Справа № 200/7579/23
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2024-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2024 року Справа№200/7579/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення

(виклику) сторін адміністративний позов ОСОБА_1

до відповідача Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 , юридична адреса: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати грошового забезпечення та додаткової винагороди за період з 01.04.2022 року по 14.09.2023 року в розмірі 727016,00 грн., зобов`язання здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди за період з 01.04.2022 року по 14.09.2023 року в розмірі 727016,00 грн.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, відповідач, як вважає позивач, не виплачуючи грошове забезпечення та додаткову винагороду за період з 01.04.2022 року по 14.09.2023 року, діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством.

Вважає, що позивач набув право на отримання збільшеної додаткової винагороди до 100 000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у зв`язку з безпосередньою участю у бойових діях або забезпечуванні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У відзиві на адміністративний позов відповідач вказав на його безпідставність та зазначив, що всі виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди здійснювались на підставі та вимогах «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, постанови Кабінету Міністра України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (із змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 07 березня 2022 року № 217).

Вказує, що час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Зазначає, що з позивачем здійснені всі грошові розрахунки та нараховано суму 18791,81 грн., яка буде виплачена йому після звернення до військової частини НОМЕР_1 встановленим порядком та надання банківських реквізитів для перерахування грошових коштів.

Враховуючи наведене, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, відзиву, суд з`ясував наступні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_4 , матрос за мобілізацією, такелажник евакуаційного відділення взводу технічного обслуговування ВЧ НОМЕР_1 .

18.06.2022 року наказом командира ВЧ НОМЕР_5 від 15.05.2022 року №61-РС ОСОБА_1 переведений з військової частини НОМЕР_6 АДРЕСА_3 до військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_4 та призначений на посаду телефоніста відділення управління взводу управління командира гарматної артилерійської батареї.

На підставі наказу №169 від 18.06.2022 року матрос ОСОБА_1 посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №170 від 19.06.2022 щодо здавання справ та посади та наказу командира військової частини НОМЕР_1 №171 від 20.06.2022 року матрос ОСОБА_1 призначений на посаду такелажника евакуаційного відділення взводу технічного обслуговування військової частини НОМЕР_1 .

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №171 від 20.06.2022 року матрос ОСОБА_1 відряджений до ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з метою виконання бойових завдання з 20.06.2022 року.

З 20.06.2022 року по 28.06.2022 року матрос ОСОБА_1 перебував у пункту тимчасової дислокації ВЧ НОМЕР_1 в АДРЕСА_4 та не виконував бойові завдання, у зв`язку з наявністю психічних розладів.

З 28.06.2022 року матрос ОСОБА_1 направлений до військового шпиталю м. Краматорськ, з подальшим переправленням до м. Запоріжжя КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з 28.06.2022 по 13.07.2022 року, де перебував на стаціонарному лікуванні та обстеженні.

14.07.2022 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №196, матрос ОСОБА_1 повернувся з лікування та приступив до виконання службових обов`язків.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №217 від 04.08.2022 року матрос ОСОБА_1 визнаний відсутнім в місці несення служби у м. Запоріжжя, призупинене з 04.08.2022 року виплата грошового забезпечення військовослужбовця.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 252 від 08.09.2022 року матросу ОСОБА_1 з 08.09.2022 року поновлено виплату грошового забезпечення з зв`язку з поверненням до місця несення служби у м. Запоріжжя.

Наказом командира військової частини НОМЕР_7 № 347 від 12.12.2022 року матрос ОСОБА_1 визнаний відсутнім в місці несення служби у м. Запоріжжя, призупинене з 12.12.2022 року виплата грошового забезпечення військовослужбовця.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 34-РС від 23.12.2022 року матрос ОСОБА_1 звільнений від займаної посади та зарахований у розпорядження командира дивізіону з 10.09.2022 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_7 № 31-РС від 14.09.2023 року матрос ОСОБА_1 звільнений з військової служби за пунктом «б» ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 01.01.2024 №1 про розмір нарахованого та виплаченого щомісячного грошового забезпечення, а також інших належних додаткових видів грошового забезпечення матросу ОСОБА_1 за період з 19.06.2022 по 14.09.2023 виплачена грошова винагорода в розмірі 85285,45 грн., з них: з 19.06.2022 по 30.06.2022 5428,34 грн., липень 2022 13570,84 грн., з 01.08.2022 по 03.08.2022 484,42 грн., з 08.09.2022 по 30.09.2022 10404,31 грн., жовтень 2022 20575,12 грн., листопад 2022 13570,84 грн., з 01.12.2022 по 12.12.2022 2459,77 грн., з 14.09.2023 по 14.09.2023 18791,81 грн.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 01.01.2024 №2 про заробітну плату ОСОБА_1 , за період з 19.06.2022 по 14.09.2023, липень 2022, жовтень 2022, листопад 2022 нарахована додаткова винагорода під час дії віськового стану в сумі 102000,00 грн., виплата якої підтверджується банківськими витягами та довідкою форми ОК-7.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, в позовній заяві позивач просить задовільнити позовні вимоги в повному обсязі.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.1 п.2 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Відповідно до п. 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, … виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. (Абзац перший пункту 1 із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 217 від 07.03.2022 - застосовується з 24 лютого 2022 року, № 350 від 22.03.2022 - застосовується з 24 лютого 2022 року, № 754 від 01.07.2022 - застосовується з 1 червня 2022 року, № 793 від 07.07.2022 - застосовується з 24 лютого 2022 року, № 1146 від 08.10.2022 - застосовується з 1 вересня 2022 року, № 43 від 20.01.2023).

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам.

Згідно п. 1 розд. І Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Окремим доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 врегульовані виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168.

Статтею 57 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право знати свої права і обов`язки.

Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом.

Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

Надалі, Порядок № 260 згідно наказу Міністерства оборони України № 44 від 25.01.2023 доповнений розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», який застосовується з 01.01.2023.

Пункт 2. На період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

Пункт 4. Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

6. Перелік органів військового управління (штабів угруповання військ (сил)), включених до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, що мають право підтверджувати безпосередню участь у бойових діях або заходах відряджених до цих органів військовослужбовців, затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України.

Особливості підтвердження участі військовослужбовців військової частини та підпорядкованих їй військових частин у бойових діях або заходах, а також виконання завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління визначаються командиром військової частини.

7. Керівниками пунктів управління, управлінь (штабів) угруповань військ (сил), командирами військових частин (у тому числі резерву, установ, організацій), до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляються органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, а також виконання завдання у складі управління (штабу) угруповання військ (сил) (затверджених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України), угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління за минулий місяць.

Підтвердження виконання військовослужбовцями завдань на розгорнутих пунктах управління Генерального штабу Збройних Сил України здійснюється на підставі наказів Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України про включення до складу відповідного пункту управління.

Пункт 8. Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів:

командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини;

керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

Пункт 9. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, згідно довідок ВЧ НОМЕР_1 позивачу нараховано та здійснено виплату додаткової винагороди за період проходження військової служби з 19.06.2022 по 14.09.2023, липень 2022, жовтень 2022, листопад 2022.

Крім того, суд враховує наступне.

Відповідно до п.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань).

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Відповідно до абз.1 п.5 розд. XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках: за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Відповідно до підпункту 14 п.116 Указу ПУ «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» №1153/2008 від 10.12.2008 року зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі: якщо військовослужбовці відсутні понад десять діб, - до повернення військовослужбовців у військову частину (у разі неприйняття іншого рішення про дальше проходження ними військової служби) або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми чи оголошення померлими, або до дня набрання законної сили вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі.

Суд зазначає, що відповідно до п. 15 розд. XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, військовослужбовцям не виплачується додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168.

Як встановлено судом, 04.08.2022 року позивач самовільно залишив військову частину, вчинивши кримінальне правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України та самостійно повернувся 08.09.2022 року, за даним фактом були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.5 ст.407 ККУ за № 0000025 від 05.09.2022 року. За цей період, відповідно до «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 позивач позбавлений премії, додаткової винагороди та на 11 добу призупинено нарахування грошового та іншого забезпечення.

Крім того, суд не враховує наданий позивачем розрахунок сум заборгованості, оскільки на підтвердження надані лише письмові пояснення, жодних інших доказів, на яких ґрунтується позовні вимоги щодо протиправності бездіяльності відповідача щодо невиплати грошового забезпечення та додаткової винагороди за період з 01.04.2022 року по 14.09.2023 року в розмірі 727016,00 грн. позивачем не надані.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення позовної заяви.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем надані суду належні докази правомірності дій щодо відмови у виплаті додаткової винагороди позивачу в розумінні зазначеної норми Закону.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

В розумінні ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України питання про перерозподіл судових витрат не розглядається.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 , юридична адреса: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати грошового забезпечення та додаткової винагороди за період з 01.04.2022 року по 14.09.2023 року в розмірі 727016,00 грн., зобов`язання здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди за період з 01.04.2022 року по 14.09.2023 року в розмірі 727016,00 грн. відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.В. Давиденко