Справа № 300/7133/23
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2024-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" лютого 2024 р. справа № 300/7133/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про: визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку неправильно обчисленого розміру пенсії з 01.10.2017 за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV, через безпідставне заниження страхового стажу відповідачем; зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період навчання у Івано-Франківському технікумі радянської торгівлі терміном 2 роки 9 місяців з 01.10.2017; зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV з 01.10.2017 по 30.06.2023 із врахуванням стажу 38 років 3 місяці, в тому числі з врахуванням періоду навчання у Івано-Франківському технікумі радянської торгівлі 2 роки 9 місяців.
Позовні вимоги мотивовані тим, що з 01.12.2006 позивачу призначена пенсія відповідно до Закону України "Про державну службу". При переведенні позивача з пенсії державного службовця на пенсію по віку за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV без її відома з 01.10.2017, відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період навчання у Івано-Франківському технікумі радянської торгівлі терміном 2 роки 9 місяців з 01.10.2017. Зазначено, страховий стаж позивача на момент виходу на пенсію (01.12.2006) складає 38 років 3 місяці, а не з 01.07.2023, адже після виходу на пенсію позивач не працювала.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач скористався правом на подання відзиву, який надійшов на адресу суду 09.11.2023 (а.с.19-23). Відповідно до відзиву відповідач заперечив проти позову, просив відмовити в задоволенні позову з мотивів, що при призначенні пенсії до загального страхового стажу роботи не був врахований період навчання, оскільки позивачем не надано диплому про навчання. Відповідно до записів трудової книжки період навчання не вказаний, а також не вказаний номер диплому та дата його видачі або наказу про зарахування та відчислення з навчального закладу. Оскільки в трудовій книжці не вказано періодів навчання, а період роботи при призначенні пенсії визначався згідно подання, врахувати період навчання з 01.10.2017 немає підстав. Водночас зазначено, що період навчання (2 роки 9 місяців) врахований з 01.07.2023 згідно поданої позивачем 16.06.2023 заяви про перерахунок стажу, набутого до 01.01.2004, а саме: зарахування періоду навчання згідно диплому, який був долучений до заяви. Також, відповідач зазначає, що оскільки предметом позовних вимог є перерахунок пенсії за віком починаючи з 01.10.2017, до даних правовідносин слід застосувати строки звернення до суду, передбачені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
14.11.2023 до суду надійшла відповідь позивача на відзив, відповідно до якої позивач не погоджується з аргументами відповідача. Відповідь на відзив мотивована тим, що у трудовій книжці позивача наявний запис про навчання в технікумі, але відсутні роки. Зазначено, що відповідачем не дотримано вимог п. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV (в редакції, чинній станом на 01.10.2017), згідно з яким органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію, оскільки відповідачем не повідомлено позивача про переведення з 01.10.2017 на пенсію по віку за нормами Закону № 1058-IV з пенсії, призначеної по іншому закону та не витребувано докази на підтвердження страхового стажу (а.с.31-34).
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
З грудня 2006 року ОСОБА_1 призначена пенсія відповідно до Закону України "Про державну службу".
Згідно записів трудової книжки позивача до поступлення в Івано-Франківський горпромторг позивач навчалася в Технікумі радянської торгівлі (а.с.11).
Відповідно до диплому НОМЕР_1 у період з 1968 по 1971 року позивач навчалася Івано-Франківському технікумі радянської торгівлі по спеціальності "товарознавство та організація торгівлі промисловими товарами" (а.с.28).
Законом № 2148-VIII від 03.10.2017 внесено зміни до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV, пунктом 4-7 розділу XV "Прикінцеві положення" якого передбачено, що особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені, серед інших, відповідно до Закону України "Про державну службу", розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.
З 01.10.2017 позивача переведено з пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV за матеріалами пенсійної справи, без особистого звернення, оскільки розмір пенсії, призначений відповідно до Закону № 1058, був більшим ніж відповідно до Закону України "Про державну службу".
За результатом розгляду звернення позивача від 06.09.2023, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відповіддю від 03.10.2023 за № 9371-8854/Р-02/8-0900/23 повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивачу з 01.03.2019, з врахуванням періоду навчання в Івано-Франківському технікумі радянської торгівлі, оскільки, в матеріалах пенсійної справи диплом про навчання був відсутній, а період роботи внесено відповідно до подання.
Зазначено, що 16.06.2023 позивач звернулася до Івано-Франківського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) із заявою, про перерахунок стажу набутого до 01.01.2004, а саме: зарахування періоду навчання згідно диплому, який долучила до звернення.
Після перерахунку страховий стаж з 01.07.2023 склав 38 років 3 місяці (в тому числі період навчання 2 роки 9 місяців, стаж враховано по 31.01.2010) (а.с.8-10).
При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.
Законом № 2148-VIII від 03.10.2017 внесено зміни до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV, пунктом 4-7 розділу XV "Прикінцеві положення" якого передбачено, що особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені, серед інших, відповідно до Закону України "Про державну службу", розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.
За змістом пункту 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
Як встановлено, з 01.10.2017 позивача переведено з пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV за матеріалами пенсійної справи, без особистого звернення.
Водночас, з 01.10.2017 відповідачем не було враховано позивачу до загального страхового стажу період навчання у Івано-Франківському технікумі радянської торгівлі відповідно до записів трудової книжки позивача, оскільки в матеріалах пенсійної справи позивача був відсутній диплом про навчання.
При цьому, після надання позивачем до сервісного центру відповідача диплому НОМЕР_1 , з 01.07.2023 відповідачем враховано позивачу до страхового стажу період навчання у Івано-Франківському технікумі радянської торгівлі з 1968 по 1971 року 2 роки 9 місяців (а.с.8-10, 28).
Статтею 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV).
У законодавстві, що діяло раніше (до 1 січня 2004 року), зокрема, в Законі України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII, йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж).
Зміст поняття "загальний трудовий стаж" є ширшим, ніж поняття "страховий стаж", оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню.
Пунктом "д" частини 3 статті 56 Закону № 1788-XII передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує трудовий стаж є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними документами.
Час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання (абзац перший пункту 8 Порядку № 637).
Під час навчання позивача діяли норми Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, пункт 2.15 якої передбачав, що студентам, учням, аспірантам та клінічним ординаторам, які мають трудові книжки, навчальний заклад (науковий заклад) вносить записи про час навчання у денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих та середніх спеціальних навчальних закладів, у партійних школах та школах просування. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукового закладу) про зарахування на навчання та відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів клінічних ординаторів.
Підпунктом "в" пункту 2.17 Інструкції від 20.06.1974 №162 передбачено, що у трудові книжки за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів наступні записи: про час навчання у вищих та середніх спеціальних навчальних закладах (включаючи і час роботи у студентських загонах, на виробничій практиці та при виконанні науково-дослідної госпдоговірної тематики), партійних школах, школах профруху та про час перебування в аспірантурі клінічної ординатури, крім випадків , зазначених у п. 2.15 цієї Інструкції.
Отже, запис у трудову книжку в період навчання вносився лише студентам, які навчались за денною формою навчання.
Водночас, в трудовій книжці позивача міститься запис про навчання у Івано-Франківському технікумі радянської торгівлі, однак у вказаному записі не зазначено порядковий номер, дату та на підставі чого внесено вказаний запис (а.с.11).
Пунктом 8.1 Інструкції від 20.06.1974 № 162 передбачено, що контроль за дотриманням порядку ведення трудових книжок проводиться в порядку, передбаченому постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 "Про трудові книжки працівників і службовців".
Згідно пункту 18 вказаної Постанови, відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, яка призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Отже, з вищенаведених норм слідує, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносяться відповідальним працівником навчального закладу. Те, що у записі трудової книжки позивача про навчання у Івано-Франківському технікумі радянської торгівлі не зазначено порядковий номер, дату та на підставі чого внесено вказаний запис, жодним чином не повинно впливати на право позивача на врахування позивачу до загального страхового стажу періоду навчання за наявності підстав для цього, оскільки відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок несе керівник підприємства, установи, організації, а відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, яка призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації.
Згідно пункту 3 статті 44 Закону № 1058-IV (в редакції, чинній станом на 01.10.2017) органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Відповідно до пункту 4.2 розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (в редакції, чинній станом на 01.10.2017) при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.
Отже, неправильне заповнення трудовихої книжки, саме по собі не може бути підставою для незарахування відповідного стажу, оскільки перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган.
З огляду на вищенаведене, оскільки в трудовій книжці позивача міститься запис про навчання у Івано-Франківському технікумі радянської торгівлі, однак у вказаному записі не зазначено порядковий номер, дату та на підставі чого внесено вказаний запис, при тому, що запис у трудову книжку в період навчання вносився лише студентам, які навчались за денною формою навчання, у спірних правовідносинах відповідач протиправно не перевірив вказаний запис про навчання позивача.
В рішенні по справі "Щокін проти України" Суд вказав, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки "на умовах, передбачених законом", а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів". Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (параграф 50).
Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Суд вважає, що для ефективного захисту прав позивача слід: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незарахування позивачу з 01.10.2017 по 30.06.2023 до загального трудового стажу періоду навчання Івано-Франківському технікумі радянської торгівлі; зобов`язати відповідача зарахувати позивачу з 01.10.2017 по 30.06.2023 до загального трудового стажу період навчання у Івано-Франківському технікумі радянської торгівлі з 1968 по 1971 року 2 роки 9 місяців; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV з 01.10.2017 по 30.06.2023 із врахуванням періоду навчання у Івано-Франківському технікумі радянської торгівлі з 1968 по 1971 року 2 роки 9 місяців.
Згідно із висновком Верховного Суду, викладеного у постанові від 11.04.2018 у справі № 804/401/17, триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Суд вважає, що у цьому випадку відповідачем було допущено триваюче порушення щодо незарахування позивачу з 01.10.2017 по 30.06.2023 до загального трудового стажу періоду навчання Івано-Франківському технікумі радянської торгівлі, у зв`язку протиправним нездійсненням відповідачем перевірки запису трудової книжки про навчання позивача.
Таким чином, суд дійшов до висновку, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Відповідно до частини 1статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, слід стягнути з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 гривень.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо незарахування ОСОБА_1 з 01.10.2017 по 30.06.2023 до загального трудового стажу періоду навчання Івано-Франківському технікумі радянської торгівлі.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 з 01.10.2017 по 30.06.2023 до загального трудового стажу період навчання у Івано-Франківському технікумі радянської торгівлі з 1968 по 1971 року 2 роки 9 місяців.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV з 01.10.2017 по 30.06.2023 із врахуванням періоду навчання у Івано-Франківському технікумі радянської торгівлі з 1968 по 1971 року 2 роки 9 місяців.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.