Справа № 200/29/24
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року Справа№200/29/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії,

УСТАНОВИВ:

29 грудня 2023 року з використанням підсистеми «Електронний суд» позивач, ОСОБА_1 , подав до суду адміністративний позов до відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії від 14.07.2023 №86, яке прийняте відповідачем за заявою позивача про призначення пенсії від 06.07.2023;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 06.07.2023 з врахуванням довідки №02/08005 від 21.09.2021, а також зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи позивача:

- з 09.10.1995 по 17.01.1996 - на посаді учня гірничого з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею шахти ім. М.О. Ізотова,

- з 18.01.1996 по 20.03.1997 - на посаді гірника з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею шахти ім. М.О. Ізотова,

- 16.02.1998 - на посаді гірника з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею шахти ім. В.І. Леніна ВО з видобутку вугілля «Артемвугілля»,

- з 27.12.2004 по 03.01.2005 - на посаді гірника підземного з ремонту гірничих виробок 4 розряду ТОВ «Інтер-інвест-вугілля»,

- з 01.09.2014 по 26.04.2016 - на посаді прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем Ордена Трудового Червоного Прапора шахта ім. К.А. Румянцева ДП «Артемвугілля»,

- з 01.04.2023 по 06.07.2023 (по день звернення за призначенням пенсії) - на посаді прохідника 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботі ТОВ «ШБК «Донецькшахтопроходка»;

- прийняти рішення про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 та Рішення Верховного Суду від 21.04.2021 у зразковій справі №360/3611/20-а, відповідно до заяви про призначення пенсії за віком від 06.07.2023.

В обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 зазначив, що 06 липня 2023 року звернувся через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. 14 липня 2023 року відповідач прийняв рішення про відмову в призначенні пенсії №86, яким позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку із не досягненням відповідного пенсійного віку. Позивач вважає, що відповідач протиправно не врахував до страхового стажу періоди роботи з 09.10.1995 по 17.01.1996 на посаді учня гірника з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею шахти ім. Н.А. Ізотова, з 18.01.1996 по 20.03.1997 на посаді гірника з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею шахти ім. Н.А. Ізотова, з 16.02.1998 на посаді гірника з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею шахти ім. В.І. Леніна ВО з видобутку вугілля «Артемвугілля», з 27.12.2004 по 03.01.2005 на посаді гірника підземного з ремонту гірничих виробок 4 розряду ТОВ «Інтер-інвест-вугілля», з 01.09.2014 по 26.04.2016 на посаді прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем Ордену Трудового Червоного Прапору шахта ім. К.А. Румянцева ДП «Артемвугілля», з 01.04.2023 по 06.07.2023 ( по день звернення за призначенням пенсії ) на посаді прохідника 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботі ТОВ «ШБК «Донецькшахтопроходка». Позивач вважає, що спірне рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подало, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

08 січня 2024 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

08 січня 2024 року у відповідача витребувані докази.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив таке.

06 липня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подав через веб-портал Пенсійного фонду України заяву встановленого зразку про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

14 липня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії №86, яким позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку із не досягненням відповідного пенсійного віку.

Згідно з рішенням: вік заявника 48 років 2 місяці, страховий стаж становить 22 роки 10 місяців 26 днів; стаж роботи за списком №1 - 7 років 11 місяців 6 днів; робота підземні, провідні професії - 2 роки 8 місяців 11 днів; робота підземні, професії за пос. № 202 - 9 років 5 місяців 11 днів.

Не взята до уваги пільгового довідки №02/08005 від 21.09.2021, оскільки довідка не відповідає вимогам додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (відсутній підпис головного бухгалтера та начальника відділу кадрів).

Згідно з формою РС-право стаж для розрахунку права ОСОБА_1 становить 22 роки 9 місяців 16 днів, з яких стаж роботи за списком №1 - 20 років 0 місяців 28 днів.

Періоди роботи з 09.10.1995 по 17.01.1996, з 18.01.1996 по 20.03.1997, з 20.10.1997 по 16.02.1998, з 27.12.2004 по 03.01.2005 зараховані до страхового стажу на загальних підставах.

Період роботи з 17.02.1998 по 14.05.2004 зарахований до страхового стажу на пільгових умовах як працівника провідної професії.

Період роботи з 09.11.2010 по 31.12.2012 зарахований до страхового стажу на пільгових умовах як працівника провідної професії.

Періоди роботи з 01.09.2014 по 26.04.2016 та з 01.04.2023 по 06.07.2023 до страхового стажу не включені.

За інформацією, яка міститься в системі персоніфікованого обліку (Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5)), спірні періоди роботи ОСОБА_1 обліковані як спеціальний стаж:

на Державному підприємстві «Шахта ім. В.І. Леніна» () в 1998 році за кодом ЗПЗ014А1 в кількості 10 місяців 14 днів;

на ТОВ «Інтер-інвест-вугілля» () в грудні 2004 року за кодом ЗПЗ013А1 в кількості 5 днів, в січні 2005 року за кодом ЗПЗ013А1 в кількості 3 дня.

В системі персоніфікованого обліку (Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) ОСОБА_1 ) відсутні відомості про суму заробітку для нарахування пенсії, кількість днів трудових відносин, сплату страхових внесків на Державному підприємстві «Артемвугілля» () за період з вересня 2014 року по квітень 2016 року, а також відсутні відомості щодо обліку вказаного періоду роботи за тим, чи іншим кодом.

Згідно з довідкою про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №02/08005, яка видана 21 вересня 2021 року ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», ОСОБА_1 в період з 09 листопада 2010 року по 31 грудня 2012 року виконував роботи, передбачені Списком №1 розділ І підрозділ І код КП 1.1а, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16 січня 2003 року.

В трудовій книжці НОМЕР_1 , яка видана 25 листопада 1994 року на ім`я ОСОБА_1 , за спірні періоди містяться такі записи:

Шахта ім. М.О. Ізотова

запис №6 - 09.10.1995 - прийнятий учнем гірника по ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею, наказ 410к від 02.10.1995,

запис №7 - 17.01.1996 - переведений гірником по ремонту гірничих виробок 3 розрядку з повним робочим днем під землею, наказ 25к,

запис №8 - 20.03.1997 - звільнений за статтею 40 п.1 КЗпП України за скороченням численності штату працівників.

Артемівське виробниче об`єднання по видобутку вугілля «Артемвугілля» шахта ім. В.І. Леніна

запис №10 - 16.02.1998 - прийнятий гірником по ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею, наказ 25к від 17.02.1998,

запис №11 - 16.05.2002 - звільнений за власним бажанням стаття 38 КЗпП України, наказ 98к від 17.05.2002

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-інвест-вугілля»

запис №15 - 27.12.2004 - прийнятий гірником підземним по ремонту гірничих виробок 4 розряду на дільницю ПР-2, наказ 129/к від 30.12.2004,

запис №16 - 03.01.2005 - звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗпП України, наказ 3/к від 06.01.2005.

Державне підприємство «Артемвугілля» структурний підрозділ «Ордена Трудового Червоного Прапора шахта ім. К.А. Румянцева»

запис №37 - 27.05.2014 - прийнятий прохідником підземним 5 розрядку з повним робочим днем шахті, наказ 619к від 27.05.2014,

запис №39 - 26.04.2016 - звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗпП України, наказ 26к від 26.04.2016.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія»

запис №41 - 10.07.2016 - прийнятий по переводу з ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» прохідником 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботі, наказ №104-к від 30.06.2016.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Україна є […] правова держава (стаття 1 Конституції України) .

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (стаття 46 Конституції України).

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закону №1058-ІV).

Закон №1788-ХІІ був введений в дію з 01 січня 1992 року - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року - в повному обсязі.

01 січня 2004 року набув чинності Закон №1058-ІV.

Відповідно до частини 2 статі 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Система персоніфікованого обліку була введена в дію 01 січня 2004 року на виконання Указу Президента України від 4 травня 1998 року №401 «Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування» згідно постанов Кабінету Міністрів України №1854 від 12 грудня 2002 року та №303 від 12 березня 2003 року.

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, при обчисленні пільгового стажу позивачки за період роботи до впровадження системи персоніфікованого обліку, відповідач мав керуватися документами та порядком, визначеним законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-ІV і даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а після 01 січня 2004 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно з частиною 1 статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пунктів 2.3, 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58 (далі - Інструкція №58), записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення (пункт 2.14 Інструкції №58).

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

З 11 березня 1994 року по 15 січня 2003 року підлягали застосуванню Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162.

Згідно з довідниками кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України, затвердженого постановами правління Пенсійного фонду України 05 листопада 2009 року №26-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2009 року за №1136/17152, 08 жовтня 2010 року №22-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 1 листопада 2010 року за №1014/18309:

код підстави ЗПЗ013А1 застосовується з 05 листопада 1991 року та має назву «Працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам».

Судом встановлено, що в трудовій книжці НОМЕР_1 , яка видана 25 листопада 1994 року на ім`я ОСОБА_1 , за спірні періоди з 09.10.1995 по 17.01.1996, з 18.01.1996 по 20.03.1997, з 20.10.1997 по 16.02.1998 наявні записи про роботу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, які вчинені відповідно до пункту 2.14 Інструкції №58, але відповідач обчислив вказані періоди як загальний страховий стаж.

Отже, відповідач протиправно не зарахував вказані періоди до пільгового страхового стажу.

Відповідно до частини 2 статі 24 Закону №1058-ІV з 01 січня 2004 року страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Судом встановлено, що за даними системи персоніфікованого обліку (Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5)) спірний період роботи ОСОБА_1 на ТОВ «Інтер-інвест-вугілля» () облікований в грудні 2004 року за кодом ЗПЗ013А1 в кількості 5 днів, в січні 2005 року за кодом ЗПЗ013А1 в кількості 3 дня, але відповідач обчислив вказані періоди як загальний страховий стаж.

Отже, відповідач протиправно не зарахував вказані періоди до пільгового страхового стажу.

Згідно з формою РС-право стаж для розрахунку права ОСОБА_1 період роботи з 17.02.1998 по 14.05.2004 зарахований до страхового стажу на пільгових умовах як працівника провідної професії.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині пред`явлені до відповідача безпідставно.

У спірному рішенні відповідач вказав, що не взяв до уваги довідку про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній №02/08005, яка видана 21 вересня 2021 року ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», про те, що ОСОБА_1 в період з 09 листопада 2010 року по 31 грудня 2012 року виконував роботи, передбачені Списком №1 розділ І підрозділ І код КП 1.1а, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16 січня 2003 року.

Разом з тим, згідно з формою РС-право стаж для розрахунку права ОСОБА_1 період роботи з 09.11.2010 по 31.12.2012 зарахований до страхового стажу на пільгових умовах як працівника провідної професії.

За наслідками судового розгляду встановлено, що в системі персоніфікованого обліку (Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) ОСОБА_1 ) відсутні відомості про суму заробітку для нарахування пенсії, кількість днів трудових відносин, сплату страхових внесків на Державному підприємстві «Артемвугілля» () за період з вересня 2014 року по квітень 2016 року, а також відсутні відомості щодо обліку вказаного періоду роботи за тим, чи іншим кодом.

Отже, позовна вимога про зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 01.09.2014 по 26.04.2016 на посаді прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем Ордена Трудового Червоного Прапора шахта ім. К.А. Румянцева ДП «Артемвугілля» пред`явлена до відповідача безпідставно.

Щодо позовної вимоги про зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 01.04.2023 по 06.07.2023 (по день звернення за призначенням пенсії) суд зазначає таке.

Відповідно до абзацу шостого пункту 4.3 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846, страховий стаж обчислюється по місяць, що передує місяцю подання особою відповідної заяви (досягнення особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 Закону №1058-IV, - у разі автоматичного призначення пенсії за віком (без звернення особи)).

Судом встановлено, що позивач подав заяву про призначення пенсії 06 липня 2023 року, а згідно з формою РС-право стаж для розрахунку права ОСОБА_1 обчислений по 31 березня 2023 року.

Отже, відповідач протиправно не включив до страхового стажу позивача період роботи з 01 квітня по 30 червня 2023 року.

Разом з тим, вказані обставини не свідчить про порушення відповідачем прав позивача на пенсійне забезпечення та протиправність спірного рішення в цілому.

Позивач стверджує про наявність у нього права на зменшення пенсійного віку та призначення пенсії за віком відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020.

Суд не погоджується з таким твердженням позивача з огляду на таке.

Згідно з пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону №1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Це означає, що пенсія за віком на пільгових умовах може бути призначена за умови досягнення чоловіком 50 років і більше, наявності стажу роботи (мається на увазі загальний стаж) 20 років, з яких не менше 10 років стаж роботи за списком №1.

Згідно з абзацом четвертим пункту «а» частини 1 статті 13 Закону №1788-ХІІ працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам […].

Відповідно до статті 12 цього Закону пенсійний вік для чоловіків становить 60 років.

Вказані положення Закону №1788-ХІІ слід розуміти так, що якщо працівник чоловічої статі, має загальний стаж 20 років, а стаж його роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці становить не менше половини від 10 років, то така особа має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку (60 років) на 1 рік за кожний повний рік роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.

Наприклад, працівник чоловічої статі має загальний стаж 20 років і стаж роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці - 6 років. Вік, з якого така особа отримає право на призначення пенсії, розраховується за формулою: 60 - 6 = 54 роки.

Позивач має стаж роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці більше 10 років, а тому не має права на зменшення пенсійного віку, визначеного статтею 12 Закону №1788-ХІІ, відповідно до абзацу четвертого пункту «а» частини 1 статті 13 цього Закону.

За наслідками судового розгляду встановлено, що на дату подання заяви про призначення пенсії на пільгових умовах вік позивача становив 48 років, а отже, незважаючи на те, що страховий стаж останнього становить 22 роки 9 місяців 16 днів, з яких стаж роботи за списком №1 складає 20 років 0 місяців 28 днів, позивач не має права на пенсію відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, оскільки не досяг пенсійного віку в 50 років.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Стаття 242 КАС України встановлює, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Решта доводів сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовує. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача (частина 1 статі 139 КАС України).

Керуючись статтями 2, 3-10, 20, 22, 25, 72-77, 90, 132, 133, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел.: НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (юридична адреса: 21028, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, буд. 7, код ЄРДПОУ 13322403, e-mail: ) про:

визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії від 14.07.2023 №86, яке прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області за заявою про призначення пенсії від 06.07.2023;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 06.07.2023 з врахуванням довідки № 02/08005 від 21.09.2021,

а також зарахувати до пільгового стажу періоди роботи: з 09.10.1995 по 17.01.1996 на посаді учня гірничого з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею шахти ім. М.О. Ізотова, з 18.01.1996 по 20.03.1997 на посаді гірника з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею шахти ім. М.О. Ізотова, 16.02.1998 на посаді гірника з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем під землею шахти ім. В.І. Леніна ВО з видобутку вугілля «Артемвугілля», з 27.12.2004 по 03.01.2005 на посаді гірника підземного з ремонту гірничих виробок 4 розряду ТОВ «Інтер-інвест-вугілля», з 01.09.2014 по 26.04.2016 на посаді прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем Ордена Трудового Червоного Прапора шахта ім. К.А. Румянцева ДП «Артемвугілля», з 01.04.2023 по 06.07.2023 ( по день звернення за призначенням пенсії ) на посаді прохідника 5 розряду з повним робочим днем на підземній роботі ТОВ «ШБК «Донецькшахтопроходка»;

прийняти рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VІІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 та Рішення Верховного Суду від 21.04.2021 у зразковій справі №360/3611/20-а, відповідно до заяви про призначення пенсії за віком від 06.07.2023, відмовити повністю.

Повний текст рішення складено 08 лютого 2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко