Справа № 420/839/23
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2024-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/839/23

Перша інстанція: суддя Стефанов С.О.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шляхтицького О.І.,

суддів: Домусчі С.Д., Семенюка Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 у справі № 420/839/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 23.03.2023 у справі № 420/839/23, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2023, адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнив частково.

Визнав протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо застосування грудня 2015 року та січня 2016 року як місяців за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно.

Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнав протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 01.06.2020 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 01.06.2020 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Рішення набрало законної сили 06.06.2023.

06.09.2023 позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з заявою в порядку ст.383 КАС України, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січень 2008 року при виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 у справі №420/839/23;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невиплати ОСОБА_1 щомісячної індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 01.06.2020 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 при виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 у справі №420/839/23;

- постановити окрему ухвалу про притягнення до відповідальності командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, який відповідальний за нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 при виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 у справі №420/839/23;

- встановити військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України місячний строк з дня отримання ухвали для надання відповіді про результати розгляду окремої ухвали та інформації про вжиті заходи постановити окрему ухвалу у справі № 540/5177/21 у порядку ст. 383 КАС України.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що 31.08.2023 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 у справі №420/839/23 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення у сумі 834,75 грн., із одночасним утримання військового збору 1,5%, що підтверджується банківською випискою. Нарахована відповідачем сума склала 847,46 грн. Військовий збір 1,5%: 847,46 грн. х 1,5% = 12,71 грн. До виплати на руки: 847,46 грн. - 12,71 грн. = 834,75 грн. Проте, як зазначив позивач, при застосуванні базового місяця січень 2008 року сума індексації за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 складає 85927,84 грн. З урахуванням виплаченої індексації на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 у справі №420/9829/22 у сумі 4413,50 грн. з урахуванням утриманого військового збору 1,5% сума недоплати складає 81424,63 грн. Після виплати відповідачем 834,75 грн. сума недоплати залишилась: 81424,63 грн. - 847,46 грн. = 80 577,17 грн.

Також позивач вказав, що відповідачем не виконано рішення суду у частині виплати індексації за період з 01.03.2018 по 01.06.2020 включно.

Одеський окружний адміністративний суд окремою ухвалою від 25.09.2023 заяву ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січень 2008 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 у справі № 420/839/23.

Визнав протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невиплати ОСОБА_1 щомісячної індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 01.06.2020 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 у справі №420/839/23.

Про вжиті заходи реагування зобов`язав відповідача повідомити суд протягом одного місяця з дня отримання даної окремої ухвали.

В задоволенні іншої частини заяви ОСОБА_1 відмовив.

11.10.2023 від Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023, в якому заявник просив суд прийняти звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 у справі №420/839/23 та встановити новий строк для подання звіту на протязі 90 днів з моменту розгляду даного документа у зв`язку з тим, що військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України не є головним розпорядником бюджетних коштів.

Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 20.10.2023 встановив військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України новий строк для подання звіту виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 та окремої ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 у справі №420/839/23 протягом 90 днів з дня набрання цією ухвалою суду законної сили.

27.11.2023 від Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України надійшла заява про виконання ухвали суду, в якій заявник просить прийняти звіт щодо виконання окремої ухвали від 25.09.2023 по справі № 420/839/23.

В звіті відповідачем зазначено, що на виконання судового рішення по справі № 420/839/23 від головного розпорядника бюджетних коштів отримано кошти у сумі 98719,92 грн., та в подальшому розроблено та затверджено наказ командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 11.11.2023 № 509 щодо виконання судового рішення, в якому зазначено, що наказано начальнику фінансової служби (головному бухгалтеру) нарахувати та виплатити в межах бюджетних призначень та асигнувань за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» кошти, отримані для виконання судових рішень: ОСОБА_1 на загальну суму 98719,92 грн. (з урахуванням компенсації ПДФО 17769,58 грн.) згідно з окремою ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 по справі № 420/839/23. Також повне виконання зазначеного рішення підтверджується платіжною інструкцією від 15.11.2023 № 1811.

Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 30.11.2023 прийняв звіт Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про виконання окремої ухвали від 25.09.2023 та рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 у справі № 420/839/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Постановляючи вищевказану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що на виконання судового рішення по справі № 420/839/23 від головного розпорядника бюджетних коштів отримано кошти у сумі 98719,92 грн., та в подальшому розроблено та затверджено наказ командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 11.11.2023 № 509 щодо виконання судового рішення, в якому зазначено, що наказано начальнику фінансової служби (головному бухгалтеру) нарахувати та виплатити в межах бюджетних призначень та асигнувань за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» кошти, отримані для виконання судових рішень: ОСОБА_1 на загальну суму 98719,92 грн. (з урахуванням компенсації ПДФО 17769,58 грн.) згідно з окремою ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 по справі № 420/839/23.

Також суд зазначив, що на підтвердження повного виконання зазначеного рішення суду відповідачем надано платіжну інструкцією від 15.11.2023 № 1811. На виконання зазначеного судового рішення по справі № 420/839/23 додатково додано розрахунки про нараховану та виплачену індексацію за визначені періоди.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі вказує, що ухвала судом першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить її скасувати, та направити справу для продовження розгляду.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про прийняття звіту відповідача, оскільки відповідачем за період з 01.03.2018 по 01.06.2020 не доплачено на виконання рішення суду індексацію грошового забезпечення відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 на суму: 99 369,37 грн.

Представник відповідача надав відзив на апеляційну скаргу в якому заперечує проти її задоволення. Вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За приписами ч. ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України передбачає, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями частини 2 статті 17 КАС України встановлено, що особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення позову.

Процедура виконання судового рішення, у тому числі встановлення судового контролю по справі за адміністративним позовом визначаються нормами КАС України.

За приписами підпункту 1 пункту 6 статті 246 КАС України, яка визначає зміст рішення, у разі необхідності у резолютивній частині рішення також вказується про порядок і строк виконання рішення.

Частиною 1 статті 382 КАС України закріплено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Законодавець передбачив два варіанти встановлення судового контролю: 1) під час ухвалення рішення по суті спору; 2) після винесення рішення в ході його виконання.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суд наділений правом встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень, при цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у додатковій постанові від 31.07.2018 у справі № 235/7638/16-а.

Відповідно до частини 1, 2 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 (надалі - Конвенція) , була ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997, та відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно зі статтею 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 КАС України та частини 1 статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Право на виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною права на справедливий суд (Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції), § 40; Scordino v. Italy (Скордіно проти Італії) (no. 1) [ВП], § 196). У іншому випадку, положення статті 6 § 1 будуть позбавлені ефекту корисної дії (Burdov v. Russia (Бурдов проти Росії), §§ 34 і 37).

Ефективний захист сторони у справі, а отже і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції), § 41; Kyrtatos v. Greece (Кіртатос проти Греції), §§ 31-32).

Хоча, за деяких обставин виконання рішення може бути відкладено, відкладання рішення не повинно порушувати право сторони на виконання рішення (Burdov v. Russia (Бурдов проти Росії), §§ 35-37).

У цьому розумінні виконання рішення повинно бути повним та вичерпним, а не частковим (Matheus v. France (Матецс проти Франції), § 58; Sabin Popescu v. Romania (Sabin Popescu проти Франції), §§ 68-76), і рішення не може не виконуватись, бути позбавлено юридичної сили, або незаконно відкладено (Immobiliare Saffi v. Italy (Іммобільяре Саффі проти Італії) [ВП], § 74).

Стаття 13 Конвенції прямо виражає обов`язок держави, передбачений статтею 1 Конвенції, захищати права людини передусім у межах своєї власної правової системи. Таким чином, ця стаття вимагає від держав національного засобу юридичного захисту, який би забезпечував вирішення по суті поданої за Конвенцією "небезпідставної скарги", та надання відповідного відшкодування (див. справу "Кудла проти Польщі" (Kudla v. Poland) [GC], № 30210/96, п. 152, ECHR 2000-XI).

Зміст зобов`язань Договірних держав за статтею 13 Конвенції залежить від характеру поданої заявником скарги; "ефективність" "засобу юридичного захисту" у значенні цієї статті не залежить від визначеності сприятливого для заявника результату. Водночас засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (див. згадане вище рішення у справі Кудли, пп. 157-158; та рішення у справі "Вассерман проти Росії" (№ 2) (Wasserman v. Russia) (no. 2), № 21071/05, п. 45, від 10 квітня 2008 року).

У справах про невиконання судових рішень будь-який засіб юридичного захисту, який дозволяє запобігти порушенню шляхом забезпечення вчасного виконання рішення, є в принципі найціннішим. Однак, якщо судове рішення винесене проти держави і на користь фізичної особи, від такої особи в принципі не слід вимагати використання таких засобів: тягар виконання такого рішення покладається головним чином на органи влади, яким слід використати всі засоби, передбачені в національній правовій системі, щоб прискорити процес виконання рішення і не допустити таким чином порушення Конвенції ( див. п. 63-65 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України (заява № 40450/04), яке набуло статусу остаточного від 15 січня 2010 року).

Колегією суддів встановлено, що Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 23.03.2023 у справі № 420/839/23, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2023, адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнив частково.

Визнав протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо застосування грудня 2015 року та січня 2016 року як місяців за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базових місяців) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно.

Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнав протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 01.06.2020 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 01.06.2020 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Відтак, вказаним рішенням судом зобов`язано відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу двох видів індексації:

- поточної індексації за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум (далі поточна індексація);

- щомісячної індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 01.06.2020 включно, відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - індексація-різниці).

Одеський окружний адміністративний суд окремою ухвалою від 25.09.2023 заяву ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січень 2008 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 у справі №420/839/23.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невиплати ОСОБА_1 щомісячної індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 01.06.2020 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 у справі № 420/839/23.

Про вжиті заходи реагування зобов`язав відповідача повідомити суд протягом одного місяця з дня отримання даної окремої ухвали.

Також, апеляційним судом встановлено, що 27.11.2023 від Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України надійшла заява про виконання ухвали суду, в якій відповідач просить прийняти звіт щодо виконання окремої ухвали від 25.09.2023 по справі № 420/839/23.

В обґрунтування зазначеного звіту відповідач зазначає, що на виконання судового рішення по справі № 420/839/23 від головного розпорядника бюджетних коштів отримано кошти у сумі 98 719,92 грн., та в подальшому розроблено та затверджено наказ командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 11.11.2023 № 509 щодо виконання судового рішення, в якому зазначено, що наказано начальнику фінансової служби (головному бухгалтеру) нарахувати та виплатити в межах бюджетних призначень та асигнувань за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» кошти, отримані для виконання судових рішень: ОСОБА_1 на загальну суму 98 719,92 грн. (з урахуванням компенсації ПДФО 17 769,58 грн.) згідно з окремою ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 по справі № 420/839/23 (т. 2, а.с. 86-89).

На підтвердження виконання рішення суду відповідачем долучено до звіту платіжну інструкцію від 15.11.2023 № 1811, довідки про нараховані та виплачені суми індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 01.03.2018 по 01.06.2020, з 01.12.2015 по 28.02.2018, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 по справі № 420/839/23 (т. 2, а.с. 92-94).

Апеляційний суд зазначає, що відповідачем не долучено до звіту про виконання рішення суду доказів виплати позивачу в повному обсязі індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 01.06.2020, відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, на виконання абзацу 4 резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023.

Відтак, колегія суддів констатує, що в матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 у справі № 420/839/23 в повному обсязі.

Вищевказані обставини є істотними для вирішення питання про виконання/невиконання відповідачем у повному обсязі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 та мають значення для правильного вирішення справи, однак не були з`ясовані судом першої інстанції під час розгляду справи.

Відтак, на думку колегії суддів, за неповного з`ясування обставин справи, що мають значення для її розгляду, висновок суду першої інстанції про виконання відповідачем рішення суду від 23.03.2023 є передчасним.

Апеляційний суд зауважує, що суд, маючи вказані повноваження щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, яке набуло законної сили, не може відмовлятись від його застосування, позбавляючи позивача права, гарантованого статтею 6 Конвенції.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення;

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали було неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржувану ухвалу скасувати, ухвалити нову постанову, якою відмовити у прийнятті звіту відповідача та надати строк для подання звіту про виконання судового рішення в повному обсязі до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 у справі № 420/839/23 скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у прийнятті звіту Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 у справі № 420/839/23 відмовити.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання у повному обсязі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 у справі № 420/839/23 у місячний строк з моменту набрання законної сили вказаної постанови апеляційного суду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк