Справа № 300/120/23
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 300/120/23 пров. № А/857/7039/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Гудима Л.Я., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 березня 2023 року (головуючий суддя Гомельчук С.В., м. Івано-Франківськ) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування тимчасового заборонного припису,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області в якому просила визнати протиправним та скасувати тимчасовий заборонний припис.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 березня 2023 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_1 серії АА №227883, що складений 08.01.2023 інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області старшим лейтенантом Костюком Дмитром Романовичем.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області оскаржило його в апеляційному порядку, просить рішення суду скасувати і у задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що Касаційний адміністративний суд Верховного суду у своїй Постанові від 17.02.2022 № 380/952/20 зазначив, що притягнення до адміністративної відповідальності особи судом чи закриття провадження про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-3 КУпАП не можуть вплинути на оцінку судом законності винесення заборонного припису, оскільки притягнення до адміністративної відповідальності та винесення термінового заборонного припису має різну правову природу та є різними заходами впливу на запобігання домашньому насильству.

Таким чином, скасування постановою Тисменицького районного суду від 30.01.2023 у справі №352/61/23 складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ 291007 щодо вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_2 - не є підставою для визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису стосовно ОСОБА_1 серії АА №227883, що складений 08.01.2023 інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області старшим лейтенантом Костюком Дмитром Романовичем.

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній на місці події, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні - терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції. У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

До такого висновку дійшов Касаційний адміністративний суд Верховного суду у постанові від 17.02.2022 № 380/952/20.

Таким чином, на місці події за наслідками опитування ОСОБА_2 (постраждала особа) оцінено рівень безпеки постраждалої особи як середній, що підтверджується Формою оцінки вчинення домашнього насильства від 07 жовтня 2019 року (міститься в матеріалах справи). При цьому, така оцінка відповідає вимогам п. 6 розд. II Порядку N 369/180, затв. Наказом МВС «Про затвердження Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства».

А тому, на підставі проведеної оцінки, інспектором Костюком Д.Р. винесено терміновий заборонний припис відносно кривдника ОСОБА_1 строком на 10 діб з 17:40 год. 08.01.2023 по 17:40 год. 18.01.2023 із заходами стосовно кривдника, а саме: забороною на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 у зв`язку зі скоєнням нею домашнього насильства.

Суд першої інстанції помилково дійшов висновку та не врахував висновок Верховного суду в аналогічних правовідносинах (про який суду зазначалось), про те, що якщо судом скасований Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ 291007 щодо вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , про який зазначено у терміновому заборонному приписі стосовно кривдника серії АА №227883 від 08.01.2023 - то, у свою чергу, підлягає скасуванню і терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №227883 від 08.01.2023.

Інспектор ОСОБА_3 при винесенні термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №227883 від 08.01.2023 з`ясував всі обставини, оцінив можливі ризики відповідно до встановленої процедури та форми, діяв на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію України», КУпАП, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», Наказом Міністерства внутрішніх справ України 01.08.2018 №654 «Про затвердження Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника», Наказом МВС «Про затвердження Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства» від 13.03.2019 № 369/180.

З огляду на вище наведене, позиція суду першої інстанції є хибною та помилковою, а наведені твердження та долучені докази аж ніяк не підтверджують протиправності термінового заборонного припису, а тому дії відповідача є правомірними

Враховуючи вищевказане, терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №227883 від 08.01.2023 є правомірним, законним, обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області старшим лейтенантом Костюком Дмитром Романовичем винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №227883 від 08.01.2023. Згідно зі ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та з урахуванням існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи ОСОБА_2 , у зв`язку зі скоєнням домашнього насильства (08.01.2023, з 10.00 до 17.00 влаштовує словесні конфлікти), до ОСОБА_1 застосовано заходи: заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесено строком на 10 діб з 17 год. 40 хв. 08.01.2023 та діє до 17 год. 40 хв. 18.01.2023. У рядку «підпис постраждалої особи…» проставлено підпис ОСОБА_2 . У рядку «підпис кривдника…» проставлено підпис ОСОБА_1 та зазначено «з приписом не згідна, додаю пояснення.» Також у вказаному терміновому заборонному приписі зазначено щодо протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ 291007.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що пунктом 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 11.3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229 від 07.12.2017 (далі - Закон №2229) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону №2229 встановлено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Стаття 10 Закону №2229 відносить до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема: 1) виявлення фактів домашнього насильства та своєчасне реагування на них; 2) прийом і розгляд заяв та повідомлень про вчинення домашнього насильства, у тому числі розгляд повідомлень, що надійшли до кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, вжиття заходів для його припинення та надання допомоги постраждалим особам з урахуванням результатів оцінки ризиків у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спільно з Національною поліцією України; 3) інформування постраждалих осіб про їхні права, заходи і соціальні послуги, якими вони можуть скористатися; 4) винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників; 6) здійснення контролю за виконанням кривдниками спеціальних заходів протидії домашньому насильству протягом строку їх дії. Уповноважені підрозділи органів Національної поліції України здійснюють повноваження у сфері запобігання та протидії домашньому насильству з урахуванням міжнародних стандартів реагування правоохоронних органів на випадки домашнього насильства та оцінки ризиків.

Згідно ст. 1 Закону №2229 терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення, домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Відповідно до п. 1 Розділу 2 Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника від 01.08.2018 №654 (далі - Порядок №654) терміновий заборонний припис стосовно кривдника (далі - припис) виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Згідно з розділом II Порядку №654 терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків (п. 2).

Відповідно до статті 25 Закону №2229 та п. 4 розділу II Порядку №654 припис може містити такі заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Пунктом 5 Порядку №654 передбачено, що при винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).

На підтвердження обґрунтованості припису, відповідачем долучено:

- протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.01.2023;

- пояснення ОСОБА_2 ;

- пояснення ОСОБА_1 ;

- протокол про адміністративне правопорушення від 08.01.2023 серії ВАВ №291007;

- форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства;

- терміновий заборонний припис серії АА №22788 від 08.01.2023;

- відео на електронному носії.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у постанові Тисменицького районного суду від 30.01.2023 у справі №352/61/23 досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ 291007 щодо вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , про який зазначено у терміновому заборонному приписі стосовно кривдника серії АА №227883 від 08.01.2023. У цій справі суддя дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази того, що ОСОБА_1 вчинила умисні діяння психологічного чи будь-якого іншого характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю ОСОБА_2 , і що це спричинило наслідки, передбачені п. 14 ч.1 Розділу І ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017. Отже, з урахуванням встановлених обставин справи та матеріалів, факт вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 відносно свого чоловіка підтвердження не знайшов, а в її діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Тому, на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по даній справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. За результатами судового розгляду провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1ст. 173-2 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу даного адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили 10.02.2023.

При цьому, суд вірно вказав, що згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що слід визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис серії АА №227883 від 08.01.2023, у зв`язку з тим, що підстава, на основі якої його складено - вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 визнана у постанові Тисменицького районного суду від 30.01.2023 у справі №352/61/23 відсутньою.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, відтак рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 березня 2023 року у справі №380/120/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді Л. Я. Гудим
О. І. Мікула