Справа № 160/31930/23
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними зобов`язання вчинити певні дії,-
05.12.2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідачі), в якому просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 (з 08.05.1997 року по 11.01.2000 року, з 30.06.2000 року по 02.10.2000 року, з 29.06.2001 року по 15.07.2001 року) та страхового стажу в період з 01.01.2004 року по 29.04.2004 року - період догляду за дитиною до трирічного віку;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 (з 08.05.1997 року по 11.01.2000 року, з 30.06.2000 року по 02.10.2000 року, з 29.06.2001 року по 15.07.2001 року) та страховий стаж в період з 01.01.2004 року по 29.04.2004 року - період догляду за дитиною до трирічного віку.
08.12.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами з 25.12.2023 року.
Цією ж ухвалою відповідачу був наданий строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та витребувано у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області матеріали, що були на розгляду при прийнятті спірного рішення стосовно позивача.
05.01.2024 року до суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Херсонській області, в якому представник посилався на те, що рішення про відмову в призначення пенсії є обґрунтованим та ухвалене правомірно. При необхідних 15 років страхового стажу позивач має 13 років 02 місяці 26 днів, що є недостатнім для призначення пенсії відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Виправлення в даті народження позивача в трудовій книжці не завірені підписом керівника підприємства або уповноваженої особи та не скріплені печаткою підприємства або відділу кадрів, а тому періоди роботи відповідно до трудової книжки не можуть бути зараховані до трудового стажу. Період догляду за дитиною до досягнення нею трьох років з 01.01.2004 року по 29.04.2004 року має бути підтверджений довідкою органів соціального захисту населення про отримання допомоги. Представник відповідача просив відмовити в задоволені позову в повному обсязі.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 14.09.2023 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення дострокової пенсії відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 21.09.2023 за № 97 позивачу відмовлено у призначенні пенсії з посиланням на відсутність необхідного страхового стажу.

Так, страховий стаж позивача складає 13 років 02 місяці 26 днів та за результатами опрацювання документів, додані до заяви про призначення пенсії до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 05.08.1997 року, оскільки на титульній сторінці дата народження позивача виправлена на 02.09.1973 року і не завірена належним чином.

Окрім того, позивачу не зарахований до страхового стажу час догляду за дитиною до 3-х років з 01.01.2004 року по 29.04.2004 року на підставі свідоцтва про народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки необхідно надати довідку органів праці та соціального захисту населення про отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в якій буде зазначено період отримання допомоги

Отже, спір між сторонами виник з підстав відмови в зарахуванні періоду роботи згідно трудової книжки та періоду догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до страхового стажу, який дає право на дострокову пенсію.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 періодів з 08.05.1997 року по 11.01.2000 року, з 30.06.2000 року по 02.10.2000 року, з 29.06.2001 року по 15.07.2001 року, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі, передбачено ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж-період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до положень ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

Даним Порядком (пункт 3) передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові розрахунки і відомості про видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду у той чи інший період роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 року по справі № 638/18467/15-а зазначено, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

З копії трудової книжки позивача НОМЕР_1 вбачається, що дійсно в даті її народження міститься виправлення з 02.02.1953 року на 02.09.1973 року.

Дата народження позивача виправлена на 02.09.1973 року згідно з її паспортом, та виправлення завірене підписом уповноваженої особи та печаткою підприємства СТОВ «Уран», де позивач працювала з 29.06.2001 року по 15.07.2001 року.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем необґрунтовано не зарахований страховий стаж згідно трудової книжки позивача серія НОМЕР_1 , оскільки трудова книжка містить належним чином завірені виправлення.

Отже. суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача та такими, що підлягають задоволенню в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 періодів роботи з 08.05.1997 року по 11.01.2000 року, з 30.06.2000 року по 02.10.2000 року, з 29.06.2001 року по 15.07.2001 року та зобов`язати зарахувати ці періоди.

Щодо зарахування до страхового стажу періоду догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.01.2004 року по 29.04.2004 року суд зазначає наступне.

Згідно наданої копії свідоцтва про народження, батьками неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Згідно копії свідоцтва про шлюб, від 16.08.2008 року, актовий запис № 8 після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 .

Згідно запису в трудовій книжці позивача серія НОМЕР_1 , з 15.07.2001 року вона звільнена за власним бажанням на підставі наказу № 17-к від 31.07.2001 року.

В рішенні ГУ ПФУ в Херсонській області від 21.09.2023 року № 97 зазначено, що для зарахування в страховий стаж часу догляду за дитиною до 3-х років з 01.01.2004 року по 29.04.2004 року, на підставі свідоцтва про народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачу необхідно подати довідку органу праці та соціального захисту населення про отримання допомоги по догляду за дитино до досягнення нею трирічного віку, в якій буде зазначено період отримання допомоги.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 11 Закону №1058-ІV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, при усиновленні дитини.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1058-ІV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, до страхового стажу зараховується весь трудовий стаж, набутий до 01.01.2004 року, тобто періоди трудової діяльності до 1 січня 2004 року, як це передбачено нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Далі - Закон № 1788-ХІІ).

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Згідно з частиною 2 статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

У пункті 11 Порядку № 637 зазначено про те, що час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.

Документами, які підтверджують те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала, є: виписка з трудової книжки; відомості про відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, отримані в порядку взаємного обміну інформацією; інформація із системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України.

Пункт 11 вказаного Порядку № 637 до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2010 року №233 «Про внесення змін до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачав, що час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі свідоцтва про народження дитини або виписки із паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть), а також документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала (виписка із трудової книжки, довідка органів управління житловим фондом чи довідка сільської, селищної Ради народних депутатів).

Таким чином, до страхового стажу зараховуються періоди, протягом яких особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за які щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до трудового стажу для призначення пенсії до 01.01.2004 року (дата набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Так, до 01.01.2004 року до трудового стажу включалися всі періоди перебування у трудових відносинах, в тому числі у періоди відпусток: для догляду за дитиною до 3-х років, у зв`язку з вагітністю та пологами та для догляду за дитиною відповідно до медичного висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку. Також до трудового стажу до 01.01.2004 року включався час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Починаючи з 01.01.2004 року, час догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, зараховується до страхового стажу матері при умові, якщо особа доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку та при умові отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Таким чином необхідною умовою для врахування до страхового стажу позивача періоду перебування у відпустці для догляду за дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею трирічного віку, а саме: з 01.01.2004 року. по 29.04.2004 року (як зазначено у рішення ГУ ПФУ в Херсонській області) є факт отримання у вказаний період допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Позивачкою до позовної заяви додані:

довідка № 664 від 13.09.2023 року Управління соціального захисту населення м. П`ятихатки Кам`янської районної державної адміністрації, з якої вбачається, що позивач отримувала державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника з 18.01.2018 року по 27.08.2028 року на дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3;

довідка № 663 від 13.09.2023 року Управління соціального захисту населення м. П`ятихатки Кам`янської районної державної адміністрації, з якої вбачається, що позивач перебувала на обліку в управління соціального захисту Камя`нської РДА ( м. П`ятихатки) як отримувач:

допомоги при народженні з 01.03.2009 року по 31.03.2012 року, з 01.08.2010 року по 31.08.2013 року, з 01.10.2014 року по 31.10.2017 року;

допомоги на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях з 01.04.2019 року по 31.10.2020 року;

допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.11.2012 року по 28.08.2013 року, з 01.11.2013 року по 01.11.2014 року, з 29.03.2015 року по 01.11.2018 року;

тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання яких невідоме з 01.05.2007 року по 31.12.2013 року;

допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами з 01.02.2009 року по 28.02.2009 року, з 01.06.2010 року по 30.06.2010 року, з 01.07.2014 року по 31.07.2014 року;

допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 09.06.2009 року по 02.03.2012 року, з 01.10.2011 року по 29.03.2012 року, з 20.10.2010 року по 28.08.2013 року, з 01.10.2011 року по 31.03.2012 року, з 01.05.2012 року по 28.08.2013 року;

допомоги на дітей одиноким матерям з 01.12.2007 року по 30.11.2013 року, з 01.12.2013 року по 31.12.2015 року, 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, з 01.12.2018 року по 30.11.2019 року.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

З поданих довідок не вбачається, що після народження доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, оскільки всі виплати за таким призначенням проведені значно пізніше 2002-2005 років.

Разом з тим, і відповідачем не доведено, що відповідно до положень ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» здійснювалися дії щодо перевірки інформації про отримання у вказаний період допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (суду не надано копії запитів, звернень до підприємства або архіву, тощо).

Також, в порушення п. 1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 відповідач не запропонував позивачу подати у тримісячний строк додаткові документи щодо підтвердження факту отримання виплат по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

А тому, суд вважає в цьому випадку, з метою ефективного захисту прав позивача, вийти за межі позовних вимог відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КАС України, визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 періодів з 08.05.1997 року по 11.01.2000 року, з 30.06.2000 року по 02.10.2000 року, з 29.06.2001 року по 15.07.2001 року та страхового стажу в період з 01.01.2004 року по 29.04.2004 року - період догляду за дитиною до трирічного віку, скасувати рішення ГУ ПФУ в Херсонській області від 21.09.2023 року № 97 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.09.2023 року про призначення дострокової пенсії, з урахуванням висновків, викладених в цьому рішенні, щодо зарахування стажу по трудовій книжці та необхідності виконання вимог ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В іншій частині в задоволенні позовних вимог до ГУ ПФУ в Херсонській області слід відмовити.

В частині позовних вимог до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області слід відмовити, оскільки оскаржуване рішення цим суб`єктом владних повноважень не ухвалювалось.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд доходить висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при частковому задоволенні позову сторони, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1073грн. 60коп., що документально підтверджується квитанцією №9325-4403-0445-8561 від 29.11.2023 року.

Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 536грн. 80коп. з урахуванням часткового задоволення позовних вимог підлягає стягненню на користь позивача ГУ ПФУ в Херсонській області.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м. Херсон, вул.28-ї Армії, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 (з 08.05.1997 року по 11.01.2000 року, з 30.06.2000 року по 02.10.2000 року, з 29.06.2001 року по 15.07.2001 року) та страхового стажу в період з 01.01.2004 року по 29.04.2004 року - період догляду за дитиною до трирічного віку.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 21.09.2023р. № 97.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.09.2023 року про призначення дострокової пенсії, з урахуванням висновків, викладених в цьому рішенні, щодо зарахування стажу по трудовій книжці та необхідності виконання вимог ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В задоволенні іншої частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м. Херсон, вул.28-ї Армії, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 536грн. 80коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець