Справа № 120/4152/22
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

07 лютого 2024 р. Справа № 120/4152/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши в порядку письмового провадження питання щодо прийняття до розгляду заяви, що подана в порядку ст. 383 КАС України, в адміністративній справі

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 )

про: визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.08.2022 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2022 року, позов задоволено, зокрема визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації за несвоєчасну виплату сум індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року та зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати, а саме за період з 01.01.2016 року по 18.05.2022 року; визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в період з 19.06.2020 року по 18.05.2022 року та зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.06.2020 року по 18.05.2022 року.

26.01.2024 року за вх.№5426/24 до суду від представника позивача надійшла заява в порядку ст. 383 КАС України, за змістом якої він просить визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати позивачеві сум нарахованого середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.06.2020 року по 18.05.2022 року в розмірі 447 438, 94 грн.; постановити окрему ухвалу для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, прав та інтересів позивача; зобов`язати військову частину НОМЕР_2 подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про прийняття вказаної заяви до розгляду, суд керується такими мотивами.

П. 4, 5, 7 ч. 1 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ч. 1-4 ст. 383 КАС України встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Тобто, нормами КАС України виокремлено такі види судового контролю за виконанням судового рішення, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (ст. 382) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383).

Законодавець, розмежовуючи види судового контролю за виконанням судового рішення, тим самим розділив і види заяв, з якими звертається позивач до суду та, відповідно, - наявність чи відсутність вимог до оформлення кожної з них.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.10.2018 року у справі № 556/2081/17.

Суд зауважує, що відповідно до ст. 383 КАС України передбачена можливість здійснення судом активного судового контролю у спосіб оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання судового рішення.

Натомість, за своєю правовою природою ст. 382 КАС України регулює питання встановлення пасивного судового контролю. Так, відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Однак такий спосіб судового контролю є не обов`язком суду, а правом, яке пов`язано з наявністю певних передумов, які можуть свідчити про ухилення відповідача від обов`язку виконати судове рішення.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що встановлення ст. ст. 382, 383 КАС України різних способів судового контролю за виконанням рішень судів зумовлює і різні процесуальні форми реалізації позивачем права на ініціювання того чи іншого способу судового контролю.

Відтак, заходи, можливість застосування яких передбачена ст. 382 та 383 КАС України, за своєю правовою природою є різними, що унеможливлює їх одночасне вирішення та застосування на стадії провадження, відмінній від описаної у диспозиції відповідної статті.

Подана позивачем заява містить одночасно вимоги про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, можливість вирішення яких передбачена ст. 383 КАС України, та вимоги про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом встановлення обов`язку для відповідача подати звіт про виконання рішення суду, що передбачено ст. 382 КАС України, що суперечить вищенаведеним положенням процесуального законодавства та унеможливлює вирішення поданої заяви судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Отже, враховуючи наведені вище мотиви, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для вирішення по суті заяви від 26.01.2024 року. Відтак подану заяву належить повернути заявнику без розгляду на підставі ч. 5 ст. 383 КАС України.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 383 КАС України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача від 26.01.2024 року повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Маслоід Олена Степанівна