Справа № 401/3884/23
Суддя: Мельничик Ю. С.
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія
Справа № 401/3884/23 Провадження № 2-а/401/13/24

08 лютого 2024 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя Мельничик Ю.С.,

з участю: секретаря судових засідань Рудської В.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського взводу 2 роти 1 БПП в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП сержанта поліції Ярового Віктора Миколайовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Процедура (рух справи):

У жовтні 2023 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів про скасування постанови серії БАБ №564960 від 16 жовтня 2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до ч.2 та ч.6 ст.12, ч.ч. 1-3 ст.257, ч.5 ст.262 КАС України ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (викликом) сторін.

Представник позивача подав до суду письмову заяву, у якій просив розглядати справу без його участі та за відсутності позивача, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідачі подали відзив на позов, у якому просили відмовити у задоволенні позову та розгляд справи провести за їх відсутності.

З підстав ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.

Позиція позивача, ОСОБА_1 :

Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що постановою серії БАБ №564960 від 16 жовтня 2023 року поліцейським взводу 2 роти 1 БПП в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Яровим В.М. його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення швидкісного режиму в населених пунктах (п. 12.4. ПДР), згідно якої він 16.10.2023 року о 17:36, керуючи транспортним засобом Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_1 , перевищив встановлені обмеження швидкості в населеному пункті більш ніж на 20 км/год., а саме 77 км/год., швидкість вимірювалась приладом TruСАМ. Зазначеною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає вище вказану постанову необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків і фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для притягнення його до відповідальності на підставі ч.1 ст. 122 КУпАП. Позивач зазначає, що відповідачем не було дотримано під час вимірювання швидкості ТЗ лазерним вимірювачем швидкості TruСАМ положень статті 40 Закону України "Про національну поліцію", а саме такий прилад не був належним чином зафіксований під час вимірювання швидкості, а перебував в руках поліцейського, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість. Докази, які б свідчили про вчинене порушення вимог ПДР та вчинення адміністративного правопорушення відсутні.

Позиція відповідачів, поліцейського взводу 2 роти 1 БПП в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП сержанта поліції Ярового Віктора Миколайовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області:

У відзиві на адміністративний позов відповідачі, не погоджуючись з вимогами позивача, зазначають, що 16 жовтня 2023 року поліцейським взводу 2 роти 1 БПП в м.Кременчук УПП в Полтавській області сержантом поліції Яровим В.М. винесено постанову серії БАБ №564960 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що позивач цього дня, близько 17 год. 36 хв., керуючи транспортним засобом Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_1 в м. Кременчук по вул. Академіка Герасимовича, 60, рухався зі швидкістю 77 км/год., при цьому перевищив встановлену швидкість руху в населеному пункті на 20 км/год., швидкість вимірювалась приладом TruCAM ТС 003091, чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Відповідачі зазначають, що позивач в позові не заперечує, що в м. Кременчук по вул. Академіка Герасимовича в час та дату, що вказані в оскаржуваній постанові, він керував транспортним засобом та рухався з перевищенням швидкості руху в населеному пункті, а саме 77 км/год, що є порушенням п.12.4 ПДР України. Доводи позивача, які викладені в позові, факту вчиненого ним правопорушення не спростовують. Крім того, відеозаписом з портативного відеореєстратора, закріпленого на одязі поліцейського, підтверджується, що водій на місці зупинки транспортного засобу під час зясування фактичних обставин справи не заперечував про перевищення встановленої швидкості руху. Водієві було повідомлено про розгляд справи та розяснено всі права, письмових пояснень під час розгляду справи водій не надавав, будь-яких клопотань не заявляв, користувався юридичною допомогою засобами мобільного звязку.

Також відповідачі зазначають, що помилковим є судження позивача в позовній заяві щодо відсутності у працівників поліції, законодавчо закріпленого права застосовувати прилад TruCAM, тримаючи його в руках, оскільки відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірюваної техніки від 21.08.2023 року, виданого ДП "Укрметртестстандарт", лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM ІІ №ТС003091 є придатним до застосування, працює також в ручному режимі, має визначену максимальну допустиму похибку при вимірюванні швидкості в ручному режимі ± 2 км/год. Таким чином, в розумінні ст. 40 Закону України "Про національні поліцію", розміщення поліцейськими приладу TruCAM з метою фіксації порушень швидкісного режиму руху в руках не є порушенням вимог чинного законодавства.

Встановлені судом обставини справи:

Судом встановлено та сторонами справи не заперечується, що постановою від 16 жовтня 2023 року серії БАБ №564960 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно з вказаною постановою, адміністративне правопорушення полягало в тому, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Volkswagen Touareg номерний знак НОМЕР_1 , в м. Кременчук по вул. Академіка Герасимовича, 60, перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті більше як на 20 км/год, а саме - рухався зі швидкістю 77 км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що вважає вказану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків і фактичним обставинам справи, порушення норм матеріально і процесуального права.

Відповідачі заперечуючи проти позову, в підтвердження обґрунтованості та правомірності прийнятої постанови надали суду відзив на позовну заяву, до якого долучено оптичний диск із розміщеними на ньому відеофайлом та фотозображенням, що зроблені за допомогою лазерного вимірювача швидкості ТЗ TruCam № ТС 003091, а також відеозаписом з портативного відеореєстратора №476197, закріпленого на одязі поліцейського.

Оцінка (джерела права) та висновок суду:

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, судом встановлено, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало виявлення факту перевищення ним встановлених обмежень швидкості руху у населеному пункті більш як на двадцять кілометрів на годину.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.93 р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306.

Згідно з п. 1.1. ПДР, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

За приписами частини 1 статті 122 КУпАП, в редакцій чинній на час винесення спірної постанови, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З викладеного вбачається, що передумовою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є встановлення факту перевищення швидкості транспортним засобом, яким керував позивач, максимально дозволеної в населеному пункті.

У такому випадку факт вчинення адміністративного правопорушення повинен бути підтвердженим: - зафіксованою відповідними технічними засобами швидкості транспортного засобу; - самого транспортного засобу (марка, модель, державний номерний знак): - місце вчинення адміністративного правопорушення. Відсутність одного із перелічених документально підтверджених фактів виключає подію адміністративного правопорушення.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач порушив швидкісний режим, визначений п. 12.4 ПДР України більш ніж на 20 км/год.

В якості доказу на підтвердження наявності події адміністративного правопорушення, а саме факту перевищення позивачем встановлених обмежень швидкості руху, відповідач долучив до матеріалів справи диск, із розміщеними на ньому відео-файлом та фотозображенням, що зроблені за допомогою лазерного вимірювача швидкості ТЗ TruCam № ТС 003091, а також відеозапис з портативного відеореєстратора №476197, закріпленого на одязі поліцейського.

Доводи позивача про те, що відповідачем не було дотримано під час вимірювання швидкості ТЗ лазерним вимірювачем швидкості TruСАМ положень статті 40 Закону України "Про національну поліцію", а саме такий прилад не був належним чином зафіксований під час вимірювання швидкості, а перебував в руках поліцейського, суд вважає помилковим, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 31 Закону України Про Національну поліцію поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів i технічних засобів, що мають функцiї фото- i кінозйомки, відеозапису, засобів фото- i кінозйомки, відеозапису.

У відповідності ч. 1 до ст. 40 Закону України "Про національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні.

Зміст наведеної норми дає підстави для висновку, що відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень можуть розміщуватися поліцейськими наступним шляхом: - закріплюватися на однострої; - закріплюватися у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів; - монтуватися/розміщуватися по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Отже, вказана норма не містить імперативного припису щодо розміщення відеотехніки виключно стаціонарно вмонтованим способом.

В той же час зазначена норма дозволяє розміщувати засоби фіксації правопорушень по зовнішньому периметру доріг у будь який спосіб.

Відповідно до листа ДП "УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ" від 03.09.2021 № 22-38/42 (а. с. 47) лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Виміровач TruCam II відноситься до ручних приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фого- і відеофіксації згідно ДСТУ 8809:2018. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірюват TruCAM II також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху Т3 в автоматичному режимі. Алгоритми оброблення вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху ТЗ в межах максимально допустимої похибки як в ручному так і в автоматичному режимах. ±2 км/год в діапазоні до 100 ком/год, ± 2 % в діапазоні понад 100 км/год до 320 км/год.

Згідно з копією листа Міністерства економічного розвитку і торгівлі України "Щодо надання інформації з питань метрології та технічного регулювання" прилади "TruCAM", які введено в експлуатацію з 2012 року по 2015 рік, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки (а. с. 44).

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/28254 від 21.08.2023, виданого ДП Укрметртестстандарт Мінекономрозвитку України, чинного до 21.08.2024, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС003091 (виробник Laser Technology Inc., США), відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах 2 км/год. Крім того у свідоцтві про повірку приладу TruCAM TC 008455 від 03.11.2021 р. зазначено про можливість використання вказаного приладу в ручному режимі (а. с. 40).

Враховуючи викладене, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 зареєстрований в Державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки та дозволений для використання на території України, а прилад TruCam LTI 20/20 з серійним номером ТС003091 пройшов періодичну повірку, сертифікат якої був чинним станом на дату винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, використання вказаного технічного засобу можливе як в автоматичному, так і в ручному режим.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що прилад TruCam LTI 20/20 ТС003091 міг бути застосований поліцейським в ручному режимі для виявлення та фіксування правопорушення, описаного в оскаржуваній постанові.

Відповідно до координат, які автоматично визначає прилад TruCam за допомогою влаштованого GPS навігатора при здійсненні заміру швидкості автомобіля, транспортний засіб позивача рухався в межах населеного пункту м. Кременчук, вул. Академіка Герасимовича, 60.

Надані до суду фотознімки та відеозапис обставин правопорушення дають можливість ідентифікувати державний номерний знак автомобіля, що на ній зображений, а також його марку, колір, модель та швидкість руху у момент вимірювання, яка становила 77 км/год, що на 27 км/год перевищувало допустиму швидкість руху в населеному пункті, в якому він рухався, є належними та допустимими доказами наявності в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зокрема, свідоцтво про повірку № 22-01/28254 від 21.08.2023 є свідченням належної повірки того приладу, яким зафіксований рух автомобіля позивача 16.10.2023, а тому показання приладу TruCam LTI 20/20 з серійним номером ТС003091 є належним та допустимим доказом вчинення позивачем порушення п. 12.4 ПДР у розмінні 73-75 КАС України.

Суд зазначає, що на підставі належних, та допустимих доказів у судовому засіданні достовірно встановлено, що 16 жовтня 2023 року близько 17 год. 36 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_1 в м. Кременчук по вул. Академіка Герасимовича, 60, рухався зі швидкістю 77 км/год., перевищивши встановлену швидкість руху в населеному пункті більш ніж на 20 км/год., що є порушенням п. 12.4 ПДР України.

Як вбачається з дослідженого судом відеозапису, зробленим з нагрудної камери №476197, транспортний засіб Volkswagen Touareg д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 було зупинено, та повідомлено про причину зупинки. Після зупинки транспортного засобу поліцейським достовірно встановлено особу водія, водію ОСОБА_1 було повідомлено про початок розгляду справи відносно нього за перевищення швидкісного режиму у населеному пункті, роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, а також строки і порядок оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення. Під час розгляду справи на місці зупинки ОСОБА_1 жодних клопотань не заявляв, не заперечував факт керування ним вказаним у постанові транспортним засобом о 17 год. 36 хв. в м.Кременчук по вул. Академіка Герасимовича, 60, а всі заперечення зводилися до незгоди із показаннями лазерного вимірювача TruCam, так як під час фіксації швидкості він перебував у руках поліцейського.

Надані відповідачем матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого ст. 99 КАС України, копії зазначених доказів засвідчені електронним цифровим підписом.

Таким чином, доводи позивача спростовано наданими відповідачем доказами. Позивач жодних переконливих доказів своєї невинуватості як на місці вчинення правопорушення так і під час судового розгляду не надав.

Суд визнає, що постановою серії БАБ №564960 від 16 жовтня 2023 року про накладення адміністративного стягнення, на водія ОСОБА_1 на законних підставах було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. за адміністративне правопорушення, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП.

Суд зазначає, що відповідач довів обґрунтованість та законність прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "OHalloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України, не розраховуючи на те, що факт вчинення правопорушення не буде належним чином зафіксований.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення розглянута відповідачем у встановленому порядку провадження в справах про адміністративні правопорушення, посадовою особою, уповноваженою розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП, та на законних підставах. Відповідач довів правомірність винесеної ним постанови у справі про адміністративне правопорушення і оскаржувана постанова є обґрунтованою і законною. Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доведена та підтверджується належними та допустимими доказами, а тому позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.139 КАС України, понесені витрати позивачем на оплату судового збору, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 7, 122, 245-249, 251, 252, 256, 268, 279, 283, 284, 293 КУпАП, ст.ст. 12, 72-79, 90, 139, 244-246, 250, 262, 271, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу 2 роти 1 БПП в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП сержанта поліції Ярового Віктора Миколайовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга на рішення Світловодського міськрайонного суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКП .

Відповідач - поліцейський взводу 2 роти 1 БПП в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП сержанта поліції Яровий Віктор Миколайович, адреса: вул.Захисників Азовсталі, 3, м.Кременчук, Полтавська область.

Відповідач - Департамент патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП, адреса: вул.Захисників Азовсталі, 3, м.Кременчук, Полтавська область, .

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Ю.С. Мельничик

Згідно з оригіналом