Справа № 554/9874/23
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 р.Справа № 554/9874/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 17.11.2023 року, головуючий суддя І інстанції: Савченко Л.І., м. Полтава, повний текст складено 17.11.23 року у справі № 554/9874/23

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в Полтавській області , ОСОБА_2

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в Полтавській області, ОСОБА_2 , в якому просив суд скасувати постанову поліцейського батальйону №1 роти №2 УПП в Полтавській області рядового поліції Колісника Д.В. серії ЕАТ № 7921426 від 12.10.2023 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 17.11.2023 року у справі № 554/9874/23 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Свою незгоду з рішенням суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та ненаданням належної оцінки доказам, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 17.11.2023 року у справі № 554/9874/23 та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що патрульними поліцейськими не здійснювалися заміри щодо відстані, на якій можливо ідентифікувати номерні знаки, які б могли свідчити, що символи номерного знака не вдається визначити з відстані 20 м., дана обставина свідчить про недоведеність відповідачем наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Вважає, що в даному випадку працівники поліції в порушення вимог ст. 280 КУпАП, жодним чином не з`ясовували та не намагались з`ясувати обставини даної пригоди та не вчинили жодних дій, які б спрямовувалися на доведення адміністративного правопорушення шляхом надання доказів.

Крім того, зазначає, що судом першої інстанції було позбавлено позивача гарантованого права на відповідь на відзив, оскільки, позивач не отримував відзив.

Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в Полтавській області надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено доводи щодо безпідставності вимог апеляційної скарги.

08.02.2024 р. через Електронний суд, від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з віддаленістю від місця слухання справи та воєнних дій в країні.

Колегія суддів, розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи, з метою необхідності дотримання строків розгляду справи, визначених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), визнала за можливе провести апеляційний розгляд справи за відсутності заявника апеляційної скарги, оскільки зазначена позивачем обставина неможливості забезпечення явки його не визнана поважною. Крім того, позивач не був позбавлений права заявити клопотання про відеоконференцію до початку судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Також, від позивача надійшла заява про виклик свідка - поліцейського батальйону №1 роти №2 УПП в Полтавській області рядового поліції ОСОБА_2 .

Надаючи правову оцінку даній заяві, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, оскільки позивачем не подавалося клопотання про виклик свідка до суду першої інстанції. Згідно ч. 4 ст. 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 12 жовтня 2023 року о 08.18 інспектором батальйону №1 роти № 2 УПП в Полтавській області рядовим поліції Колісником Д.В. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 7921426, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1190 грн. за те, що ОСОБА_3 12.10.2023 року о 08 год. 18 хв. м. Полтава, вул. Європейська, 38, керував транспортним засобом з номерним знаком, закритим стороннім предметом, а саме металевою решіткою, чим порушив п. 2.9 в Правила дорожнього руху України.

Позивач не погодився з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 7921426 від 12.10.2023 року, звернувся з позовом до суду.

Відмовивши у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що досліджені докази свідчать про наявність події і складу адміністративного правопорушення, а тому оскаржувана постанова відповідає вимогам закону, є обґрунтованою та не підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР).

Згідно з п.1.1 ПДР, вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 30.2 ПДР України, на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Відповідно до п. 2.9 «в» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

У відповідності до ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності постанови поліцейського батальйону №1 роти №2 УПП в Полтавській області рядового поліції Колісника Д.В. серії ЕАТ № 7921426 від 12.10.2023 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн.

Вказаною постановою накладено на позивача адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, оскільки поліцейськими встановлено, що позивачем здійснено керування транспортним засобом із номерним знаком, закритим стороннім предметом (металевою сіткою).

Позивач, не заперечував факт наявності металевої сітки на номерному знаку транспортного засобу. В свою чергу, позивач заперечує факт вчинення спірного правопорушення, зазначає, що поліцейськими не доведено факту вчинення правопорушення належними та допустимими доказами, а саме патрульними поліцейськими не здійснювалися заміри щодо відстані, на якій можливо ідентифікувати номерні знаки, які б могли свідчити, що символи номерного знака не вдається визначити з відстані 20 м.

Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, а також надаючи правову оцінку оспорюваній постанові у справі про адміністративне правопорушення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, з аналізу вищевказаних норм процесуального права встановлено, що у суб`єкта владних повноважень наявний обов`язок щодо доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, якщо він заперечує проти задоволення адміністративного позову.

В даному випадку, на виконання зазначеного обов`язку, суб`єктом владних повноважень надано до суду відеозаписи, на яких зафіксовано момент вчинення позивачем спірного правопорушення, а також подальший процес розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З наданого відеозапису, колегія суддів встановила, що задній номерний знак на автомобілі позивача був закритий стороннім предметом (металевою сіткою) під час руху автомобіля та після його зупинки, а як наслідок колегія суддів вважає підтвердженими доводи патрульної поліції про порушення позивачем пп. «в» п. 2.9 Правил дорожнього руху.

Крім того, колегія суддів зазначає, що поліцейські у межах спірних правовідносин мали право зупиняти автомобіль позивача, так як порушення Правил дорожнього руху є підставою для зупинки автомобіля (п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію»).

Колегія суддів не приймає доводів апеляційної скарги позивача про те, що поліцейськими не перевірялась можливість визначення символів номерного знака з відстані 20 м при наявності металевої решітки, оскільки наявність будь-якого стороннього предмета, встановленого поверх номерного знака, в даному випадку металевою решіткою, що не заперечується позивачем, є порушенням вимог пп. «в» п. 2.9 Правил дорожнього руху. Крім того, п. 30.2 ПДР України забороняється будь-яке закриття номерного знаку. У відповідності до приписів ч. 1 ст. 121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу з номерним знаком, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими) - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.03.2021 №166, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 березня 2021 р. за №353/35975 "Про деякі питання державних номерних знаків транспортних засобів" затверджено Вимоги до державних номерних знаків транспортних засобів та Єдині зразки державних номерних знаків транспортних засобів, які не передбачають встановлення будь-яких захисних металевих решіток на державні номерні знаки транспортного засобу.

Крім того, колегія суддів не приймає доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції було позбавлено позивача гарантованого права на відповідь на відзив, оскільки позивач мав право ознайомитися з матеріалами даної справи, в тому числі з відзивом на позов та доказами на обґрунтування адміністративного правопорушення в суді першої інстанції, так як позивач не заперечує, що дізнався про подання відзиву на позов через Електронний суд 14.11.2023 р. Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121-3 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а отже постанова серії ЕАТ № 7921426 від 12.10.2023 прийнята відповідачем правомірно, відповідно до закону в межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством, а отже судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови Октябрського районного суду м. Полтава від 17.11.2023 року у справі № 554/9874/23 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 17.11.2023 року у справі № 554/9874/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко