Справа № 160/16416/23
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 160/16416/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року в адміністративній справі №160/16416/23 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовлено та адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто позивачеві.

Не погодившись з ухвалою суду позивач, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на юридичну необізнаність, а також на ненадання судом першої інстанції вірної оцінки обставинам справи, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що про постановлення Слобожанською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області рішення від 17 квітня 2019 року № 236 він дізнався в серпні місяці 2020 року, а про порушення відповідачем його права на отримання житла, як особи, яка хворіє тяжкою формою деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї - він дізнався тільки в кінці травня місяця 2023 року, отримавши консультацію адвоката, який роз`яснив йому про те, що його право, передбачене п. З ч. 1 ст. 34 Житлового кодексу УРСР грубо порушено відповідачем і він має право на поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду з позовом про визнання неправомірними дій Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області по зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку, зобов`язання селищної ради здійснити виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане житло.

Позивач зазначає, що він не має юридичної освіти, не знає особливостей житлового законодавства України, у зв`язку з чим не міг знати, що його права порушуються, тобто, що постановлення Слобожанською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області рішення від 17 квітня 2019 року № 236 не відповідає вимогам житлового законодавства України, а саме: п. З ч. 1 ст. 34 Житлового кодексу УРСР. Стверджує, що його з цього приводу ніхто не інформував. Вважаю, що вищезазначені аргументи дають йому підстави винести клопотання перед судом про поновлення строку звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Так, звернувшись до суду із зазначеним адміністративним позовом, суд першої інстанції розглянувши його клопотання - безпідставно відмовив йому у поновленні пропущеного строку на звернення до суду з вищевказаним позовом. Вважає, що суд при постановленні ухвали від 11 липня 2023 року по адміністративній справі № 160/16416/23 невірно застосував норми права, встановлені частиною 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. На підставі вищевикладеного позивач вважає, що зазначені факти свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та, відповідно, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 10.07.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, в якому позивач просить визнати протиправними та незаконним, таким, що не відповідає вимогам п. 3 ч.1 ст. 34 Житлового кодексу УРСР, рішення Слобожанської селищний раді Дніпровського району Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року № 236, яким позивач знятий з квартирного обліку у зв`язку з наявністю права власності на частку приватизованої квартири; встановити розмір грошової компенсації за один квадратний метр однокімнатної квартири площею 55,52 м.кв. та зобов`язати Слобожанську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області виплатити позивачу грошову компенсацію за неотримане житло - вартість 55,52 м.кв. квартири та зобов`язати Слобожанську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області надати суду зведення щодо вартості одного квадратного метру в житловому будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з позовною заявою позивачем надано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення з даною позовною заявою, в обґрунтування якого вказано, що позивач дізнався про оскаржуване рішення в серпні 2020 року, а про порушення відповідачем права позивача на отримання житла в кінці травня 2023 року, отримавши консультацію адвоката. Позивач не має юридичної освіти, не знає особливостей житлового законодавства, у зв`язку з чим не міг знати про порушення його прав.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду, адміністративний позов залишено без руху, через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України та встановлено позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску вказаного строку до надання доказів на підтвердження таких обставин.

26.10.2023 року ОСОБА_1 подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду на виконання вимог ухвали від 11.07.2023 року заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з цим позовом, в обґрунтування, якої зазначено, що винесення Слобожанською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області рішення від 17 квітня 2019 року № 236 позивач дізнався в серпні місяці 2020 року, а про порушення відповідачем права на отримання житла, як особи, яка хворіє тяжкою формою деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї позивач дізнався тільки в кінці травня місяця 2023 року, отримавши консультацію адвоката, який роз`яснив про те, що право позивача, передбачене п. 3 ч. 1 ст. 34 Житлового кодексу УРСР грубо порушено відповідачем і позивач має право на поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду з позовом про визнання неправомірними дій Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області по зняттю ОСОБА_1 з квартирного обліку, зобов`язання селищної ради здійснити виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане житло. Позивач не має юридичної освіти, не знаю особливостей житлового законодавства України, у зв`язку з чим не міг знати, що права порушуються, тобто, що постановлення Слобожанською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області рішення від 17 квітня 2019 року № 236 не відповідає вимогам житлового законодавства України, а саме: п. 3 ч. 1 ст. 34 Житлового кодексу УРСР. Позивача з цього приводу ніхто не інформував. З огляду на вказане позивач просив поновити строк звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.11.2023 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовлено. Адміністративний позов ОСОБА_1 - повернути позивачеві.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Згідно із ч. 1, 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Заявник апеляційної скарги, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду, посилався на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. При цьому, ним не надано доказів що в період часу з серпня 2020 року він був активним та небайдужим щодо спірних правовідносин, також доказів того, що позивач звертався за допомогою до державних органів та суду, щодо поновлення порушених прав.

Належних доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до Запорізького окружного адміністративного суду, позивач суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з п. 1ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду із позовом, оскільки вимоги ухвали суду про залишення адміністративного позову без руху позивачем не виконано в повному обсязі та не усунуто зазначені в ній недоліки, у встановлений судом строк.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо повернення позовної заяви.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм процесуального права.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені і ухвалі суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 311, 316, 325, 328, 329, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року в адміністративній справі №160/16416/23 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року в адміністративній справі №160/16416/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров

суддя Н.А. Олефіренко