Справа № 160/6899/23
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2024-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 160/6899/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Павлоградзернопродукт" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 року в адміністративній справі №160/6899/23 за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю "Павлоградзернопродукт" про стягнення пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій,-

в с т а н о в и в :

Позивач 05.04.2023 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій за незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 81 444,61 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що за 2 робочих місця, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю у 2021 році, відповідач до 15.04.2022 року повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 340 491,14 грн. Дана сума заборгованості по адміністративно-господарським санкціям підтверджується рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 року та постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.01.2023 року по адміністративній справі №160/9781/22. 08.02.2023 року відповідач у добровільному порядку сплатив в дохід держава заборгованість зі сплати адміністративно-господарських санкцій за 2021 рік за незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю на загальну суму 340491,14 грн. Сума коштів для погашення заборгованості надійшла на реєстраційний рахунок Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю 09.02.2023 року. Таким чином, сума адміністративно-господарських санкцій була сплачена з простроченням у кількості 299 днів, а тому за відповідачем обліковується заборгованість зі сплати пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій за незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю на суму 81 444,61 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 року в адміністративній справі №160/6899/23 позовну заяву - задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Павлоградзернопродукт" на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій за незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 81 444,61 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Павлоградзернопродукт" подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм процесуального права просить його скасувати та позовну заяву Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ» пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій по справі № 160/6899/23 залишити без розгляду.

Позивач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги залишити без розгляду, виходячи з наступного.

Встановлено, що ТОВ "Павлоградзернопродукт" () перебуває на обліку в Дніпропетровському обласному відділенні Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю.

05.07.2022 року Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулося Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ТОВ «Павлоградзернопродукт» простягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2021 рік урозмірі 340491,14 грн.

Також встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 року у справі №160/9781/22 позов задоволено повністю, а саме: стягнуто з ТОВ «Павлоградзернопродукт» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2021 рік у розмірі 340491,14 грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.01.2023 року апеляційну скаргу ТОВ "Павлоградзернопродукт" залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 р. у справі №160/9781/22 залишено без змін.

Відповідно до розрахунку пені наданого позивачем, видно, що сума адміністративно-господарських санкцій за 2021 рік сплачена з простроченням у кількості 299 днів, а тому за відповідачем обліковується заборгованість зі сплати пені за порушення терміну сплати адміністративно-господарських санкцій за незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю на суму 81444,61 грн.

З метою примусового стягнення коштів, відділення Фонду звернулося до адміністративного суду з даним позовом.

Колегія суддів вважає, що до таких висновків суд першої інстанції дійшов з неправильним застосуванням норм процесуального права, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні №875-XII від 21.03.1991 (далі - Закон №875), підприємства, установи і організації за рахунок коштів Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю або за рішенням місцевої ради за рахунок власних коштів у разі потреби створюють спеціальні робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснюючи для цього адаптацію основного і додаткового обладнання, технічного оснащення і пристосування тощо з урахуванням обмежених можливостей осіб з інвалідністю.

Частиною третьою статті 18 Закону №875 передбачено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.1, 2 ст.19 Закону №875, для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону №875, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк (ч.2 ст.20 Закону №875).

Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов`язкових платежів) (ч.3 ст.20 Закону №875).

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України (ч.4 ст.20 Закону №875).

Частиною п`ятою статті 20 Закону №875 передбачено, що у разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.9, 10 ст.20 Закону №875, спори, що виникають із правовідносин за статтями 19 і 20 цього Закону, вирішуються Фондом соціального захисту інвалідів або в судовому порядку. Фонд соціального захисту інвалідів, його відділення мають право захищати свої права та законні інтереси, у тому числі в суді.

Механізм нарахування пені підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, які використовують найману працю, за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій, передбачених Законом №875 визначений Порядком нарахування пені та її сплати, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України №223 від 15.05.2007, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.05.2007 за №552/13819 (далі - Порядок №223).

Відповідно до п.2.2, 2.3 Порядку №223, пеня - це штрафна санкція, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно сплаченої адміністративно-господарської санкції, передбаченої Законом за кожний календарний день прострочення виконання зобов`язання; адміністративно-господарська санкція - це грошове зобов`язання, альтернативне зобов`язанню самостійно здійснити працевлаштування інвалідів відповідно до Закону, сплачується у порядку і розмірах, передбачених Законом та постановою Кабінету Міністрів України №70 від 31.01.2007 Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні.

Аналіз приведених вище норм вказує на те, що Закон №875 та Порядок №223 передбачають два види санкцій, а саме : адміністративно-господарська санкція, що є сумою середньої річної заробітної плати відповідного роботодавця, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом та інший вид відповідальності публічно-правового характеру у формі пені, що обчислюється, виходячи з 120% річних облікової ставки Національного банку України, яка діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму адміністративно-господарська санкція.

Отже, законом передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій та пені, для підприємств, які не забезпечили середньооблікову чисельність працюючих осіб з інвалідністю відповідно до встановленого нормативу.

Згідно п.3.4 Порядку №223, нарахування пені як роботодавцем, так і органом контролю здійснюється з наступного дня граничного строку сплати адміністративно-господарських санкцій по день сплати включно (тобто з 16 квітня наступного за роком, у якому відбулося порушення нормативу).

Відповідно до п.3.6 Порядку №233, нарахування пені здійснюється на дату фактичного погашення суми боргу (частини боргу) за кожний календарний день прострочення платежу. При частковому погашенні боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку боргу.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно частини 1 статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Згідно частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Проте, як зазначено Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 813/1897/17, річний звіт за формою № 10-ПІ щодо кількості працевлаштованих інвалідів відповідач повинен був надати позивачу не пізніше 01 березня та відповідно розрахувати і сплатити адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів - до 15 квітня включно.

На підставі наведеного Верховний Суд дійшов висновку, що відлік строку на звернення до суду для позивача, як суб`єкта владних повноважень, почався не з моменту, коли він дізнався про порушення, як він помилково вважає, а з дня виникнення підстав, що дають право на пред`явлення передбачених законом вимог, тобто з 16 квітня.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 08 серпня 2019 року у справі № 809/1931/16, від 06 листопада 2020 року у справі № 160/8707/19, ухвалі від 03 березня 2021 року у справі № 280/5341/20, постанові від 21 листопада 2022 року у справі № 400/3957/21.

Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи ч. 5 статті 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно частини 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2022 року по справі № 160/9781/22 не встановило обов`язку для ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ» зі сплати адміністративно-господарських санкцій, а лише підтвердило обов`язок ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ», який ним було самостійно визнано в звітності форми № 10-ПОІ. За таких умов, обов`язок ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ» сплатити суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для осіб з інвалідністю у 2021 році, виник 01 січня 2022 року, та мав бути виконаний відповідачем в строк до 15 квітня 2022 року, що підтверджується відомостями, зазначеними відповідачем в звітності форми № 10-ПОІ, який є документом, що підтверджує невиконання нормативу створення робочих місць для осіб з інвалідністю, що відповідає положенням п. 3.3. Порядку нарахування пені та її сплати.

Отже, з 16 квітня 2022 року виникли підстави, що давали Дніпропетровському обласному відділенню ФСЗІ право на пред`явлення вимог до ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ» про стягнення пені за порушення терміну сплати адміністративно господарських санкцій, які мали бути заявлені позивачем з дотриманням строку, встановленого абз. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України.

Проте, адміністративний позов Фондом було подано до суду першої інстанції лише 31 березня 2023 року.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши всі фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що задоволені судом першої інстанції позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду на підставі частини 3 статті 123 КАС України, та про наявність правових підстав для застосування до спірних правовідносин наслідків, встановлених пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України.

Отже, розглянувши доводи ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ» викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню, а адміністративний позов - залишенню без розгляду.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Керуючись ст. 240, 243, 246, 315, 317, 319, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Павлоградзернопродукт" задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 року в адміністративній справі №160/6899/23 скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю "Павлоградзернопродукт" про стягнення пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій - залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун