Справа № 580/551/24
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року справа № 580/551/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Трофімової Л.В. розглянув у письмовому провадженні за правилами статті 287 КАС України адміністративну справу № 580/551/24 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 / листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Першого відділу державної виконавчої служби у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (проспект Хіміків 50, м. Черкаси, 18028, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - приватний виконавець Недоступ Д.М. про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, постановив ухвалу.

І. ПРОЦЕДУРА/ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

16.01.2024 вх. суду №2698/24 ОСОБА_1 (представник позивача Гнатюк А.І. згідно ордеру серії СА №1046486), звернувшись до Першого відділу державної виконавчої служби у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), просить:

- визнати незаконною бездіяльність Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у не зарахуванні коштів, стягнутих приватним виконавцем Недоступом Д.М у сумі 17 107 (сімнадцять тисяч сто сім) гривень 18 (вісімнадцять) копійок, в якості оплати боргу за виконавчим провадженням НОМЕР_2 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) виконавчого збору;

- зобов`язати Перший відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) () зарахувати кошти, що стягнуті приватним виконавцем Недоступом Д.М. у сумі 17 107 (сімнадцять тисяч сто сім) гривень 18 (вісімнадцять) копійок, в якості оплати боргу за виконавчим провадженням НОМЕР_2 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) виконавчого збору.

Додатково просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору та правничої допомоги.

08.02.2024 представник позивача і представник відповідача у судовому засіданні оголосили позиції сторін щодо предмету спору та розподілу судових витрат. Адвокат клопотала про надання часу для ознайомлення з матеріалами справи - суд оголосив перерву до 15 годин 30 хвилин. Сторони надали до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача/представника позивача, третьої особи та представника відповідача. Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що 22.02.2022 відповідачем у ВП 57793635 прийнята постанова про стягнення з позивача виконавчого збору у сумі 46247.52 грн з відкриттям ВП 68763843 про стягнення суми з ОСОБА_1 31.01.2022 приватним виконавцем Д.М.Недоступом відкрите ВП 68428261, що завершене на підставі заяви банку-стягувача від 12.01.2023 про реструктуризацію боргу. За цей період приватний виконавець стягнув 15871.75 грн та винагороду 1587.78 грн. 13.01.2023 приватним виконавцем Д.М.Недоступом відкрите ВП 70753801 про стягнення солідарно з осіб, у т.ч з ОСОБА_1 на користь АТ КБ Приватбанк заборгованості за кредитним договором 462475.15 грн на виконання виконавчого листа №712/6401/15-ц, виданого 15.11.2018 Соснівським районним судом м. Черкаси. На думку позивача загальна сума богру за виконавчим документом про стягнення виконавчого збору становить 46247.52 грн - державною виконавчою службою стягнуто 28679.02 грн і приватним виконавцем стягнуто 17107.18 грн, тому загальна сума 45786.20 грн, залишок - 461.32 грн. Не зарахування суми 17107.18 грн підтверджує бездіяльність відповідача. У справі №580/2120/23 представник позивача стверджував, що безпідставно не вчиняються дії із закінчення виконавчого провадження від 23.02.2022 НОМЕР_2 щодо примусового виконання постанови від 22.02.2022 №57793635 про стягнення з позивача виконавчого збору, позаяк виконавче провадження про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором у сумі 22472,07 доларів США, що еквівалетно 462475,15 завершено у зв`язку поверненням виконавчого докумету стягувачу на підставі його заяви від 21.01.2022? (постанова від 28.01.2022 ВП №57793635). Представник позивача стверджує, що державним виконавцем стягнуто 15871 грн та основної винагороди у сумі 1587, 78 грн, а тому, на думку позивача, з огляду на? частину 8 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон №1404), відсутні підстави для стягнення з боржника виконавчого збору.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач позов не визнав, 08.02.2024 вх.№7096/24 у відзиві наголосив, що основна винагорода приватного виконавця за своїм призначенням є винагородою саме виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі. За період з січня 2019 до лютого 2022 стягнуто 51631.17 грн: перераховано на рахунок стягувача 46755.62 грн, стягнуто виконавчого збору 4675.55 грн та 200 грн витрат на проведення виконавчих дій. Неправильним є ототжнення виконавчого збору та основної винагороди приватного виконавця у контексті різного механізму правового регулювання обчислення суми: ч.2 ст.27 і ч.3 ст.40 Закону №1404. Законодавством не передбачено обов`язок державного виконавця зарахувати суму у сплату виконавчого збору, що сплачена приватному виконавцю як його винагорода. позивач звертався за розясненням і відповідь отримав мотивовану, проте зарахувати кошти на виконання якої норми права у межах компетенції відповідача не просив. Відповідач заперечує співмірність правничої допомоги у сумі 10800 грн через нерозумність розміру та розбіжності розрахунку витраченого часу.

ІІІ -1. ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ

07.02.2024 вх.6973/24 приватний виконавець Недоступ Д.М. просив розглядати справу без його участі. На примусовому виконанні у приватного виконавця у період з 31.01.2022 до 12.01.2023 перебувало виконавче провадження №68428261 з виконання виконавчого листа №712/6401/15-ц. Згідно відмітки залишок заборгованості становить 415719.53 грн. Під час виконання стягнуто 15871.75 грн боргу на користь стягувача та 1587.18 грн основної винагороди приватного виконавця. У період з 13.01.2023 до 18.07.2023 перебувало ВП 70753801 з виконання виконавчого листа №712/6401/15-ц у сумі 462475.15 грн - залишок заборгованості - 399847.78 грн. Під час виконання стягнуто 15520 основної винагороди. 18.07.2023 на адресу приватного виконавця надійшла заява стягувача про відсутність заборгованості за виконавчим листом №712/6401/15-ц від 15.11.2018, тому закінчене виконавче провадження у звязку з фактичним виконанням рішення суду.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, що безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Суд встановив, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.08.2023 у справі №712/6401/15-ц (ЄДРСР 60775518): стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КБ Приватбанк заборгованість за кредитним договором від 24.04.2008 у сумі 22472,07 доларів США, що еквівалетно 462475,15 грн, що на виконання виданий 15.11.2018 виконавчий лист №712/6401/15-ц. Виконавче провадження з виконання виконавчого листа здійснювалося Соснівським відділом ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 28.01.2022 старшим державним виконавцем Соснівським відділом ДВС у м. Черкаси Шемчуком А.В. прийнято постанову у виконавчому провадженні №57793635 про повернення виконавчогодокумента стягувачу, виконавчий лист повернуто стягувачу за його заявою, що зареєстрована у відділі 21.01.2022 (вх. 827/20.21-30).

02.02.2023 предстаник позивача звернулася до Соснівського відділу державної виконавчої служби у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою, що отримана та зареєстрована 15.02.2023 вх. 2188/26.24-42, де просила «завершити» виконавче провадження НОМЕР_2 про стягнення з позивача виконавчого збору у сумі 46247,52.

28.02.2023 відповідач листом від 28.02.2023 вих. № 68763843 повідомив позивача - ОСОБА_1 та представника позивача Гнатюк А.І., що за виконавчим документом №712/6401/15-ц виконавчий збір сплачений лише частково, тому згідно ч.3 ст. 40 Закону №1404 відкрите виконавче провадження НОМЕР_2 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору згідно із законодавством, позаяк виконавчий збір не сплачений повністю, тому відсутні підстави для завершення виконавчого провадження НОМЕР_2.

У справі № 580/2120/23 ЄДРСР 114431921 Шостий апеляційний адміністративний суд визнав протиправним та скасувати рішення (лист) Соснівського відділу державної виконавчої служби у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28.02.2023 та зобов`язав Перший відділ державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повторно розглянути заяву представника Гнатюк Анастасії Іванівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , від 02.02.2023 про завершення виконавчого провадження НОМЕР_2 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 46247,52 грн з урахуванням висновків суду. В іншій частині задоволення позовних вимог - відмовив.

Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача. Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства.

22.02.2022 старшим державним виконавцем Соснівським відділом ДВС у м. Черкаси Шемчуком А.В. прийнято постанову ВП№57793635 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 46247,52 грн та 23.02.2022 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі у сумі 41571.97 грн (46247,52 - 4675.55) із винесенням постанови про арешт коштів боржника у межах суми стягнення.

Листом від 05.12.2023 відповідач повідомив позивача, що станом на 05.12. на виконанні перебуває ВП НОМЕР_2 про стягнення виконавчого збору, яке відкрите 23.02.2022.

У заяві в АСВП НОМЕР_2 представник позивача просила надати інформацію: чи надавав Недоступ Д.М. відповідь на звернення та чи повідомив про суми основної винагороди під час виконання виконавчого листа №712/6401/15-ц від 15.11.2018; чому відповідь Недоступа Д.М. не додана до автоматизованої системи виконавчого провадження; чому стягнута сума не врахована і зазначена заборгованість 17568.5 грн; врахувати інформиацію щодо стягнення основної винагороди (виконавчого збору) надану приватним виконавцем Недоступом Д.М. та перерахувати заборгованість з оплати виконавчого збору у ВП НОМЕР_2 щодо стягнення виконавчого збору з ОСОБА_4 ; надати інформацію про залишок заборгованості щодо стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у ВП НОМЕР_2 і повідомити адвоката.

Листом від 08.01.2024 відповідач повідомив адвоката, що лист за вх.21860 приватного виконавця про стягнуту основну винагороду у сумі 17107.18 грн приєднаний до автоматизованої системи ВП НОМЕР_2 залишок заборгованості складає 17568.5 грн, проте підстави для повернення виконавчого документа стягувачеві та для закінчення виконавчого провадження згідно ст.37 та ст.39 Закону №1404 відсутні.

Вважаючи бездіяльність щодо не зарахування коштів, стягнутих приватним виконавцем Недоступом Д.М у сумі 17 107 (сімнадцять тисяч сто сім) гривень 18 (вісімнадцять) копійок як основної винагороди, в якості оплати боргу за виконавчим провадженням НОМЕР_2 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) виконавчого збору, позивач звернулася з до суду.

V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до рекомендацій, викладених у Висновку Консультативної ради Європейських суддів № 13 (2010) «Щодо ролі суддів у виконанні судових рішень» КРЄС вважає, що в державі, яка керується верховенством права, державні органи, насамперед, зобов`язані поважати судові рішення.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» №1404, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону №1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень. Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених Законом №1404 випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Відповідно до пунктів 1, 5 частини першої статті 3 Закону №1404 рішення підлягають примусовому виконанню на підставі виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Закону №1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню. Згідно із пунктом 1 частини першої статті 37 Закону № 1404, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 Закону №1404 ( частина п`ятастатті 37 Закону №1404).

Відповідно до частини третьої статті 40 Закону№1404 у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону №1404, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону №1404), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону №1404, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, що виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Верховний Суд у справі № 620/202/19 висновує: вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» на рахунки органів примусового виконання рішень, визначених у статті 6 цього Закону, відкриті для зарахування коштів виконавчого провадження, обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, не може бути накладено арешт або звернено стягнення на підставі виконавчих документів. Майно органів державної виконавчої служби перебуває у державній власності та використовується виключно для забезпечення виконання завдань державної виконавчої служби (ч.1 ст.15).

Систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (ст.6).

Відповідно до ст.16 приватним виконавцем може бути громадянин України, уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом. Приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України (ч.1 ст.22). Приватний виконавець зобов`язаний до початку здійснення діяльності застрахувати свою відповідальність перед третіми особами (ч.1 ст.24). Приватний виконавець не має права здійснювати виконавчі дії, якщо сума стягнення за виконавчим документом з урахуванням сум за виконавчими документами, що вже перебувають у нього на виконанні, перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування відповідальності приватного виконавця. У такому разі приватний виконавець зобов`язаний укласти договір страхування на належну страхову суму (ч.4 ст.24).

Фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України "Про виконавче провадження" (ч.1 ст.27). Приватний виконавець зобов`язаний подавати Міністерству юстиції України інформацію про свою діяльність у порядку, встановленому Міністерством юстиції України (ч.9 ст.27). Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (ч.7 ст.31). Приватний виконавець для здійснення діяльності зобов`язаний відкрити в державному банку окремі рахунки для: 1) обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачам; 2) зарахування коштів виконавчого провадження; 3) зарахування винагороди (ч.2 ст.32).

Орган державної виконавчої служби та приватний виконавець щодо кожного рахунка ведуть електронний облік і звітність за сумами на рахунках у порядку, визначеному Міністерством юстиції України. Розділ VІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 в редакції наказу від 29.09.2016 № 2832/5 (надалі - Інструкція) регламентує порядок обліку і звітність за сумами на рахунках органів державної виконавчої служби та приватних виконавців.

Відповідно до зазначеного вище розділу Інструкції стягнуті з боржника грошові суми підлягають зарахуванню на рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, у тому числі в іноземній валюті, відкриті Міністерством юстиції України, головними територіальними управліннями юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування (в іноземній валюті - в банках), приватними виконавцями - в банках(далі - депозитний рахунок).

Реструктуризація боргу оформлюється як окремий договір між кредитором та боржником.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Контроль за виконанням судового рішення у справі здійснює суд, який видав виконавчий лист №712/6401/15-ц.

Предметом спору у цій справі є вимога позивача зарахувати кошти, що сплачені як основна винагорода приватному виконавцю у рахунок сплати виконавчого збору, проте без покликання на нормативно-правовий акт, що передбачає такий спосіб реалізації повноважень відповідача.

21.01.2022 до відповідача надійшла заява АТ КБ Приватбанк про повернення виконавчого документа без подальшого виконання. 28.01.2022 державний виконавець прийняв постанову.

Суд встановив, що приватний виконавець Недоступ Д.М. надав відомості: відповідно до платіжної інструкції №5225 від 08.08.2022 у ВП №68428261 на користь стягувача переказав з депозитного рахунку 15871.75 грн (ОСОБА_1 №712/6401/15-ц від 15.11.2018) - відповідно до платіжної інструкції №5221 сума 1587.18 грн має призначення платежу: основна винагорода приватного виконавця; відповідно до платіжної інструкції від 17.07.2023 №@2PL106638 призначення платежу суми 15920 грн винагорода ВП70753801 (15520 грн - олівцем запис) та витрати ВП 70753801 - (400 грн олівцем запис) №712/6401/15-ц від ОСОБА_1

Верховний Суд № 826/9751/14 ЄДРСР 100973142 звертає увагу на те, що саме з метою виконання завдання адміністративного судочинства сторона у справі має користуватися процесуальними правами, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя.

У заяві представника АТ КБ Приватбанк від 10.07.2023 для Недоступа Д.М. зазначено: у Вас на виконанні перебуває виконавчий лист Соснівського районного суду м.Черкаси №712/6401/15-ц виданий 15.11.2018 про стягнення з ОСОБА_1 боргу. Боржником підписана (дота не зазначена, угода не надана) додаткова угода №1 до договору №CSIPGK00000271 про реструктуризацію боргу та сплачено 155200 грн (доказ сплати не наданий) унаслідок чого заборгованість за виконавчим документом відсутня.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.11.2015 у справі №п/800/259/15 бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, що виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Верховний Суд у справі №640/16224/19 (провадження №К/9901/22967/20) зазначає, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Постановою старшого державного виконавця Соснівського відділу ДВС у м. Черкаси Шемчуком А.В. 28.01.2022 прийнято постанову у виконавчому провадженні №57793635, виконавчий лист повернутий стягувачу за його заявою на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону №1404, позаяк у виконавчому провадженні №57793635 стягувачем реалізовано процесуальне право повернення виконавчого документа без виконання за власною заявою, що стало підставою для правомірних дій державного виконавця щодо застосування ним частини третьої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом винесення постанови про стягнення виконавчого збору та подальшого її виконання у встановленому Законом №1404 порядку.

23.02.2022 прийнята державним виконавцем Шемчук А.В. постанова про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі у сумі 41571.97 грн (46247,52 - 4675.55). Позивач на підтвердження сплати 28679.02 грн докази не надав.

Верховний Суд у справі № 640/11938/20 зазначає: порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Представник у позовній заяві визнає, що виконавчий збір повністю не сплачений, проте помилково у заяві ототожнює виконавчий збір у межах процедур здійснених державним виконавцем та оплату основної винагороди приватному виконавцю, що здійснює незалежну професійну діяльність та декларує доходи. У заяві представник позивача просила відповідача врахувати інформацію та перерахувати заборгованість у ВП 6876843, проте у позові просить зарахувати дохід отриманий суб`єктом - приватним виконавцем у вигляді винагороди у ВП70753801, ВП68428261 у зменшення сплати виконавчого збору у межах іншого виконавчого провадження НОМЕР_3, відкритого державним виконацем без урахування вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 в редакції наказу від 29.09.2016 № 2832/5 (надалі - Інструкція) регламентує порядок обліку і звітність за сумами на рахунках органів державної виконавчої служби та приватних виконавців, а також права АТ КБ Приватбанк повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 Закону №1404 .

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Мотиви здійснення органами публічної влади власних повноважень мають відповідати мотивам, з якими ці повноваження були надані законом. Органам публічної влади заборонено використовувати свої повноваження з неналежних мотивів або з неналежною ціллю, навіть якщо результат буде подібний до досягнутого в рамках законних дій (АДМІНІСТРУВАННЯ І ВИ: Посібник - принципи адміністративного права у відносинах між особами та органами публічної влади / https://rm.coe.int/handbook-administration-and-you/1680a06311).

Відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 си.14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - це будь-який дохід, отриманий резидентами та нерезидентами від будь-яких видів їхньої діяльності на території України, в тому числі, але не виключно, дохід у вигляді процентів, дивідендів, дохід від продажу майна та ін., а також дохід від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Приватний виконавець для здійснення діяльності відкриває в банках рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, зарахування коштів виконавчого провадження, а також зарахування винагороди. У податковій консультації від 07.02.2018 №509/А/99-99-13-01-02-14/ІПК зазначено, що всі кошти, що надходять на поточні рахунки приватного виконавця у межах провадження незалежної професійної діяльності, включаються до доходу такого приватного виконавця (https://yur-gazeta.com/publications/practice/podatkova-praktika/privatni-vikonavci).

Відповідач направив роботодавцю ОСОБА_1 вимогу повернути без розгляду вимогу виконавця від 28.01.2022 №577936635 (про припинення відрахувань) та продовжити утримання із заробітної плати боржника ОСОБА_1 із урахуванням залишку боргу 41771.97 (41571,97 грн+200) грн.

За результатами оцінки доказів і перевірених доводів учасників справи, надаючи оцінку твердженню позивача щодо обов`язковості рішення суду, яке набрало законної сили (справа №580/2120/23 щодо повторного розгляду заяви від 02.02.2023) щодо завершення ВП НОМЕР_2 про стягнення виконавчого збору у сумі 46247.52 грн, суд встановив у цій справі, що відповідач врахував сплачену суму та 23.02.2022 визначив 41571,97 грн.

Суд не встановив характеру подвійної сплати коштів ОСОБА_1 для забезбепечення виконання боржником виконавчого листа № 712/6401/15-ц, позаяк йдеться про різний характер та підстави обчислення суми виконавчого збору під час реалізацій функцій державним виконавцем та оплатою послуг особі, яка здійснює незалежну професійну діяльність у пропорційному вимірі - приватним виконавцем.

Суд, на підставі оцінених доказів і аргументів сторін сукупно, на підставі аналізу законодавства і доводів сторін з урахуванням обраного способу захисту позивачем щодо змісту звернення про перерахунок заборгованості, без окреслення змісту і характеру порушеного права, дійшов висновку про відсутність протиправної бездіяльності з боку відповідача у не зарахуванні сплаченої суми 17 107.18 (1587.18+15520) грн як основної винагороди приватному виконавцю у ВП70753801, ВП68428261 за здійснення незалежної професійної діяльності приватному виконавцю Недоступу Д.М. у рахунок зменшення сплати виконавчого збору в якості оплати боргу у межах іншого ВП НОМЕР_2 у публічно-правових відносинах з примусового виконання постанови про стягнення з позивача виконавчого збору у сумі 41571,97 грн, у зв`язку із чим позовні вимоги суд визнає необгрунтованими, у задоволенні яких належить відмовити повністю.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно із ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 255, 268, 269, 271, 272, 287, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255, 272 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 № 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію рішення направити учасникам справи.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 / листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ];

відповідач: Перший відділ державної виконавчої служби у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (проспект Хіміків 50, м. Черкаси, 18028, );

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - приватний виконавець Недоступ Дмитро Миколайович [18031, Черкаська область, м. Черкаси, вулиця Університетська 33, приміщення оф. 25].

Рішення складене та підписане 08.02.2024.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА