Справа № 300/3983/23
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" лютого 2024 р. справа № 300/3983/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Панікара І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), у якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з розрахунку 100000 грн. на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого за період з 23.06.2022 по 28.06.2022 та з 30.07.2022 по 07.10.2022, а також пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (лікарсько-експертної) комісії за період з 28.05.2022 по 22.06.2022 та з 01.07.2022 по 29.07.2022;
- зобов`язати відповідача донарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з розрахунку 100000 грн. на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого за період з 23.06.2022 по 28.06.2022 та з 30.07.2022 по 07.10.2022, а також пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (лікарсько-експертної) комісії за період з 28.05.2022 по 22.06.2022 та з 01.07.2022 по 29.07.2022.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 з 19.03.2022 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Позивач 05.05.2022 був важко поранений, у зв`язку з чим в період з 23.06.2022 по 28.06.2022 та з 30.07.2022 по 07.10.2022 перебував на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а також перебував у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (лікарсько-експертної) комісії в період з 28.05.2022 по 22.06.2022 та з 01.07.2022 по 29.07.2022. Позивач вказав на те, що 12.01.2023 його звільнено з військової служби за сімейними обставинами, однак, відповідачем, всупереч вимогам постанови КМУ Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 не виплачено додаткову грошову винагороду, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з розрахунку 100000 грн. на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, а також пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення. Вважає, що в даному випадку має місце протиправна бездіяльність відповідача, яка полягає у нездійсненні необхідних дій щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, внаслідок чого, звернувся до суду за захистом свого порушеного права.
По справі здійснювався ряд наступних процесуальних дій.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (а.с.65).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.09.2023 витребувано у військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії доказів, які слугували передумовою для видання ОСОБА_1 відпускних квитків за № 29 від 27.05.2022 та за № 79 (без дати) (а.с.92).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.11.2023 застосовано до військової частини НОМЕР_1 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 805,20 грн (а.с.97).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.11.2023 застосовано до військової частини НОМЕР_1 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 2684,00 грн. (а.с.103-104).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.01.2024 заяву військової частини НОМЕР_1 про скасування ухвали про стягнення штрафу у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій задоволено, зокрема, скасовано ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.2023 у справі № 300/3983/23 про стягнення з військової частини НОМЕР_1 штрафу у сумі одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 2684,00 грн. (а.с.117).
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 09.08.2023, згідно змісту якого, представник відповідача щодо можливості задоволення заявлених позовних вимог заперечив. Вказав на те, що довідки ВЛК про стан здоров`я позивача та необхідність надання йому відпустки за станом здоров`я у зв`язку з отриманням поранення не містять даних про те, що поранення позивача належить до тяжкого. Окрім того, відповідно до копій відпускних квитків, ОСОБА_1 в період з 28.05.2022 по 26.06.2022 та з 01.07.2022 по 30.07.2022 перебував у відпустці за сімейними обставинами. З урахуванням викладеного, на думку відповідача, немає підстав для нарахування позивачу за вищевказані періоди додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. відповідно до постанови КМУ Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 (а.с.69-73)0.
ОСОБА_1 14.08.2023 через канцелярію суду подав відповідь на відзив (а.с.80-81).
04.09.2023 від відповідача на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с.84-87).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши позовну заяву, відзиви на позов, та в сукупності письмові докази, встановив наступне.
ОСОБА_1 з 19.03.2022 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Згідно витягу з журналу ведення бойових дій військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_1 вибув на виконання бойового завдання у складі 2 БТГр (смт. Питомник, Харківської області) з 15.04.2022 по 28.05.2022 (а.с.16).
05.05.2022 ОСОБА_1 під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Циркуни (Харківська область) потрапив під мінометний обстріл противником та отримав травму вогнепальне осколкове наскрізне проникаюче поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням лівої легені, лівобічний посттравматичний гемопневмоторакс. вогнепальний багато уламковий перелом V-VII ребра зліва, посттравматичне пневмоцелє нижньої частки лівої легені, акубаротравма, гостра нейросенсорна приглухуватість, що підтверджується довідкою № 284/22 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) (а.с.15).
В ході розгляду адміністративної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 05.05.2022 по 16.05.2022 перебував на лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону. В подальшому, переведений на лікування до Національного військово-медичного клінічного центру Головний військовий клінічний госпіталь, де перебував на лікуванні з 16.05.2022 по 27.05.2022 (а.с.18-19).
26.05.2022 позивача оглянуто військово-лікарською комісією Національного військово-медичного клінічного центру Головний військовий клінічний госпіталь.
Так, згідно змісту довідки ВЛК Національного військово-медичного клінічного центру Головний військовий клінічний госпіталь від 26.05.2022 за № 3428, діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): стан після торакоскопії зліва, ревізії лівої плевральної порожнин, санації згорненого гемотораксу, видалення кісткових уламків, тампонування рани грудної стінки, редренування лівої плевральної порожнини по Бюлау. Повторної ХО рани грудної стінки зліва (05.05.2022); редренування лівої плевральної порожнини (18.05.2022) з приводу вогнепального осколкового наскрізного проникаючого поранення (05.05.2022) лівої половини грудної клітки з ушкодженням лівої легені, лівобічним посттравматичним гемопневмотораксом, вогнепальним багатоуламковим переломом V-VII ребер зліва, посттравматичним пневмоцеле нижньої частки лівої легені. Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с.20).
В період з 28.05.2022 по 26.06.2022 позивач перебував у відпустці у зв`язку з сімейними обставинами.
В подальшому, з 23.06.2022 по 28.06.2022 ОСОБА_1 перебував на лікуванні у лікарні військової частини НОМЕР_2 (а.с.22), де 28.06.2022 позивача оглянуто військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_2 .
Так, згідно змісту довідки ВЛК військової частини НОМЕР_3 від 28.06.2022 за № 83, діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): стан після торакоскопії зліва, ревізії лівої плевральної порожнин, санації згорненого гемотораксу, видалення кісткових уламків, тампонування рани грудної стінки, редренування лівої плевральної порожнини по Бюлау, повторної хірургічної обробки рани грудної стінки зліва 05.05.2022; редренування лівої плевральної порожнини 18.05.2022 з приводу мінно-вибухової травми 05.05.2022, вогнепального осколкового наскрізного проникаючого поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням лівої легені, лівобічного посттравматичного гемопневмотораксу, вогнепального багато уламкового консолідуючого перелому V-VII ребер зліва, акубаротравми, гострої нейросенсорної приглухуватості, посттравматичної пневмонії нижньої долі лівої легені середньо-тяжкого перебігу група ІІІ, ЛН І, посттравматичного пневмоцеле шостого, першого, другого сегментів лівої легені, двобічного пневмоплеврофіброзу. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с.24).
Як встановлено судом, ОСОБА_1 в період з 01.07.2022 по 29.07.2022 перебував у відпустці у зв`язку з сімейними обставинами.
В подальшому, позивач в період з 30.07.2022 по 22.09.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради, звідки був переведений для продовження стаціонарного лікування до військової частини НОМЕР_2 , де перебував на лікуванні з 22.09.2022 по 07.10.2022 (а.с.26, 29-30).
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.01.2023 року за № 12 позивача, звільненого наказом командира Окремої президентської бригади від 14.12.2022 № 66-РС (по особовому складу) з військової служби у запас за підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу", з 12.01.2023 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с.35).
Проте, як зазначає позивач, йому не виплачено додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з розрахунку 100000 грн. на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого за період з 23.06.2022 по 28.06.2022 та з 30.07.2022 по 07.10.2022, а також пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (лікарсько-експертної) комісії за період з 28.05.2022 по 22.06.2022 та з 01.07.2022 по 29.07.2022, що і стало підставою звернення до суду з даною позовною заявою.
Надаючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Відповідно до статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Поряд з цим, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-ХІІ від 25.03.1992 (надалі - Закон № 2232-ХІІ) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до частин 1, 2 статті 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 6 статті 2 Закону № 2232-ХІІ передбачено наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Положеннями статті 3 Закону № 2232-XII передбачено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", Закон "Про збройні сили України", Закон "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
За приписами статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон України № 3543-XII) мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Цією ж статтею Закону України № 3543-XII визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Статтею 1 Закону України «Про оборону України» передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Як встановив суд, позивач проходив військову службу на особливий період та безпосередньо брав участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії в Харківській області.
Частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011) передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України № 2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону України № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до частини 4 статті 9 Закону № 2011 грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до статті 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Порядок проходження військової служби в Збройних Силах України визначений у Положенні про проходження громадянами військової служби в Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008).
Згідно з пункту 5 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України.
Відповідно до частини 2 статті 1-2 Закону № 2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.
На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову № 168 (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин), приписами пункту 1-1 якої визначено установити, що на період воєнного стану: військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Водночас, згідно із абзацом 4 пунктами 1-2 Постанови № 168 відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Отже, законодавством встановлено, що у разі отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці мають право на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн. При цьому, обов`язковими умовами для виплати такої додаткової винагороди є безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій або перебування в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів та наявність наказу командира щодо виплати.
Предметом спору, що розглядається судом у даній справі є правомірність розрахунку з позивачем за вказаним видом щомісячного додаткового виду грошового забезпечення.
В даному аспекті суд зазначає, що виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Так, пунктом 5 постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.
Згідно з пункту 2 цього Порядку грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
Відповідно до пункту 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
25.03.2022 для врегулювання питання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, Міністром оборони України прийнято рішення від 25.03.2022 № 248/1298 та від 18.04.2022 № 248/1529.
В подальшому, питання виплати додаткової винагороди регулюється рішенням Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29, чинним на час виникнення та існування спірних правовідносин, згідно з яким документальне підтвердження вказаних вище фактів здійснюється на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтовой, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. При цьому відряджені військові підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах довідкою керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Виплата здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) - особовому складу військової військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. При цьому в цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень за місяць обов`язково зазначають підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо. Такі накази за минулий місяць мають бути видані до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Крім цього, у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень також включені військовослужбовців, зокрема, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
При цьому підставою для видачі наказу є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), в якій має бути зазначено: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).
Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
При цьому, суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.
Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.
Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.
Як встановлено судом, згідно з матеріалами справи, 05.05.2022 близько 09:30 години, виконуючи бойове завдання, пов`язане із захистом Батьківщини, в районі населеного пункту Циркуни Харківської області, внаслідок ворожого обстрілу солдат ОСОБА_1 отримав поранення. Доставлений до Дергачівської ЦРЛ 05.05.2022 де надано першу медичну допомогу і дреновано ліву плевральну порожнину за Бюлау. В подальшому автомобільним транспортом евакуйований до ВМКЦ Північного регіону м. Харків та 16.05.2022 переведений в Головний військовий клінічний госпіталь м. Києва за встановленим діагнозом.
Суд зазначає, що в матеріалах справи також наявна довідка, видана військовою частиною НОМЕР_1 від 16.06.2022 № 2495 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), якою підтверджується, що під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Циркуни (Харківська область) потрапив під мінометний обстріл противника та 05.05.2022 солдат ОСОБА_1 отримав вогнепальне осколкове наскрізне проникаюче поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням лівої легені. Лівобічний постравматичний гемопневмоторакс. Вогнепальний багатоуламковий перелом V-VII ребра зліва. Постравматичне пневмоцелє нижньої частни лівої легені. Акубаротравма. Гостра нейросенсорна приглухуватість (а.с. 15).
Згідно виписки № 5966 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 16.05.2022 по 27.05.2022.
Відповідно до довідки ВЛК від 26.05.2022 проведено медичний огляд ВЛК хірургічного профілю НВМКЦ «ГВКГ» та на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб позивач потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів, поранення, так, пов`язане з проходженням служби.
Згідно виписки № 291 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 22.06.2022 по 28.06.2022 відповідно до результатів лікування на момент виписки загальний стан хворого задовільний, хворого в задовільному стані виписано на амбулаторне лікування, поранення, так, пов`язане із проходженням військової служби.
Відповідно до довідки ВЛК від 28.06.2022 проведено медичний огляд ВЛК військової частини НОМЕР_2 та на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб позивач потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів, поранення, так, пов`язане з проходженням служби.
Згідно виписки № 980 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 22.09.2022 по 07.10.2022.
За таких обставин, позивач у період з 16.05.2022 по 27.05.2022, 22.06.2022 по 28.06.2022, 30.07.2022 по 22.09.2022 та з 22.09.2022 по 07.10.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) пов`язаним із захистом Батьківщини.
На підставі вказаного, суд дійшов висновку, що позивач за період стаціонарного лікування має право на виплату додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні.
Відповідно до матеріалів справи позивачу здійснена виплата додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн. за період стаціонарного лікування з 05.05.2022 по 27.05.2022.
Однак, як свідчить витяг з відомостей нарахування основних та додаткових видів грошового забезпечення, ОСОБА_1 у період з 22.06.2022 по 28.06.2022, 30.07.2022 по 22.09.2022 та з 22.09.2022 по 07.10.2022 додаткову винагороду у збільшеному розмірі в сумі 100000 пропорційно за місяць не отримував.
Водночас, суд не погоджується з доводами відповідача щодо тяжкості травми та наголошує на тому, що, в контексті спірних правовідносин, постанова № 168 передбачає дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 такої Постанови, у розмірі 100000,00 грн., а саме:
1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;
2) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Як вже встановлено судом, позивач у період з 22.06.2022 по 28.06.2022, 30.07.2022 по 22.09.2022 та з 22.09.2022 по 07.10.2022 перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджено наявною в матеріалах справи медичною документацією.
Доказів виплати збільшеної додаткової винагороди у період з 23.06.2022 по 28.06.2022, з 30.07.2022 по 22.09.2022, з 28.05.2022 по 26.06.2022 та з 01.07.2022 по 29.07.2022 матеріали справи не містять.
Таким чином, суд доходить до висновку про те, що бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування стаціонарному лікуванні, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, з 22.06.2022 по 28.06.2022 та з 30.07.2022 по 07.10.2022 слід визнати протиправною.
Щодо можливості виплати додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з розрахунку 100000 грн. на місяць, пропорційно часу перебування у відпустці для лікування за період з 28.05.2022 по 22.06.2022 та з 01.07.2022 по 29.07.2022, суд зазначає таке.
Так, види відпусток, що надаються військовослужбовцям Збройних Сил України чітко встановлені Законом № 2011-ХІІ.
Пунктом 11 статті 10 Закону № 2011-ХІІ (в редакції чинній на момент існування спірних відносин) вказано, що у зв`язку з хворобою військовослужбовця йому надається відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою не повинен перевищувати 4 місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні). Після закінчення встановленого безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про придатність його до військової служби.
Таким чином, спеціальною правовою нормою Закону № 2011-ХІІ, який має вищу юридичну силу відносно постанов Кабінету Міністрів, наказів Міністерства оборони, передбачено надання відпустки для лікування після поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.
Як вже зазначалося судом, відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько- експертної, медичної) комісії.
З аналізу наведених норм, станом на час виникнення спірних правовідносин, слідує, що в особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися, зокрема, відпустки у зв`язку з хворобою або для лікування після поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, але додаткова винагорода, розмір якої збільшується до 100 000 гривень, виплачується на підставі наказів командирів (начальників) за підтвердженням таких обставин:
- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини;
- перебуванням військовослужбовця у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної медичної) комісії.
Тобто, Законом № 2011-ХІІ визначено випадки надання відпустки у період воєнного стану, а Постановою КМ України № 168 встановлено підстави та порядок виплати додаткової винагороди.
При цьому не зважаючи на те, що спеціальним законодавством врегульовано основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей (Закон № 2011-ХІІ), однак ним не врегульовано порядок виплати спірної додаткової винагороди. Оскільки порядок та підстави виплати спірної додаткової винагороди регулюється постановою КМ України № 168, саме його норми підлягають застосуванню у даному випадку.
Окрім цього, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402).
Так, відповідно до п. 1.1 розділу І Положення № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Медичний огляд проводиться військово-лікарською комісією з метою визначення придатності, зокрема: до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); військовослужбовців до військової служби; військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю.
Серед основних завдань військово-лікарської експертизи, згідно п. 1.3 розділу І Положення № 402, є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних.
У розумінні п. 1.2 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України, учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання, компонентами ракетного палива, джерелами електромагнітних полів, лазерного випромінювання, мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України.
Порядок проведення медичного огляду військовослужбовців урегульований нормами глави 6 розділу ІІ Положення № 402.
У відповідності до пункту 6.10. Положення № 402 медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії).
Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби.
Згідно з п. 6.5 зазначеної глави для вирішення питання про потребу у відпустці за станом здоров`я або звільненні від виконання службових обов`язків (у тому числі і повторно) військовослужбовець може направлятися на медичний огляд начальником відділення або профільним головним (провідним) фахівцем військового лікувального закладу, у якому він знаходиться на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом відповідної посадової особи.
Згідно з п. 6.11. Положення № 402 постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).
Відповідно до п. 6.12. Положення № 402 у разі коли є незаперечні дані, що здатність до проходження військової служби за станом здоров`я не відновиться, постанова ВЛК про потребу військовослужбовців у відпустці за станом здоров`я не приймається, а вирішується питання про придатність їх до військової служби.
Пунктом 6.17. Положення № 402 передбачено, що медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби військовослужбовців, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво, захворювання) під час захисту держави, у ММО, у країнах, де ведуться бойові дії, здійснюється ВЛК тільки після закінчення лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі.
Згідно з п. 6.35. Положення № 402 у воєнний час лікування військовослужбовців має бути закінчене у військовому лікувальному закладі (солдатів, матросів, сержантів і старшин - у батальйонах (командах) видужуючих). У виняткових випадках військовослужбовцям може бути надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів. За постановою ВЛК відпустка за станом здоров`я може бути продовжена на такий самий строк, а за відповідних медичних показань - повторно продовжена ще на 30 календарних днів. Постанова ВЛК про продовження відпустки за станом здоров`я записується в книгу протоколів засідань ВЛК та в довідку ВЖ, на підставі якої була надана перша відпустка за станом здоров`я, і підписується головою, членами комісії (не менше двох), секретарем комісії та скріплюється гербовою печаткою.
Якщо після продовження відпустки за станом здоров`я військовослужбовець не може приступити до виконання службових обов`язків, то він оглядається ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби.
Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що лікування травми (поранення, каліцтва, контузії) військовослужбовця завершується у військовому лікувальному закладі. Лікування завжди завершується проходженням військовослужбовцем військово-лікарської експертизи для встановлення ступеня придатності до військової служби. Відпустка за станом здоров`я після стаціонарного лікування надається виключно після його закінчення. При незакінченому лікуванні, за відсутністю визначеного лікарсько- експертного наслідку (результату) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії) військово-лікарська експертиза не проводиться.
У зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, позивач перебував на стаціонарному лікуванні та відповідно до довідки ВЛК від 26.05.2022 за № 342 проведено медичний огляд ВЛК хірургічного профілю НВМКЦ «ГВКГ» за діагнозом та постановою військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): «Стан після торакоскопії зліва, ревізії лівої плевральної порожнин, санації згорненого гемотораксу, видалення кісткових уламків, тампонування рани грудної стінки, редренування лівої плевральної порожнини по Бюлау. Повторної ХО рани грудної стінки зліва (05.05.2022); редренування лівої плевральної порожнини (18.05.2022) з приводу вогнепального осколкового. наскрізного проникаючого поранення (05.05.2022) лівої половини грудної клітки з ушкодженням лівої легені, лівобічним посттравматичним гемо пневмотораксом, вогнепальним багатоуламковим переломом V-VII ребер зліва, посттравматичним пневмоцеле нижньої частки лівої легені. Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби (довідка про обставини травми не надана). На підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб, потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів».
Суд звертає увагу, що відповідно до Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби до статті 81 графи II відносяться стани після проведеного лікування з приводу травм, отруєнь та деяких інших наслідків дії зовнішніх чинників та відповідно військовослужбовці тимчасово непридатні, потребують лікування, відпустки, звільнення тощо.
З 28.05.2022 по 26.06.2022 позивач перебував у відпустці на 30 календарних днів.
Відповідно до довідки ВЛК від 28.06.2022 проведено медичний огляд ВЛК військової частини НОМЕР_2 за діагнозом та постановою ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): «Стан після торакоскопії зліва, ревізій лівої плевральної порожнини, санації згорненого гемотораксу, видалення кісткових уламків, тампонування рани грудної стінки; редренування лівої плевральної порожнини за Бюлау, повторної хірургічної обробки рани грудної стінки зліва 05.05.2022; редренування лівої плевральної порожнини 18.05.2022. 3 приводу мінно-вибухової травми 05.05.2022, вогнепального осколкового наскрізного проникаючого поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням лівої легені, лівобічного посттравматичного гемопневмотораксу, вогнепального багатоуламкового консолідуючого перелому п`ятого, шостого, сьомого ребра зліва, акубаротравми, гострої нейросенсорної приглухуватості, посттравматичної пневмонії нижньої долі лівої легені середньо-тяжкого перебігу група III, ЛН 1, посттравматичного пневмоцеле шостого, першого, другого сегментів лівої легені, двобічного пневмоплеврофіброзу. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщиии (довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) командира в/ч НОМЕР_1 № 284/22 від 16.06.22). На підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб: потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів».
З 01.07.2022 по 30.07.2022 позивач перебував у відпустці на 30 календарних днів.
Таким чином, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується, що позивач перебував у відпустці для лікування після тяжкого поранення, і що така відпустка рекомендована за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Як вже зазначалося, підставою для виплати підвищеної додаткової винагороди є час перебування військовослужбовця, котрий отримав поранення під час проходження служби, на стаціонарному лікуванні у вітчизняному чи закордонному закладі охорони здоров`я, а також постанова ВЛК у вигляді довідки про потребу у відпустці за станом здоров`я, котра видається тільки у випадку, якщо військовослужбовець після закінчення лікування у лікарському закладі потребує часу для відновлення та не може приступити до виконання службових обов`язків, отже, як наслідок ОСОБА_1 мав право на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, у зв`язку перебуванням у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько- експертної, медичної) комісії.
Однак суд зазначає, що відповідно до відпускних квитків за № 29 від 27.05.2022 та за № 79 (без дати) командир військової частини НОМЕР_1 надав позивачу відпустку за сімейними обставинами.
В даному аспекті, суд зазначає наступне.
Частинами 1, 2 статті 1 вступу Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» визначено, що цей Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.
Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини).
Відповідно до статей 5, 6 Статуту внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.
Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.
Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.
Статтею 59 даного Статуту визначено, зобов`язання командира (начальника). Зокрема до обов`язків командира згідно даної норми входить обов`язок, щодо необхідності знати потреби і запити особового складу, приймати рішення за його заявами, скаргами та іншими зверненнями; організовувати своєчасну видачу всіх видів забезпечення та перевіряти його повноту; під час вирішення питань, пов`язаних з трудовою діяльністю працівників, суворо додержуватися законодавства про працю.
Так, відповідно до Розділу VIII Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 10.04.2009 № 170 відпустку надає військовослужбовцю командир військової частини, де він проходить службу, на підставі рапорту безпосередньому командиру (начальнику).
Рапорт військовослужбовця, підписаний командиром підрозділу, за підпорядкованістю подається для прийняття рішення командиру військової частини через штаб військової частини.
Розрахунок часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, здійснює штаб військової частини з огляду на віддаленість і тривалість проїзду до місця проведення відпустки та у зворотному напрямку за видом транспорту, обраним військовослужбовцем (але не більше двох діб в один кінець), та з урахуванням пропозиції військовослужбовця. У разі поділу щорічної основної відпустки на частини (більш як 10 календарних днів) час, необхідний для проїзду до місця проведення відпустки та назад, додається до кожної її частини. У разі проведення відпустки за кордоном час, необхідний для проїзду до місця проведення відпустки та назад, визначається з огляду на вид транспорту, використаного військовослужбовцем, та віддаленість від місця проходження військової служби до державного кордону України в напрямку проведення відпустки.
Військовослужбовцям, які вибувають у відпустку, видаються відпускні квитки встановленого зразка.
Військовослужбовець, який не вибув до зазначеного в рапорті місця проведення відпустки або не в змозі надати підтвердження постановки на облік, прибуває до військової частини наступного дня після закінчення строку відпустки, визначеного пунктами 1, 12, 18 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
При цьому, варто зазначити, що, в даному випадку, командир військової частини має обов`язок лише реалізувати постанову ВЛК, він не ухвалює рішення надавати чи не надавати відпустку для лікування.
Так, з метою з`ясування підстав надання відпустки позивачу, судом ухвалою витребувано у військової частини НОМЕР_1 копії доказів, які слугували передумовою для видання ОСОБА_1 відпускних квитків за № 29 від 27.05.2022 та за № 79 (без дати).
На виконання вимог вищевказаної ухвали відповідач надав рапорти від 27.05.2022 та від 30.06.2022, відповідно до яких суд встановив, що позивач просив надати відпустку за станом здоров`я терміном на 30 діб з 27.05.2022 та з 01.07.2022, на підтвердження підстав надання вищевказаної відпустки додав до рапорту довідки ВЛК № 342 та № 89, якими під час огляду комісією зроблено висновок на підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб - потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с.113-114).
В подальшому, командиром військової частини НОМЕР_1 видано відпускні квитки за № 29 від 27.05.2022 та за № 79 (без дати) ОСОБА_1 про відпустку за сімейними обставинами на 30 діб.
Водночас, відповідно, до пункту 9 стаття 101 Закону 2011-XII вказано, що відпустка за сімейними обставинами без збереження грошового забезпечення надається військовослужбовцю у таких випадках:
1) укладення ним шлюбу - тривалістю до 10 календарних днів;
2) тяжкого стану здоров`я або смерті рідних по крові або по шлюбу:
а) дружини (чоловіка), батька (матері), вітчима (мачухи), сина (дочки), пасинка (падчерки), рідного брата (рідної сестри) військовослужбовця, батька (матері) подружжя або особи, на вихованні якої перебував військовослужбовець, - тривалістю до 7 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду до місця проведення відпустки та назад;
б) інших рідних - тривалістю до 3 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду до місця проведення відпустки та назад;
3) пожежі або іншого стихійного лиха, яке спіткало сім`ю військовослужбовця або осіб, зазначених у підпункті 2 цього пункту, - тривалістю до 15 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду до місця проведення відпустки та назад;
4) в інших виняткових випадках, коли присутність військовослужбовця в сім`ї необхідна, за рішенням командира (начальника) військової частини - тривалістю до 3 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду до місця проведення відпустки та назад. Така відпустка може надаватися один раз протягом календарного року.
Більше того, пунктом 18 стаття 101 Закону 2011-XII вказано, що в особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більш як 10 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець.
Як вже встановлено судом, за змістом поданих рапортів, позивач просив надати йому відпустку за станом здоров`я, подавши належні докази для надання такої відпуски.
При цьому не встановлено жодних ініціатив позивача та підстав у відповідача для надання ОСОБА_2 відпустки за сімейними обставинами, що дає можливість суду дійти висновку про протиправність дій командира військової частини НОМЕР_1 при наданні позивачу відпустки за сімейними обставинами, до того ж сумарна кількість якої (60 діб) перевищує максимально дозволену законодавством.
Зі змісту довідки від 03.08.2023 про грошове забезпечення ОСОБА_1 в період з 28.05.2022 по 22.06.2022 та з 01.07.2022 по 29.07.2022, позивачу під час відпустки за сімейними обставинами нараховувалася заробітна плата, однак без урахуванням додаткової винагороди передбаченої постановою КМУ № 168.
Поряд із цим, на думку суду, позивач не повинен відповідати за дії відповідача при здійсненні останнім свої повноважень, оскільки ОСОБА_1 здійснив усі необхідні дії для забезпечення свого права на відпустку за станом здоров`я.
Водночас, згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.01.2023 за № 12 позивача з 12.01.2023 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, тобто будь-які трудові відносини із роботодавцем позивач припинив, і, як наслідок, на переконання суду, ефективним способом захисту прав позивача в даному випадку, буде зобов`язання відповідача донарахувати та виплатити різницю між фактично виплаченим грошовим забезпеченням під час відпустки за сімейними обставинами та сумою додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168, пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (лікарсько-експертної) комісії за період з 28.05.2022 по 22.06.2022 та з 01.07.2022 по 29.07.2022, на яку мав право позивач.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із нормами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Водночас, всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів в повному об`ємі правомірності своїх дій.
Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про необхідність часткового задоволення заявлених позовних вимог.
Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Позивач, згідно із квитанцією від 26.06.2022 підтвердив сплату судового збору на суму 2147,20 грн. за подання даного адміністративного позову, внаслідок чого, враховуючи висновки суду щодо часткового задоволення позовних вимог, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій задоволити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з розрахунку 100000 грн. на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого за період з 23.06.2022 по 28.06.2022 та з 30.07.2022 по 07.10.2022, а також пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (лікарсько-експертної) комісії за період з 28.05.2022 по 22.06.2022 та з 01.07.2022 по 29.07.2022.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з розрахунку 100000 грн. на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого за період з 23.06.2022 по 28.06.2022 та з 30.07.2022 по 07.10.2022, а також виплатити різницю між фактично виплаченим грошовим забезпеченням під час відпустки за сімейними обставинами та сумою додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (лікарсько-експертної) комісії за період з 28.05.2022 по 22.06.2022 та з 01.07.2022 по 29.07.2022.
В решті позовних вимог відмовити.
Відповідно до задоволених вимог стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ).

Відповідач:

Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ).

Суддя /підпис/ Панікар І.В.