Справа № 580/1006/23
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року

м. Київ

справа №580/1006/23

адміністративне провадження № К/990/34136/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у письмовому провадженні

касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно"

на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 року (суддя Кульчицький С.О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року (колегія у складі суддів Губської Л.В., Епель О.В., Файдюка В.В.)

у справі № 580/1006/23

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

до Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно»

про стягнення заборгованості по фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій.

І. РУХ СПРАВИ

1. 10.02.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області звернулося до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в якому просило стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у сумі 16 923 742, 25 гривень.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПрАТ «Черкаське хімволокно» () зареєстровано 02.06.1995, на час розгляду справи не перебуває в процесі припинення.

3. ПрАТ «Черкаське хімволокно» є платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування і перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Черкаській області.

4. Відповідно до договору купівлі-продажу від 16.04.2007 № 2828, укладеного між ВАТ «Черкаське хімволокно» (далі - продавець) та ЗАТ «Хімпобутсервіс» (далі - покупець), продавець передає у власність покупця, а покупець приймає та сплачує вартість частини єдиного майнового комплексу ВАТ «Черкаське хімволокно», що є сукупними валовими активами продавця (п. 1.1). З моменту державної реєстрації цього договору, покупець є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ «Черкаське хімволокно», в частині отриманих від продавця активів, прав та обов`язків, визначених в розділі ІІ договору (п. 1.2).

5. Позивач відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, в частині пенсій, призначених відповідно п.п. «а», «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII та п.п. 2-8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», визначив розмір витрат, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, у зв`язку з виплатою та доставкою пенсій колишнім працівникам відповідача за період з грудня 2022 року по січень 2023 року на загальну суму 16 923 742, 25 гривень (за Списком № 1 - 16 759 175,93 грн та за Списком №2 - 2 164 566, 32 грн).

6. 22.12.2022 листом № 2300-0603-8/69787 позивач повідомив відповідача про необхідність сплатити на рахунок позивача 7 639 392, 15 грн для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених пенсіонерам, відповідно до п.п. «а»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.п. 2-8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які працювали на ПрАТ «Черкаське хімволокно» та яким призначено пенсію за рішенням суду за грудень 2022 року.

7. 19.01.2023 листом № 2300-0603-8/3868 позивач повідомив відповідача про необхідність сплатити на рахунок позивача 9 284 350,10 грн для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «а»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», п.п. 2-8 частини другої ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за січень 2023 року.

8. Вказані листи направлено на адресу відповідача, а саме: пр-т Хіміків 76, м. Черкаси, 18013, разом з розрахунками про суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

9. Сума боргу відповідача на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у період з грудня 2022 року по січень 2023 року становить 16 923 742, 25 гривень.

10. 27.01.2023 листом вих. № 76/1 відповідач повідомив позивача про те, що відповідно до додатку 5 до договору купівлі-продажу від 16.04.2007 № 2828 ЗАТ «Хімпобутсервіс» є правонаступником ВАТ «Черкаське хімволокно», зокрема, щодо виконання зобов`язань по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому витрати на виплату і доставку пільгових пенсій у період з грудня 2022 року по січень 2023 року підлягають стягненню з ЗАТ «Хімпобутсервіс».

11. Несплата відповідачем боргу у добровільному порядку зумовила звернення позивача до суду.

ІIІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

12. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач має заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам, які були зайняті на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списками № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій посад і показників відповідно до пунктів "а"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період з грудня 2022 до березня 2023 року у сумі 16 923 742,25 грн.

13. Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог. Покликався на те, що у позивача відсутні підстави для стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, позаяк 16.04.2007 між ВАТ "Черкаське хімволокно" та ЗАТ "Хімпобутсервіс" укладено договір купівлі-продажу єдиного майнового комплексу, відповідно до якого, останнім придбано майновий комплекс, до складу якого увійшло нерухоме, рухоме майно, права та обов`язки.

ЗАТ "Хімпобутсервіс" є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ "Черкаське хімволокно" в частині отриманих активів, прав та обов`язків визначених договором. Відповідно до додатку 5 до договору ЗАТ "Хімпобутсервіс" є правонаступником ВАТ "Черкаське хімволокно", зокрема, щодо виконання зобов`язань по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно з пунктом 6.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 № 21-1, відсутні підстави для стягнення заборгованості з відповідача, позаяк продажем цілісного майнового комплексу ВАТ "Черкаське хімволокно" змінено його власника.

Відповідач також зазначив, що позивач не подав до суду жодного доказу, що підтверджує трудові відносини ПАТ "Черкаське хімволокно" з особами, зазначеними в розрахунках.

14. У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідно до договору купівлі-продажу від 16.04.2007 ЗАТ "Хімпобутсервіс" став правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ "Черкаське хімволокно" в частині отриманих активів, прав та обов`язків, визначених договором. У вищевказаному договорі не визначено чіткого розуміння обсягу зобов`язань з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Із зазначеного додатку 5 до договору неможливо встановити періоди та суми боргу, які переходять до ЗАТ "Хімпобутсервіс".

Позивач зазначав, що у ЄДРПОУ відсутня інформація про те, що ЗАТ "Хімпобутсервіс" є/був правонаступником ВАТ "Черкаське хімволокно". Згідно з відомостями з ЄДРПОУ ЗАТ "Хімпобутсервіс" 23.12.2012 припинено як юридичну особу у зв`язку із визнанням її банкрутом.

Відповідачем не оскаржено розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які направлялися позивачем, а тому такі розрахунки є узгодженими зі сторони відповідача.

Щодо твердження про відсутність підтверджень трудових відносин ПАТ "Черкаське хімволокно" з особами, зазначеними в розрахунках, відповідач зазначає, що рішеннями Черкаського окружного адміністративного суду неодноразово задоволено вимоги позивачів (осіб зазначених в розрахунках) про зарахування стажу роботи на ВАТ "Черкаське хімволокно".

15. У запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначив, що згідно з договором купівлі - продажу ЗАТ "Хімпобутсервіс" придбав цілісний майновий комплекс з виробництва віскозної нитки, до складу якого увійшло нерухоме, рухоме майно, права та обов`язки. Продажем цілісного майнового комплексу з виробництва віскозної нитки ВАТ "Черкаське хімволокно" змінено його власника та, як наслідок, правонаступником цілісного майнового комплексу з виробництва віскозної нитки стало ЗАТ "Хімпобутсервіс".

Розділом ІІ договору передбачено, що ЗАТ "Хімпобутсервіс" є правонаступником відповідача щодо виконання зобов`язань у повному обсязі по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "а", "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", згідно з частиною 2 прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до договору та пункту 6.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах повинен відшкодовувати правонаступник цілісного майнового комплексу з виробництва віскозної нитки, а саме ЗАТ "Хімпобутсервіс".

Також відповідач зазначив, що факт правонаступництва прав та обов`язків цілісного майнового комплексу з виробництва віскозної нитки ВАТ "Черкаське хімволокно" за ЗАТ "Хімпобутсервіс" встановлено судовими рішеннями Черкаського окружного адміністративного суду за участю позивача.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06.06.2023, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.09.2023, позов задоволено.

17. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, відхилив покликання відповідача на пункт 1.2 договору купівлі-продажу від 16.04.2007 № 2828, який, на переконання відповідача, є правонаступництвом в частині зобов`язання ЗАТ "Хімпобутсервіс" щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, та дійшов висновку, що цей пункт є нікчемним, позаяк за своєю суттю є договором про заміну боржника у зобов`язанні, а заміна боржника у зобов`язанні відповідно до статті 520 Кодексу № 435 можлива лише за згодою кредитора, тобто Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Суд дійшов висновку, що відповідач не зазначив, який саме вид правонаступництва мав місце, на підставі якої норми права та на підставі якого документа, в той час, як згідно з інформацією з ЄДРПОУ відсутні відомості щодо правонаступництва ВАТ «Черкаське хімволокно».

Також, у договорі купівлі-продажу частини єдиного майнового комплексу від 16.04.2007 №2828 не визначено конкретний обсяг зобов`язання ЗАТ «Хімпобутсервіс» з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що унеможливлює розмежування судом обов`язків ВАТ «Черкаське хімволокно» та ЗАТ «Хімпобутсервіс» щодо виконання зобов`язань з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.

18. Суд апеляційної інстанції відхилив доводи про те, що факт правонаступництва прав та обов`язків ВАТ «Черкаське хімволокно» за ЗАТ «Хімпобутсервіс» встановлено судовими рішеннями у справах № 580/2225/22, № 580/2335/22, оскільки питання правонаступництва в даних справах не досліджувалось.

Суд апеляційної інстанції відхилив посилання апелянта на практику Верховного Суду, висловлену у справах № 809/569/17, № 809/1128/17 та №809/212/17, оскільки обставини цих справ є відмінними від цієї справи. Зокрема, у тих спірних правовідносинах вже було введено процедуру санації боржника та визначено інвесторів санації, у зв`язку з чим інвестори взяли на себе зобов`язання про задоволення всіх вимог кредиторів згідно реєстру викупу цілісного майнового комплексу майна боржника, перепрофілювання виробництва, технічного переоснащення для випуску спеціалізованих ліній по утилізації сміття, збереженню робочих місць, тощо. Натомість у справі, що розглядається, відповідач є діючим підприємством, не перебуває в процедурі банкрутства, а тому передача за договором купівлі-продажу обов`язку є за своєю суттю договором про заміну боржника у зобов`язанні, що свідчить про його нікчемність в цій частині.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

19. У касаційній скарзі відповідач просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

20. Як на підставу касаційного оскарження відповідач покликається на такі порушення норм матеріального права:

(а) суд апеляційної інстанції неправильно застосував п. 6.3 Інструкції про порядок обчислення сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, не врахував висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №809/569/17, від 11.07.2019 у справі №809/1128/17, від 24.12.2019 у справі №809/605/17, від 14.05.2020 у справі №809/603/17 та від 18.05.2020 у справі №809/212/17 (про те, що продаж цілісного майнового комплексу змінює його власника, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості з відшкодування витрат та виплату та доставку пенсії з попередника).

Позивач вважає, що як і у цих справах, з продажем цілісного майнового комплексу змінився власник і, відповідно, він не має обов`язку щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій;

(б) суд апеляційної інстанції неправильно застосував ст.ст. 513, 520, 521 Цивільного кодексу України, внаслідок чого визнав нікчемним п. 1.2. договору купівлі-продажу з огляду на те, що він за суттю є договором про зміну боржника у зобов`язанні, а така зміна відповідно до ст. 520 ЦК України можлива лише за згодою кредитора - тобто Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Позивач вважає, що істотною умовою договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу з виробництва віскозної нитки від 16.04.2007 №2828 було правонаступництво ЗАТ «Хімпобутсервіс» щодо всіх прав та обов`язків цілісного майнового комплексу з виробництва віскозної нитки ВАТ «Черкаське хімволокно»;

На час укладення договору купівлі-продажу будь-які зобов`язання відповідача перед позивачем з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій були відсутні. Тому висновки суду про те, що п.1.2 Договору купівлі-продажу є нікчемним, позаяк за своєю суттю є договором про зміну боржника у зобов`язанні відповідно до ст.520 ЦК України, є безпідставними та необґрунтованими;

(в) безпідставним є висновок судів про те, що у договорі купівлі-продажу не визначено конкретний обсяг зобов`язань ЗАТ «Хімпобутсервіс» з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Позивач вважає, що у п. 2.2.3. договору чітко передбачено, що покупець є правонаступником продавця в частині виконання зобов`язань у повному обсязі з відшкодування цих витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Додатком №5 до договору купівлі-продажу сторонами визначено зобов`язання, щодо яких покупець є правонаступником. Зокрема, щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «а», п. «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

(г) судами не враховано, що судовими рішеннями у справах № 580/5113/22, № 580/3817/22, №580/2335/22, №711/11717/14-ц встановлено факт правонаступництва, а саме, що правонаступником ВАТ «Черкаське хімволокно» є ЗАТ «Хімпобутсервіс». Протягом 16 років, які передували позову, позивач був обізнаний про правонаступництво за договором купівлі-продажу і жодних вимог не висував. Натомість ЗАТ «Хімпобутсервіс» як правонаступник цілісного майнового комплексу з виробництва віскозної нитки видавав довідки про стаж роботи, які позивач приймав їх для призначення пільгових пенсій.

21. Ухвалою Верховного Суду від 27.10.2023 відкрито касаційне провадження у справі.

22. У відзиві позивач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Покликається на те, що підприємства зобов`язані в безумовному порядку відшкодовувати витрачені органом Пенсійного фонду кошти, спрямовані на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених колишнім працівникам цього підприємства до досягнення ними пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-ІV.

Можливості звільнення страхувальника від обов`язку відшкодувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за наявності такої заборгованості чинне законодавство не передбачає.

Підтвердження набутого пільгового стажу пенсіонерами, зазначеними в розрахунках, наданими Головним управлінням при поданні позовної заяви, підтверджується довідками про особливий характер роботи чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії, виданих відповідачем.

Справи № 809/569/17, № 809/1128/17, № 809/212/17, № 809/605/17 та № 809/603/17 не є аналогічними цій справі та стосуються інших спірних правовідносин, а саме у цих справах вже було введено процедуру санації боржника та визначено інвесторів санації, у зв`язку з чим інвестори взяли на себе зобов`язання по задоволенню всіх вимог кредиторів згідно реєстру викупу цілісного майнового комплексу майна боржника, перепрофілювання виробництва, технічного переоснащення для випуску спеціалізованих ліній по утилізації сміття, збереженню робочих місць, тощо. Тому вказані висновки Верховного Суду не могли бути враховані судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді цієї справи.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

23. Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов таких висновків.

24. Ключовим у спорі є питання про наявність (або відсутність) у ПрАТ «Черкаське хімволокно» обов`язку з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «а», п. «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з огляду на продаж у 2007 році цілісного майнового комплексу з виробництва віскозної нитки і переходу цих обов`язків внаслідок правонаступництва до ЗАТ «Хімпобутсервіс».

25. Згідно п. 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

26. Коло осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, визначено, зокрема пп. «а», «б»-«з» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

27. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пп. 1 п. 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV передбачено, що вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, встановленого Законом № 1788-XII (ст. ст. 27 та 28). При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

28. Порядок відшкодування страхувальниками витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (далі - Інструкція № 21-1).

29. Відповідно до ч. 1 п. 6.2 Інструкції № 21-1 витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.

30. Відповідач у відзиві зазначав, що позивачем не надано доказів, які підтверджують трудові відносини осіб, зазначених у розрахунках, з ПрАТ «Черкаське хімволокно». Відповідач стверджував, що це не є питанням спору. Суд відхилив, як необґрунтоване, це твердження відповідача, позаяк в матеріалах справи містяться довідки про особливий характер роботи чи умов праці, необхідні для призначення цільової пенсії, що видані у 2005-2007 роках ВАТ "Черкаське хімволокно" колишнім працівникам, що підтверджують факт існування трудових відносин між особами, зазначеними в розрахунках, та відповідачем.

31. У касаційній скарзі відповідач цього висновку під сумнів не ставить. Однак заперечує обов`язок з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з посиланням на п. 6.3 Інструкції № 21-1, яка передбачає, що у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники. Відповідач вважає, що власником підприємства - цілісного майнового комплексу з виробництва віскозної нитки з 2007 року було ЗАТ «Хімпробутсервіс», тому саме це товариство й має нести обов`язок з відшкодування витрат.

32. Насамперед, Суд звертає увагу, що Закон № 1058-IV не регулює правовідносин щодо правонаступництва обов`язку з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «а», п. «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

33. Проте, це питання врегульовано на підзаконному рівні - у п. 6.3 Інструкції № 21-1. Видавником цієї Інструкції є Пенсійний фонд України, територіальне управління якого є позивачем у справі.

34. Пункт 6.3 Інструкції № 21-1 передбачає два окремих випадки, коли суми витрат на відшкодування пенсій Пенсійному фонду вносять правонаступники:

(а) ліквідація підприємства;

(б) зміна власника підприємства.

35. У цій правовій нормі термін «підприємство» використано у різних значеннях. У випадку ліквідації підприємства, йдеться про підприємство у значенні «юридична особа» (суб`єкт господарювання відповідно до ч. 1 ст. 63 Господарського кодексу України), суб`єкт правовідносин, адже лише її може бути ліквідовано. Натомість у випадку зміни власника підприємства йдеться про підприємство як єдиний майновий комплекс (об`єкт права відповідно до ст. 191 Цивільного кодексу України), об`єкт правовідносин. Тлумачення терміну «підприємство» у кожному випадку вимагає уточнення контексту.

36. Жодна сторона не ставить питання про невідповідність п. 6.3 Інструкції № 21-1 вимогам закону, однак Суд вважає, що вона частково суперечить Цивільному кодексу України.

37. Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

38. Різниця між реорганізацією та ліквідацією юридичної особи полягає саме у правонаступництві: воно відбуває лише у разі реорганізації. Натомість, у разі ліквідації юридичної особи її права та обов`язки припиняються. Ліквідована юридична особа правонаступників не має.

39. З огляду на це, п. 6.3 Інструкції № 21-1 в частині, що передбачає відшкодування витрат на виплату пенсій правонаступниками ліквідованих підприємств, суперечить ст. 104 Цивільного кодексу України.

40. Однак у справі, що розглядається, п. 6.3. Інструкції № 21-1 застосовувався в частині другого випадку правонаступництва - зміни власника підприємства.

41. Цивільне законодавство не встановлює особливих правил правонаступництва у разі зміни власника підприємства. Граматичне і логічне тлумачення п. 6.3. Інструкції № 21-1 дає підстави вважати, що правонаступником є особа, яка придбала підприємство (єдиний майновий комплекс), тобто новий власник.

42. За загальним визначенням, правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво може бути універсальним або частковим. За універсального правонаступництва до правонаступника (фізичної або юридичної особи) переходять усі права і обов`язки того суб`єкта, якому вони належали раніше. За часткового правонаступництва від одного до іншого суб`єкта переходять лише окремі права і обов`язки.

43. У ч. 2 ст. 191 Цивільного кодексу України зазначено, що до складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

44. Отже, види та обсяг майна, прав та обов`язків, в частині яких відбувається правонаступництво у разі зміни власника підприємства, визначається законом та може уточнюватися договором.

45. Як встановлено судами попередніх інстанцій, 16.04.2007 між ВАТ «Черкаське хімволокно» (далі-продавець) та ЗАТ «Хімпобутсервіс» укладено договір купівлі-продажу, згідно якого продавець передає у власність покупця, а покупець приймає та сплачує вартість частини єдиного майнового комплексу ВАТ «Черкаське хімволокно», що є сукупними валовими активами продавця (п. 1.1). З моменту державної реєстрації цього договору, покупець є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ «Черкаське хімволокно» в частині отриманих від продавця активів, прав та обов`язків, визначених в розділі ІІ договору (п. 1.2).

46. У п.2.2.3 розділу ІІ Договору зазначено, що покупець за договором є правонаступником продавця щодо виконання зобов`язань у повному обсязі по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. «а», п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Про це також зазначено у Додатку №5 до договору від 16.04.2007.

47. Таким чином, власником єдиного майнового комплексу з виробництва віскозної нитки (підприємства) з 16.04.2007 було ЗАТ «Хімпобутсервіс». Воно ж відповідно до п. 6.3. Інструкції № 21-1 стало правонаступником попереднього власника - ПрАТ «Черкаське хімволокно» в частині відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. З цього часу обов`язок ПрАТ «Черкаське хімволокно» в частині відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій припинився.

48. Суд погоджується з доводами скаржника, що у справах № 580/5113/22, №580/3817/22, №580/2335/22, №711/11717/14-ц є висновки про те, що ЗАТ "Хімпобутсервіс" є правонаступником ВАТ "Черкаське хімволокно". Однак ці справи не мають преюдиційного значення з огляду на різний склад сторін. Крім того, у цих справах не поставало питання про правонаступництво в контексті підстав позову, які у справі, що розглядається. Тому побіжно зроблені висновки щодо правонаступництва у наведених вище справах не мають суттєвого значення для вирішення цього спору.

49. Водночас, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень Судом виявлено, що органи Пенсійного фонду України вже зверталися з позовами про відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій до ЗАТ «Хімпобутсервіс».

Зокрема, постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 22.01.2009 у справі №2-а-1875/08 задоволено позов Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м.Черкаси до ЗАТ «Хімпобутсервіс» про стягнення 1565342,73 грн боргу на покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за період серпня 2008 року по листопад 2008 року.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.02.2009 у справі № 2-а-3166/08 стягнуто з ЗАТ «Хімпобутсервіс» на користь управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси борг на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за грудень 2008 року на суму 605171,01 грн по Списку 1 та Спису № 2.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 20.07.2009 у справі № 2а-3134/09/2370 за аналогічним позовом з ЗАТ «Хімпобутсервіс» стягнуто борг на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за травень 2009 року на загальну суму 640846,48 грн по Списку № 1 та по Списку № 2.

У цій справі суд встановив, що розрахунки, які надані управліннями Пенсійного фонду України, направлені на адресу ВАТ «Черкаське хімволокно», а не ЗАТ «Хімпобутсервіс», до якого фактично пред`явлені позовні вимоги. Представник позивача в судовому засіданні заявив, що ЗАТ «Хімпобутсервіс» є правонаступником ВАТ «Черкаське хімволокно», а тому розрахунки, які надані управліннями Пенсійного фонду на адресу ВАТ «Черкаське хімволокно» вважаються надісланими на адресу ЗАТ «Хімпобутсервіс».

Суд також встановив, що відповідно до п. 2.3 Статуту ЗАТ «Хімпобутсервіс» товариство є правонаступником ВАТ «Черкаське хімволокно», в частині отриманих активів, прав та обов`язків за договором купівлі-продажу від 16.04.2007.

50. Наведені судові рішення свідчать про те, що певний час, принаймні у 2009 році, органи Пенсійного фонду вважали, що особою, яка має відшкодовувати витрати, є саме ЗАТ «Хімпобутсервіс» як правонаступник ПрАТ «Черкаське хімволокно». Позивач не пояснив, чому його позиція щодо правонаступництва у 2023 році змінилася.

51. Суд вважає помилковим застосування до спірних відносин ст. ст. 513, 520, 521 Цивільного кодексу України та висновок судів про нікчемність п. 1.2. договору купівлі-продажу з огляду на те, що зміна боржника у зобов`язанні відбулася без згоди кредитора - Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

52. У зазначених статтях Цивільного кодексу йдеться про зміну боржника у зобов`язанні.

53. Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

54. У ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

55. Отже, ст. ст. 513, 520, 521 Цивільного кодексу України регулюють зміну боржника у зобов`язанні, що виникло з однієї з підстав, що передбачені ст. 11 цього Кодексу.

56. Натомість у справі, що розглядається, відносини щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсії регулюються безпосередньо Законом № 1058-IV, який стосується пенсійного забезпечення. Цей закон не є актом цивільного законодавства, про який мовиться у ст. 11 Цивільного кодексу України.

57. З огляду на вищенаведене, відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій - це не цивільне зобов`язання, а публічний фінансовий обов`язок відповідного платника перед Пенсійним Фондом. Відповідно, перехід цього обов`язку на майбутнє до інших осіб регулюється безпосередньо пенсійним законодавством (у цьому випадку п. 6.3. Інструкції № 21-1), а не ст. ст. 513, 520, 521 Цивільного кодексу України.

58. З урахуванням вказаного, колегія суддів доходить висновку, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права - ст. ст. 11, 509, 513, 520, 521 Цивільного кодексу України, п. 6.3. Інструкції № 21-1 та дійшли помилкових висновків по суті справи.

59. Відповідно до ст. 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

60. Зважаючи на те, що встановлені фактичні обставини є достатніми для вирішення справи, Суд дійшов висновку про необхідність скасування судових рішень та ухвалення нового - про задоволення позову.

61. За змістом статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

62. Відповідно до квитанцій від 27.06.2023 відповідач сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі суми 40260,00 грн та від 28.09.2023 за подання касаційної скарги у розмірі суми 53680,00 гривень. Всього - 93940 грн.

63. Враховуючи скасування судових рішень та відмову у задоволенні позову, судові витрати на користь відповідача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Керуючись статтями 139, 341, 345, 349, 351, 356, 359 КАС України, Верховний Суд-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 червня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» про стягнення заборгованості по фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі суми 16 923 742, 25 гривень - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України Черкаській області () на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» ( ) судові витрати у розмірі суми 93940 (дев`яносто три тисячі дев`ятсот сорок) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб