Справа № 360/6907/21
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року справа №360/6907/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу адвоката Басули Богдана Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року у справі № 360/6907/21 (головуючий І інстанції Кисельова Є.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Луганській області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби в Луганській області щодо відмови в оформленні та направленні до відповідного органу Пенсійного фонду України необхідних документів для призначення пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби»;

- зобов`язати відповідача оформити та направити необхідні документи до відповідного органу Пенсійного фонду України для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року позов задоволено:

- визнано протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області щодо відмови в оформленні та направленні до відповідного органу Пенсійного фонду України матеріалів для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби у Луганській області оформити та направити матеріали до відповідного органу Пенсійного фонду України для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому судовому рішенні. Представником позивача подано заяву в порядку ст. 383 КАС України, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України Тітарчука Михайла Івановича щодо невиконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року у справі № 360/4090/21, що полягає у відмові в оформленні та направленні до відповідного органу Пенсійного фонду України матеріалів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати голову комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України ОСОБА_2 оформити та направити матеріали до відповідного органу Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Ухвалою суду першої інстанції від 12.10.2023 року заяву в порядку ст. 383 КАС України повернуто заявнику.

Представник позивача не погодився з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права. Апелянт зазначив, що ухвалою від 12.10.2023 року заяву повернуто у зв`язку з тим: що заявником не сплачено судовий збір, а також те, що в порушення п. 6 ч. 2 ст. 383 КАС України не надано інформації про наявність відкритого касаційного провадження.

Щодо надання інформації про наявність відкритого касаційного провадження апелянт зазначив, що у поданій заяві на другій сторінці у другому абзаці вказано, що рішення суду до апеляційної та касаційної інстанцій не оскаржено, тому твердження суду про відсутність у заяві інформації про наявність відкритого касаційного провадження є помилковим.

Щодо сплати судового збору апелянт посилався на висновки Верховного суду в постанові від 05.05.2022 року у справі № 520/9769/19, згідно яких приписами статті 4 Закону № 3674-VI не передбачено ставки судового збору за звернення із заявою про встановлення контролю за виконанням судового рішення. Відтак, за відсутності законодавчо встановлених ставок судового збору за звернення до суду із заявою про встановлення контролю за виконанням судового рішення, колегія суддів Верховного суду приходить до висновку, що на позивача не поширюється обов`язок сплати судового збору за звернення до суду з такою заявою, а тому, відповідно, і з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції, прийнятої за результатами її розгляду.

Також, апелянт вважає, що позивач звільнений від сплати судового збору у всіх судових інстанціях, як учасник бойових дій, згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив доводи апеляційної скарги і дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону № 3674 судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Об`єкти справляння судового збору передбачені ст. 3 Закону № 3674.

За ч. 1 ст. 3 Закону № 3674 судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною другою цієї статті визначено вичерпний перелік заяв, позовних заяв, клопотань, за подання яких судовий збір не справляється.

Стаття 4 Закону № 3674 встановлює розміри ставок судового збору стосовно документів, за подання яких справляється судовий збір. При цьому розміри ставок судового збору залежать від характеристики об`єкта справляння - позовна заява, скарга чи інша заява (у деяких випадках - у поєднанні з характеристикою суб`єкта, який звертається до суду).

Однак, приписами статті 4 Закону № 3674-VI не передбачено ставки судового збору за звернення із заявою про встановлення контролю за виконанням судового рішення.

Відтак, за відсутності законодавчо встановлених ставок судового збору за звернення до суду із заявою про встановлення контролю за виконанням судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що на позивача не поширюється обов`язок сплати судового збору за звернення до суду з такою заявою.

Апеляційним судом враховано висновки Верховного суду в постанові від 05.05.2022 року у справі № 520/9769/19 в частині відсутності обов`язку сплати судового збору за подання заяви в порядку судового контролю.

Крім того, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що в порушення пункту 6 частини другої статті 383 КАС України заявником не надано інформації про наявність відкритого касаційного провадження, оскільки це спростовується змістом заяви в порядку ст. 383 КАС України.

Апелянт просив звільнити від сплати судового збору за подання апеляційної скарги як учасника бойових дій.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі Закон № 3674) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Предметом позову у цій справі є наявність права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, вимоги позивача не пов`язані з порушенням його права на соціальний захист саме як учасника бойових дій, тому пункт 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» в даних правовідносинах не підлягає застосуванню.

З огляду на викладене, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про повернення заяви, внаслідок чого ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи зі стадії відкриття провадження у справі.

Щодо судових витрат.

За ч.ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, правовою підставою для розподілу судових витрат є наявність рішення суду, прийнятого за результатами розгляду позовної заяви.

Ухвалою апеляційного суду від 07.02.2023 року скасовано ухвалу суду та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Водночас, судове рішення за результатами розгляду позову по суті на час розгляду апеляційним судом апеляційної скарги на ухвалу суду від 12.10.2023 року про повернення заяви у справі, судом першої інстанції не прийнято, тому вирішення питання щодо судових витрат є передчасним.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 241, 250, 311, 315, 317, 320, 321, 325, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року у справі № 360/6907/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Повний текст постанови складений 7 лютого 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв