Справа № 520/12233/23
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2024-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 р. Справа № 520/12233/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2023, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В., м. Харків, повний текст складено 05.10.23 по справі № 520/12233/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту - ГУПФУ в Харківській області, відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 70% грошового забезпечення, визначеного за оновленою довідкою Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.06.2022 № ФХ-118037, з 01.04.2019 без обмеження її граничним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію, у розмірі 74% грошового забезпечення, визначеного за оновленою довідкою Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.06.2022 № ФХ-118037, з 01.04.2019, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.04.2019 без обмеження її граничним розміром;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог послався на протиправність дій пенсійного органу щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 74% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення при її перерахунку з 01.04.2019 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.09.2022 у справі № 520/6191/22, а також обмеження розміру пенсії максимальним розміром.

Зазначив, що у даному випадку мала місце процедура перерахунку пенсії, а не визначення розміру вперше призначеної пенсії, а відтак, зміна відповідачем показника - 74% грошового забезпечення, визначеного на підставі довідки Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.06.2022 № ФХ-118037, на показник 70% зазначеного розміру грошового забезпечення є безпідставною.

Крім того, оскільки рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано неконституційними окремі положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2007 року № 107-VI, якими внесено зміни до статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09.04.1992 року № 2262-ХII (далі - Закон № 2262-ХII), що передбачали обмеження пенсії максимальним розміром, що становить десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, дії відповідача щодо обмеження розміру його пенсії, починаючи з 01.04.2019, максимальним розміром, які мотивовані безпосередньо посиланнями на приписи норми, яка втратила чинність, є протиправними та такими, що порушують право позивача на отримання пенсії в повному розмірі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 по справі № 520/12233/23 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають в перерахунку пенсії ОСОБА_1 виходячи з 70% грошового забезпечення, визначеного за оновленою довідкою Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.06.2022 № ФХ-118037, з 01.04.2019.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію, у розмірі 74% грошового забезпечення, визначеного за оновленою довідкою Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.06.2022 № ФХ-118037, з 01.04.2019, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.04.2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 858,88 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 88 копійок).

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі та неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року у справі № 520/12233/23 в частині відмови в задоволенні позовних вимог та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, 61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх), які полягають в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за оновленою довідкою Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.06.2022 № ФХ-118037, з 01.04.2019 без обмеження її граничним розміром та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, 61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за оновленою довідкою Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.06.2022 № ФХ-118037, з 01.04.2019, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.04.2019 без обмеження її граничним розміром та про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОів, осіб рядового і начальницького складу (далі Постанова № 1294). Вважає, що відповідачем протиправно ігнорується стала практика Верховного суду в аналогічних правовідносинах та лист директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про те, що вимоги про нарахування та виплату пенсії позивача без обмеження граничним розміром є такими, що заявлені на майбутнє, оскільки відповідачем вже обмежено з 01.04.2019 пенсію позивача максимальним розміром, що є меншим від розміру нарахованої пенсії, про що прямо зазначено у листі ГУ ПФУ у Харківській області від 11.05.2023 № 2000-0203-8/62063. Враховуючи викладене, а також рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016, вважає, що дії відповідача, якы полягають у виплаті пенсії позивачу із обмеженням максимальним розміром, є неправомірними, у зв`язку з чим позовні вимоги мають бути задоволені.

Також зауважив, що відсутність будь-якої аргументації суду першої інстанції з приводу вимоги позивача про виплату перерахованої на підставі довідки Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки пенсії без обмеження її максимальним розміром, свідчить про незастосування норм матеріального права, які підлягали застосуванню, тобто про неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону № 2262-ХII.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 по справі №520/6191/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01.04.2019.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, статті 9 Закону № 2011-XII та з врахуванням положень Постанови № 704, згідно оновленої довідки від 22.06.2022 № ФХ-118037.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2023 року по справі № 520/1138/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають в перерахунку пенсії ОСОБА_1 виходячи з 70% грошового забезпечення 01.01.2018.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 74% грошового забезпечення з 01.01.2018, з урахуванням проведених виплат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 по справі № 520/6191/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019.

Однак, при здійсненні перерахунку відповідачем було зменшено розмір грошового забезпечення з 74% до 70%, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом.

Відповідач листом від 11.05.2023 № 2000-0203-8/62063 повідомив, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2023 по справі № 520/1138/23 Головним управлінням з 01.01.2018 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 74% грошового забезпечення.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.09.2022 року по справі № 520/6191/22, Головним управлінням з 01.04.2019 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення.

Судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань.

Також відповідач у вказаному листі зазначив, що зобов`язань щодо перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром з урахуванням 74% від суми грошового забезпечення рішенням суду на пенсійний орган не покладено.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають в перерахунку пенсії ОСОБА_1 виходячи з 70% грошового забезпечення, визначеного за оновленою довідкою Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.06.2022 № ФХ-118037, з 01.04.2019, суд першої інстанції, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18, дійшов висновку, що при перерахунку пенсії військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Крім того, зауважив, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2023 по справі № 520/1138/23, яке набрало законної сили 04.04.2023, вже визнавались протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають в перерахунку пенсії ОСОБА_1 виходячи з 70% грошового забезпечення з 01.01.2018 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 74% грошового забезпечення з 01.01.2018, з урахуванням проведених виплат, а відтак, зменшуючи розмір пенсії позивача з 74% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії з 01.04.2019, відповідач діяв протиправно та всупереч рішенням суду.

Як наслідок, з метою відновлення порушеного права позивача, суд вважав за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію, у розмірі 74% грошового забезпечення, визначеного за оновленою довідкою Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 22.06.2022 № ФХ-118037, з 01.04.2019, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.04.2019, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату пенсії позивача без обмеження її граничним розміром, суд першої інстанції виходив з їх передчасності, оскільки спір за вказаною вимогою на даний час не виник.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України (рішення підлягає перегляду в частині відмови у задоволенні позовних вимог), колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 1 ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначені Законом № 2262-ХІІ.

Відповідно до ст. 43 Закону № 2262-XII (в редакції Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно із ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08.07.2011 №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно з п. 2 резолютивної частини вказаного рішення № 7-рп/2016 положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, ч.7 ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.

Однак, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 № 1774-VIII (далі Закон № 1774-VIII), який набрав чинності з 01.01.2017 внесено зміни у Закон № 2262-XII (у частині сьомій статті 43 слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року"), незважаючи на те, що частина 7 статті 43 Закону №2262-XII, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016.

Буквальне розуміння змін, внесених Законом № 1774-VIII, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262-XII відсутня частина 7 статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Відповідно до ст. 1-1 Закону № 2262-XII, зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, оскільки внесені Законом № 1774-VIII до частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) є повторним запровадженням регулювання, яке Конституційний Суд визнав неконституційним, такі зміни самі по собі не створюють підстав для обмеження максимального розміру пенсії. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Аналогічна правова позиція, викладена Верховним Судом в постановах від 17.05.2021 по справі № 343/870/17, від 10.09.2021 по справі № 300/633/19 та від 24.09.2021 по справі № 370/2610/17.

При цьому, відповідно до правових висновків викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 по справі №755/10947/17, під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що під час перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019, здійсненого на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.09.2022 у справі № 520/6191/22, пенсію позивача обмежено максимальним розміром, яка в підсумку склала 14970,00 грн. Вказане не заперечується сторонами у справі та підтверджується наявним в матеріалах справи протоколом перерахунку пенсії за пенсійною справою № -Міноборони.

Беручи до уваги, що в квітні 2019 року, коли розмір нарахованої позивачу пенсії відповідачем було обмежено максимальним розміром, стаття 43 Закону № 2262-XII не містила положень, за якими максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, дії відповідача щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром слід визнати такими, що не ґрунтуються на законі, тобто, протиправними.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що приписи статті 2 Закону України від 08.07.2011 р. № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", за якою тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, не може перевищувати 10740 гривень, не можуть бути підставою для обмеження пенсії максимальним розміром, оскільки такі обмеження пенсії на підставі вказаної норми було можливим лише до 31.12.2017, в той час як позовні вимоги заявлені позивачем за період часу з 01.04.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

В рішенні № 7-рп/2016 від 20.12.2016 Конституційний Суд України зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Виходячи з наведеного, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону № 2262-XII суперечать статті 17 Конституції України.

Організаційно-правові та економічні заходи, спрямовані на забезпечення належного соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей пов`язані не з втратою працездатності, безробіттям або відсутністю достатніх засобів для існування (стаття 46 Конституції України), а особливістю виконуваних ними обов`язків щодо забезпечення однієї з найважливіших функцій держави - захисту суверенітету, територіальної цілісності України (ч. 1 ст. 17 Основного Закону України).

Норми частини 5 статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Харківській області, які полягають у обмеженні пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.04.2019.

Колегія суддів зауважує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету ОСОБА_4 Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_4 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Як встановлено судом апеляційної інстанції вище, з 20.12.2016 після набрання чинності рішенням Конституційного Суду № 7-рп/2016 від 20.12.2016, пенсійний орган зобов`язаний виплачувати, зокрема, позивачу пенсію, не обмежуючи її максимальним розміром. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу виплатити пенсію у належному розмірі або відмовити у такій виплаті. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 з 01.04.2019 пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум, що зумовлює задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.317 КАС України неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

З огляду на викладене, враховуючи, що суд першої інстанції, внаслідок неправильного застосування норм матеріального права дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Харківській області, які полягають у обмеженні пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.04.2019 та зобов`язання відповідача виплатити позивачу з 01.04.2019 пенсію без обмеження максимальним розміром, колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 по справі № 520/12233/23 підлягає скасуванню в цій частині з прийняттям постанови про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 139 КАС України).

Згідно з ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.7 ст.139 КАС України).

З наявних в матеріалах справи квитанцій № BBBK-BXA9-59CB-3CE8 від 21.05.2023 та № 18РХ-5К59-0А2М-9АВМ від 08.10.2023 вбачається, що позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 858,88 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 1288,32 грн, що в загальному розмірі становить 2147,20 грн.

Отже, враховуючи висновки суду апеляційної інстанції щодо задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Харківській області, які полягають у обмеженні пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.04.2019 та зобов`язання відповідача виплатити позивачу з 01.04.2019 пенсію без обмеження максимальним розміром, відповідно до ч. ч. 3, 6 ст. 139 КАС України, слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1288 (одна тисяча двісті вісімдесят вісім) грн 32 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, як суб`єкта владних повноважень.

При цьому, враховуючи, що суд першої інстанції за наслідками розгляду цієї справи стягнув з відповідача усю сплачену позивачем суму судового збору (858,88 грн) за подання позовної заяви, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни розподілу судових витрат, здійсненим судом першої інстанції.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 по справі № 520/12233/23 в частині відмови у задоволенні позову - скасувати.

Прийняти в цій частині постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в цій частині задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у обмеженні пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.04.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3-й під`їзд, 2-й поверх ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.04.2019 пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1288 (одна тисяча двісті вісімдесят вісім) грн 32 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, ).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова