараховано 20 883,48 грн митних платежів (20% ПДВ на загальну суму 20 883,48 грн).

16. № UA 209000/2023/900699/2 від 17.07.2023. У своєму рішенні Митниця висловила зауваження, а саме: (І) в пункті 3 контракту від 01.02.2021 №02/04/2020 вказано, що умовою придбання Виробів у Виробника є подання замовлення Покупцем. Також, в п.5 контракту зазначено, що у разі проведення виробником акцій на продані товари, або збільшену кількість замовлень, зроблених покупцем, виробник має право надавати покупцю знижки на замовлені ним товари - також після подання та прийняття замовлення. Згідно з п. 6.3 контракту рахунок-Фактура продажу видається відповідно до умов підтвердженого замовлення. Замовлення до митного оформлення не подавалось; (ІІ) в експортній декларації країни відправлення вартість товару не відповідає вартості товару що зазначена у фактурі №(S)FSE-184/06/23/DEX від 30.06.2023 На підставі методу коригування 2б джерелом коригування митної вартості слугувала МД № UA209170/2023/34581 від 05.05.2023.

За наслідками здійснених митних формальностей, позивачем здійснено випуск у вільний обіг товарів на підставі положення ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України за ВМД ІМ 40 ДЕ № 23UA19U8 згідно з якою сплачено заставу грошових коштів у відповідності до розрахованої відповідачем нової митної вартості і додатково нараховано 34 535,60 грн митних платежів (20% ПДВ на загальну суму 34 535,60 грн).

Предметом цього позову є рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2023/900653/2 від 06.07.2023; № UA 209000/2023/900654/2 від 06.07.2023; № UA 209000/2023/900659/2 від 06.07.2023; № UA 209000/2023/900662/2 від 10.07.2023; № UA 209000/2023/900665/2 від 10.07.2023; № UA 209000/2023/900664/2 від 10.07.2023; № UA 209000/2023/900666/2 від 10.07.2023; № UA 209000/2023/900673/2 від 11.07.2023; № UA 209000/2023/900678/2 від 12.07.2023; № UA 209000/2023/900680/2 від 12.07.2023; № UA 209000/2023/900684/2 від 13.07.2023; № UA 209000/2023/900689/2 від 14.07.2023; № UA 209000/2023/900690/2 від 14.07.2023; № UA 209000/2023/900693/2 від 14.07.2023; № UA 209000/2023/900696/2 від 17.07.2023; № UA 209000/2023/900699/2 від 17.07.2023.

Отже, при розгляді цієї справи, суд має надати цим рішенням оцінку на предмет відповідності чинним нормативно-правовим актам, через призму верховенства права та критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені у частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Окрім цього, для зручності та зрозумілості, оцінка на предмет правомірності оскаржуваних актів буде проводитись, виходячи із релевантних норм права, а також обґрунтувань, які такі рішення містять.

Відповідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 1 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI (далі - МК України, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Частиною 1 статті 246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно частини 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частини 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно частини 8 статті 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів:

1) заявлений митний режим, тип декларації та відомості про особливості переміщення;

2) відомості про декларанта, уповноважену особу, яка склала декларацію, відправника, одержувача, перевізника товарів і сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), а в разі якщо зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено на підставі посередницького договору, - також про іншу, крім сторони зовнішньоекономічного договору (контракту), сторону такого посередницького договору;

3) відомості про найменування країн відправлення та призначення;

4) відомості про транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для міжнародного перевезення товарів та/або їх перевезення митною територією України під митним контролем, та контейнери;

5) відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів;

6) відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про надання забезпечення сплати митних платежів: а) ставки митних платежів; б) застосування пільг зі сплати митних платежів; в) суми митних платежів; г) офіційний курс валюти України до іноземної валюти, у якій складені рахунки, визначений відповідно до статті 3-1 цього Кодексу; ґ) спосіб і особливості нарахування та сплати митних платежів; д) спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі надання забезпечення сплати митних платежів);

7) відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), та його основні умови;

8) відомості, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України;

9) відомості про документи, передбачені частиною третьою статті 335 цього Кодексу;

10) довідковий номер декларації (за бажанням декларанта).

Відповідно до статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно із частиною 1 статті 51, частиною 1 статті 52 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено частиною 2 статті 52 МК України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно із частинами 1, 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно частини 1-3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу

Частиною 5 статті 54 МК України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно із частиною 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частинами 2 та 3 статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частин 4,5 статті 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Пунктом 6 частини 10 статті 58 МК України визначено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

У свою чергу, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню, витрати на транспортування після ввезення (пункт 2 частини 11 статті 58 МК України).

Враховуючи зазначене, суд вражає за доцільне визначити те, що обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачу.

При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митного органу є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 18 травня 2022 року у справі № 620/1735/20.

Також, Верховним Судом ще у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №809/1884/16 та від 14 серпня 2018 року у справі №826/5868/16 наголошувалося, що відповідно положень статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

При цьому, враховуючи фактичні обсяги партії товарів, для визначення митної вартості використовується найменша вартість із альтернативних, згідно наявної у митного органу інформації.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом з тим дискреційні функції таких органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

Витребування документів, визначених частиною 3 статті 53 МК України, може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей щодо заявленої митної вартості товару, а саме: якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України: 1) містять розбіжності; 2) містять наявні ознаки підробки; 3) не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; 4) не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Поряд з цим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.

В постанові від 20.03.2020 року у справі № 480/АА23/18 Верховний Суд також висловив правову позицію, відповідно до якої неподання декларантом документів, зазначених у частинах 2-4 статті 53 МК України, саме по собі не тягне для нього негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише у тому випадку, коли у органу доходів і зборів будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

У свою чергу, у постанові від 05 травня 2022 року у справі № 2040/6019/18 Верховним Судом наголошено, що в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598). Отже, з системного аналізу наведених норм права випливає, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною 2 статті 55 Митного кодексу України, має також містити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

При цьому, згідно правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 27.03.2021 року у справі №540/2605/18, від 07.05.2020 року у справі №1.380.2019.001625, від 07.02.2023 року у справі №804/5961/16, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.

Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи інформації щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, суд, з урахуванням наявних письмових пояснень та доказів, що містяться у матеріал справи, приходить до об`єктивного висновку про те, що на доведення митної вартості товарів за основним методом позивачем було надано митному органу такий обсяг документів, який не тільки відповідає приписам ст. 53 МК України, а й повною мірою підтверджує заявлений рівень митної вартості товарів. У відповідача було достатньо документів та засобів, які дають змогу дослідити заявлені числові значення митної вартості товарів, однак митниця формально зазначає про наявність підстав, для витребування додаткових документів, не конкретизуючи при цьому, які конкретно факти покладені в основу надання вимог про надання додаткових документів від декларанта.

Усі вимоги відповідача були загальними й формальними, їх зміст не відображав наявність обґрунтованого сумніву відповідача, що стосувався однієї із наведених вище підстав. Усі складові митної вартості товарів, відображені у рахунках-фактурах (інвойсах), збігалися із цінами, наведеними у прайс-листах виробників. В свою чергу, вимагаючи додаткові документи, Митниця не вказувала на існування ознак підробки наданих документів, або виявлення нею певних розбіжностей між задекларованими складовими митної вартості товарів та вартості товару, відображеної у рахунках-фактурах. Зрештою, такі ознаки підробки та невідповідності не випливають як із фактичних обставин справи, так і не встановлені Митницею при коригуванні митної вартості товару.

Фактично, єдиною підставою для вимоги надати додаткові документи стали не ознаки підробки документів, їх невідповідність, чи відсутність фіксації усіх складових митної вартості, а лише розбіжність із митною вартістю товарів, що ввозилися раніше.

Так, з оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів вбачається, що при перевірці заявленої позивачем митної вартості товару відповідач дійшов висновку про те, що подані документи, які підтверджують митну вартість, містять розбіжності, перелік яких наведений у пункті 3.3 цього рішення.

Однак, за результатом дослідженням матеріалів справи суд не погоджується із висновками відповідача, викладеними у оскаржуваних рішеннях, а також із доводами представника відповідача, що наведені у заявах по суті справи, стосовно того, що подані позивачем документи на підтвердження митної вартості товарів документально не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та місять розбіжності.

В ході судового розгляду судом визначено, що декларантом вартість товару була визначена відповідно до основного методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

У вказаному випадку суд також звертає увагу на те, що в усіх шістнадцяти рішеннях про коригування митної вартості товарів відповідачем наведено дві ідентичні підстави для коригування митної вартості товарів, а саме: (І) відсутність замовлень на товар та (ІІ) невідповідність статистичної вартості товарів, що визначена у декларації товарів, вартості, що зазначено в інвойсах.

У контексті цього суд погоджується з доводами позивача про те, що замовлення на купівлю товарів стосуються виключно обсягу та змісту майбутньої партії товару, та є підставою для формування інших документів (проформи-інвойсу та інвойсу), в яких вже зазначається ціна товару і які були надані позивачем при митному оформленні. Так само суд погоджується з тим, що замовлення на придбання товару взагалі не передбачена нормами ст. 53 МК України, а отже у позивача відсутній обов`язок долучати подібні документи до митного оформлення.

Суд зазначає, що відсутність при митному оформленні замовлення за договором №02/04/2020 від 01.02.2021 не може бути підставою, яка свідчить про відсутність відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, як зазначено у вказаних рішеннях. Заявлені у ВМД загальна вартість товару підтверджується інвойсами, в яких передбачено всі витрати на придбання товару.

Так, саме по собі індивідуальне замовлення позивача на поставку товарів ще не означає досягнення між сторонами згоди з усіх істотних умов відповідної експортно-імпортної операції та не є обов`язковим документом, що подається митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до вимог ст.53 МКУ. Натомість обов`язковим документом, який підтверджує заявлену митну вартість є рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу). Як вбачається з матеріалів справи, рахунок-фактура (інвойс) був наданий митному органу у кожному випадку здійснення митного оформлення товару.

Стосовно посилань відповідача, що вартість товару зазначена в експортній декларації є більшою ніж у рахунку-фактурі, суд враховує, що в експортній декларації 23PL361010E2576065 вказана статистична вартість (вартість на кордоні Польщі), а не фактурна. При здійсненні вказаних операцій було визначено умови поставки FCA-Страховіце, тобто cтатистична вартість, зазначена у відповідній графі експортної декларації включала вартість продажу та статистичну вартість доставки з Страховіце до Українсько-Польського кордону.

Відповідно до п. 7 частини третьої ст. 53 МКУ копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів. При цьому, в силу приписів ч. 3 ст. 53 МКУ, законодавцем дано право вимагати від декларанта додаткові документи лише в разі, якщо розбіжності містяться тільки в документах, зазначених у ч. 2 цієї статті, при цьому документ про наявність розбіжностей в якому зазначає відповідач, а саме декларація країни відправлення, до переліку наведеного в ч. 2 ст. 53 МК України не входить.

Крім цього, відповідно до Керівництва із заповнення єдиного адміністративного документа розроблене Генеральним Директором DG TAXUD (номер документу TAXUD/1619/08) графа 46 «статистична вартість» має містити єдиного адміністративного документа має містити статистичну вартість. «Статистична вартість» означає, вартість товарів на момент та у місці, де вони залишають територію країни-експортера члена ЄС. Вона має базуватися на фактурній вартості товарів та має також включати допоміжні витрати, такі як транспорт, що відноситься до частини перевезення, яке проходить на статистичній території країни члена ЄС, де відбувається експорт.

Більше того, згідно з ч.3 ст.53 МК України, копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом та подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, і має бути оформлена відповідно до чинного законодавства цієї країни.

Отже, відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товарів, ознаки підробки та вони містять достатньо відомостей щодо ціни товар.

Натомість, відповідач у оскаржуваному рішенні не навів обґрунтування невідповідності наданої позивачем копії митної декларації країни відправлення вимогам законодавства країни-відправника.

За викладених вище обставин, суд погоджується з доводами позивача, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Суд вважає, що у поданих до митного оформлення товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

При цьому, митним органом як суб`єктом владних повноважень, не надано суду обґрунтованих доводів й, відповідно, не доведено наявності правових підстав для обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей на підтвердження правильності визначення ним митної вартості товару за ціною договору.

Враховуючи викладене у своїй сукупності, суд погоджується з твердженням представника позивача, що позивач разом з митними деклараціями до митного органу було надав усі належні документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару та, відповідно, про безпідставність висновку відповідача про те, що надані позивачем документи містять розбіжності і не підтверджують заявлену за ціною договору митну вартість товару.

Відтак, з огляду на викладене, а також зважаючи на безпідставність доводів митного органу, викладених у оскаржуваному рішенні, суд вважає, що у працівників митного органу були наявні всі правові підстави для застосування першого методу визначення митної вартості товару за ціною угоди. Однак, митний орган безпідставно прийняв рішення про коригування митної вартості товарів та визначив митну вартість товару за додатковим методом.

Указане свідчить про безпідставність та необґрунтованість оскаржуваних у цій справі рішень Львівської митниці про коригування митної вартості товарі.

Суд вважає, що коригування митної вартості є способом мінімізації шкоди державі від невірного декларування товарів, що ввозяться на територію України, однак таке корегування, як і будь-яке інше рішення суб`єкта владних повноважень, має відповідати критеріям законності, які наведені у частині 2 статті 2 КАС України, чого відповідачем при прийнятті оскаржуваних рішень не дотримано.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 07.02.2023 року у справі №815/6775/17, принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, є орієнтиром при реалізації повноважень владного суб`єкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури. Критерій прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи матеріали адміністративної справи у своїй сукупності, суд вважає, що відповідачем не доведено суду правомірність прийняття оскаржуваних позивачем рішень про коригування митної вартості товарів, відтак такі підлягають скасуванню.

При цьому, суд зазначає, що решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.ч.5, 6 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник відповідача просить суд зменшити заявлену до відшкодування суму витрат на правничу допомогу.

Від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч.9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

20 листопада 2023 року між Приватним підприємством «Леополісбуд» та Адвокатським Об`єднанням «ТІ ЕНД ТІ ПАРТНЕРС» було укладено Договір про надання правової допомоги №516 від 26.01.2023.

Згідно з Актом про надання правової допомоги №06 згідно з договором про надання правової допомоги №516 від 26.01.2023, укладеним між Приватним підприємством «Леополісбуд» та Адвокатським Об`єднанням «ТІ ЕНД ТІ ПАРТНЕРС» загальна вартість послуг складає 24000,00 грн.

Адвокатським Об`єднанням «ТІ ЕНД ТІ ПАРТНЕРС» виписано рахунок на оплату №6 від 5.02.2024 на суму 24000,00 грн.

На виконання умов Договору Адвокатом були надані відповідні послуги: вибір правової позиції, підготовка та подання позовної заяви (вартість послуги -15000,00 грн), підготовка і подання відповіді на відзив (вартість послуги складає 9000,00 грн).

При визначенні розміру витрат на правову допомогу суд керується критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Суд розглянув вказану справу за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки вона є незначної складності.

Відповідно до частини 3 статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Враховуючи вищенаведене суд не враховує при визначенні судових витрат, які підлягають відшкодуванню, суму витрат за підготовку і подання відповіді на відзив (вартість послуги складає 9000,00 грн).

Предметом спору у вказаній справі є визнання протиправними і скасування 16 рішень про коригування митної вартості товарів.

Єдиний державний реєстр судових рішень містить значну кількість судових рішень щодо справ у аналогічних правовідносинах.

Суд дійшов висновку про неспівмірність заявлених вимог по відшкодуванню витрат на складання позову 15000,00 грн, оскільки ця категорія справ є справами незначної складності та по ним є стала судова практика, а тому написання позовної заяви не потребувало додаткових зусиль та знання як наслідок сума витрат на її написання є завищеною.

Суд ураховує, що позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат. Суд вважає справедливим відшкодування позивачу його судових витрат на правничу допомогу у сумі 7500 грн.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного підприємства «Леополісбуд» (Україна, 79022, Львівська обл., місто Львів, вулиця Городоцька, будинок 172, ) до Львівської митниці (Україна, 79000, Львівська обл., місто Львів, вул. Костюшка Т., будинок 1, ) про визнання протиправними і скасування рішень про коригування митної вартості товарів задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2023/900653/2 від 06.07.2023;

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2023/900654/2 від 06.07.2023;

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2023/900659/2 від 06.07.2023;

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2023/900662/2 від 10.07.2023;

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2023/900665/2 від 10.07.2023;

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2023/900664/2 від 10.07.2023;

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2023/900666/2 від 10.07.2023;

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2023/900673/2 від 11.07.2023;

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2023/900678/2 від 12.07.2023;

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2023/900680/2 від 12.07.2023;

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2023/900684/2 від 13.07.2023;

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2023/900689/2 від 14.07.2023;

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2023/900690/2 від 14.07.2023;

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2023/900693/2 від 14.07.2023;

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2023/900696/2 від 17.07.2023;

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA 209000/2023/900699/2 від 17.07.2023.

Стягнути з Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «Леополісбуд» (Україна, 79022, Львівська обл., місто Львів, вулиця Городоцька, будинок 172, ) судовий збір у розмірі 7 125 (сім тисяч сто двадцять п`ять) гривень (сорок чотири) копійки.

Стягнути з Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «Леополісбуд» (Україна, 79022, Львівська обл., місто Львів, вулиця Городоцька, будинок 172, ) судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу в сумі 7500,00 (сім тисяч п`ятсот) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБрильовський Роман Михайлович