Справа № 120/17466/23
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2024-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/17466/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сало П.І.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

12 лютого 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області звернулось до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 72993458 від 10.11.2023 в сумі 5100,00 грн.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 .

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №120/7327/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 25.07.2023 вказаний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.04.2019 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.04.2019 виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", та з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", без обмеження пенсії максимальним розміром та з урахуванням вже виплачених сум.

25.09.2023 у вищезазначеній справі судом видано виконавчий лист.

09.10.2023 на підставі цього виконавчого документа відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 72993458).

Листом від 23.10.2023 за № 0200-0902-5/104554 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повідомило державного виконавця про те, що на виконання рішення суду Головним управлінням проведено розрахунок розміру пенсії стягувача, який станом на 01.04.2019 становить 21139,89 грн, та донараховано кошти в сумі 155624, 06 грн за період з 01.04.2019 по 30.09.2023. Окрім того, відповідно до рішень судів у справі № 120/4271/19-а та № 120/10699/21-а проведено перерахунок пенсії за період з 01.01.2018 по 20.02.2020 та за період з 01.04.2019 по 30.11.2021. Дані судові рішення включають період з 01.04.2019, який за рішенням суду у справі № 120/7327/23 також підлягає перерахунку. Донараховані кошти в сумі 155624,06 грн за період з 01.04.2019 по 30.09.2023 включено до Реєстру судових рішень, який ведеться органами Пенсійного фонду України.

Водночас, стягувач - ОСОБА_1 , надав державному виконавцю лист Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 12.10.2023 за № 17126-16031/М-02/8-0200/23, в якому зазначено, що оскільки рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25.07.2023 у справі № 120/7327/23 надавалась оцінка спірним правовідносинам щодо виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром саме з 01.04.2019, тобто відсутні зобов`язання щодо здійснення перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром з 01.03.2022 та з 01.03.2023. Тому рішення виконано в межах покладених зобов`язань. Відтак після виконання рішення суду пенсія виплачується у сталому розмірі на дату, з якої судом зобов`язано провести перерахунок пенсії, а саме 21139,89 грн.

25.10.2023 на адресу Головного управління надіслано вимогу державного виконавця щодо надання підтвердження про повне та фактичне виконання рішення суду.

Листом від 21.10.2023 Головне управління повідомило державного виконавця, що рішенням суду у справі № 120/7327/23 надавалась оцінка спірним правовідносинам щодо виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром з 01.04.2019 та визнано протиправними дії Головного управління щодо обмеження пенсії максимальним розміром саме з 01.04.2019, тобто предметом розгляду у справі були правовідносини, які існували на момент розгляду справи по суті. Розмір виплачуваної пенсії у судовому рішенні не встановлювався, як і не ставилось питання подальших перерахунків пенсії позивача. Відтак Головне управління при виконанні судового рішення дотримується вимог ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII та відповідно виплата пенсії ОСОБА_2 проводиться у розмірі 21139,89 грн, що відповідає вимогам чинному законодавству та узгоджується з ухваленням рішення суду по справі № 120/7327/23.

10.11.2023 державним виконавцем в межах виконавчого провадження ВП № 72993458 винесено постанову про накладення на боржника (Головне управління) штрафу в розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду без поважних причин.

Позивач не погоджуючись з прийнятою постановою, звернувся за захистом своїх прав до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ).

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею. 3 Закону №1404 визначено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 16 ч. 3 ст. 18 Закону №1404 закріплено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Частиною 2 ст. 63 Закону №1404 передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) і попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником (ч. 3 ст. 63 Закону №1404).

При цьому, ст. 75 Закону №1404 передбачено відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і встановлює новий строк виконання (ч. 1 ст. 75 Закону №1404).

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 75 Закону №1404).

З аналізу вказаних норм вбачається, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання боржником судового рішення саме за відсутності поважних причин.

Таким чином, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, якщо судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Приймаючи оскаржувану постанову про накладення штрафу, відповідач виходив з того, що позивачем не виконано у повному обсязі рішення суду зобов`язального характеру.

Так, на виконання рішення суду від 25.07.2023 у справі № 120/7327/23 Головне управління здійснило перерахунок пенсії стягувача без її обмеження максимальним розміром (у тому числі з урахуванням індексації) з 01.04.2019, враховуючи раніше виплачені суми. Розмір пенсії після перерахунку станом на 01.04.2019 склав 21139,89 грн.

При цьому, відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 01.03.2022, розмір його пенсії становить 24099,47 грн, однак з урахуванням максимального розміру пенсії розмір становить 21139,89 грн., а станом на 01.03.2023 підсумок пенсії ОСОБА_1 становить 25599,47 грн, але з урахуванням максимального розміру пенсії розмір пенсії складає 21139,89 грн.

За таких обставин, 10.11.2023 року, на підставі статей 63, 75 Закону №1404-VIII, державним виконавцем в межах виконавчого провадження ВП №72993458 винесено постанову про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області штраф на користь держави у розмірі 5100 грн, за невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/7327/23 у повному обсязі.

В розрізі викладеного, судом першої інстанції вірно враховано, що предметом розгляду адміністративної справи № 120/7327/23 було саме обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром під час проведення перерахунку з 01.04.2019, а зобов`язальна частина рішення містила початкову дату проведення перерахунку без обмеження максимального розміру пенсії без часового обмеження в майбутньому.

Тобто, питання обмеження пенсії позивача максимальним розміром було предметом судового розгляду у вказаній справі і ухвалене в цій справі рішення суду має преюдиційний характер для правовідносин між сторонами.

Судова колегія наголошує на обов`язковості висновків суду у справі щодо перерахунку пенсії для пенсійного органу не лише в межах цієї справи, але і під час виникнення/існування інших правовідносин, які пов`язані з пенсійним забезпеченням ОСОБА_1 , включаючи подальші перерахунки пенсії (до виникнення передбачених законом підстав для застосування обмеження).

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про неправомірність застосування пенсійним органом обмеження максимального розміру пенсії стягувача з тих підстав, яким вже надавалася оцінка у судовому рішення, що набрало законної сили.

В контексті наведеного варто наголосити на тому, що з часу прийняття судом рішення у справі № 120/7327/23 пенсійне законодавство в частині, що стосується застосування обмеження пенсій максимальним розміром, будь-яких змін не зазнало, що спростовує наведені у позовній заяві доводи пенсійного фонду щодо наявності підстав для застосування обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром.

У цій справі доводи позивача фактично зводяться до незгоди з рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25.07.2023 у справі № 120/7327/23, що не є предметом цього судового розгляду.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що при винесенні оскаржуваної постанови про накладення штрафу відповідач діяв в межах та на підставі закону, а відтак відсутні підстави для її скасування.

Отже, враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні правові норми і неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права в ході апеляційного розгляду справи не виявлено, а відтак підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Матохнюк Д.Б. Гонтарук В. М.