Справа № 160/1282/24
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2024 рокуСправа № 160/1282/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участі секретаря судового засідання: Галайди А.В.,
представника позивача: Бочанової Я.В.,
представника відповідача: Вірченка Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов,-
12.01.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради (далі КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР, позивач) до Міністерства юстиції України, Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати Постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. про відкриття виконавчого провадження від 03.01.2024р. ВП №73714171;
- визнати протиправною та скасувати Постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. про стягнення виконавчого збору від 27.11.2023р. ВП №73443493;
- визнати протиправною та скасувати Постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. про арешт коштів боржника від 03.01.2024р. ВП №73714171;
- визнати протиправною та скасувати Постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. про арешт коштів боржника від 09.01.2024р. ВП №73714171;
- визнати протиправною та скасувати Постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. про стягнення витрат виконавчого провадження від 03.01.2024р. ВП №73714171.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що у зв`язку із примусовим виконанням наказу господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2023р. у справі №904/2383/23 відповідачем винесено постанову від 27.11.2023р. у виконавчому провадженні №73443493 про стягнення з боржника (позивача) виконавчого збору, яка є явно протиправною, позаяк заборгованість позивача перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» за поставлений природний газ за лютий 2022 року, який постачався Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» як постачальником «останньої надії», підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та тепло генеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» від 03.11.2016р. №1730-VІІІ (далі Закон №1730-VІІІ), тому в силу положень п.6 ч.5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ) виконавчий збір у такому випадку не стягується. Крім цього, під час примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2023р. у справі №904/2383/23 відповідачем стягнуто на користь стягувача лише кошти у сумі 541378,14грн., водночас, підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми, тому відповідачем безпідставно визначено розмір виконавчого збору як 10 відсотків від усієї суми, що підлягала стягненню за виконавчим документом. Таким чином, у державного виконавця не було підстав для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений у спірній постанові від 27.11.2023р. у ВП №73443493, а отже, така постанова не відповідає вимогам ст.27 Закону №1404-VIII та має бути скасована, як і інші постанови у виконавчому провадженні №73714171, відкритому щодо примусового виконання постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. про стягнення виконавчого збору від 27.11.2023р. ВП №73443493.
23.01.2024 року до суду надійшла заява КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2024 року заяву КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР задоволено частково, зупинено стягнення на підставі виконавчого документа постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. від 27 листопада 2023 року ВП №73443493 про стягнення з боржника - Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради виконавчого збору у розмірі 9911734 грн. 58 коп. у межах виконавчого провадження №73714171 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №160/1282/24; у задоволенні іншої частини заяви Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради про забезпечення позову у справі №160/1282/24 відмовлено.
Крім цього 22.01.2024р. позивачем на виконання вимог ухвали суду від 17.01.2024р. надано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог щодо визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. про стягнення виконавчого збору від 27.11.2023р. ВП №73443493.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 року заяву Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради про поновлення строку звернення до суду задоволено та поновлено Комунальному підприємству «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради строк звернення до суду з позовом щодо визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. про стягнення виконавчого збору від 27.11.2023р. ВП №73443493; прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/1282/24 за позовом Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов, а також призначено цю справу до розгляду у судовому засіданні на 05.02.2024 року о 14:00 год. та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 05.02.2024р.
Крім того вищевказаною ухвалою суду витребувано у Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України: завірені належним чином копії матеріалів виконавчих проваджень ВП №73714171 та ВП №73443493.
05.02.2024 року до суду надійшов відзив Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на позовну заяву, в якому відповідач пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що при відкритті виконавчого провадження №73443493 державним виконавцем відповідно до приписів ст.27 Закону №1404-VІІІ було обґрунтовано та на законних підставах винесено постанову від 27.11.2023р. про стягнення виконавчого збору з боржника, яка згідно з зазначеною нормою Закону виноситься одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, при цьому доказів наявності підстав за якими виконавчий збір не стягується, зокрема, щодо належності заборгованості, що підлягала стягненню за виконавчим документом, до такої, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону №1730-VІІІ, державному виконавцю надано не було, в тому числі про це не було вказано й у декларації, наданій позивачем листом від 11.12.2023р. №740/23. Також відповідач зауважував, що позивач, починаючи з 27.11.2023р., не надав ані державному виконавцеві, ані до суду документів (договору про організацію взаєморозрахунків), що підтверджують врегулювання заборгованості з Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості, натомість, стягувач у заяві про примусове виконання рішення зазначив, що підставою для стягнення заборгованості з позивача судовим рішенням, на підставі якого було видано наказ від 05.09.2023р. у справі №904/2383/23, стало несвоєчасне виконання боржником своїх зобов`язань згідно з типовим договором постачання природного газу постачальником «останньої надії». Разом з тим, позивачем було надано державному виконавцю докази внесення Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств центрального водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, однак, відповідач вважає, що включення до такого Реєстру не є процедурою врегулювання заборгованості відповідно до Закону №1730-VІІІ і не свідчить про її використання. Враховуючи, що позивачем не було надано доказів взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості відповідно до Закону №1730-VІІІ, підстави для не стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №73443493 відсутні. Відтак, оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору від 27.11.2023р. у ВП №73443493, а також інші постанови, винесені при її примусовому виконанні, є правомірними і скасуванню не підлягають.
Також 05.02.2024р. відповідачем на виконання вимог ухвали суду від 29.01.2024р. надано копії матеріалів виконавчих проваджень ВП №73714171 та ВП №73443493.
Крім цього 05.02.2024р. до суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи та про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 року клопотання представника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду в адміністративній справі №160/1282/24 задоволено та вирішено провести розгляд справи №160/1282/24 в режимі відеоконференції, надавши представнику позивача можливість участі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
05.02.2024 року розгляд справи відкладено на 06.02.2024р. на 16:15год.
06.02.2024 року до суду від представника позивача надійшли додаткові докази у справі.
У судовому засіданні 06.02.2024 року усною ухвалою суду, постановленою без видалення до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, витребувано у представника позивача додаткові письмові пояснення відносно того, чи відноситься заборгованість, яка підлягала стягненню у виконавчому провадженні №73443493, до такої заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону №1730-VІІІ, у зв`язку із чим у судовому засіданні оголошено перерву до 07.02.2024 року на 16:15год.
07.02.2024 року до суду надійшли додаткові письмові пояснення представника позивача на виконання вимог усної ухвали суду від 06.02.2024 року, в яких зазначалося, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2023р. у справі №904/2383/23, на підставі якого в подальшому і було видано наказ, примусове виконання якого здійснювалося у виконавчому провадженні №73443493, зокрема, встановлено, що в період з 01.02.2022р. по 26.02.2022р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснювало постачання природного газу Комунальному підприємству «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради як постачальник «останньої надії», отже предметом спору у справі №904/2383/23 було несвоєчасне виконання боржником своїх зобов`язань згідно з Типовим договором постачання природного газу постачальником «останньої надії», про що також було вказано і стягувачем у заяві про примусове виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2023р. у справі №904/2383/23, що, в свою чергу, свідчить про те, що така заборгованість підлягає врегулюванню відповідно до Закону №1730-VІІІ у розумінні приписів ст.1 цього Закону, а, отже, згідно з п.6 ч.5 ст.27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір у такому випадку не стягується. Натомість, відповідач залишив поза увагою цей факт і під час винесення оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору від 27.11.2023р. у ВП №73443493 не пересвідчився чи підпадають сторони виконавчого провадження під дію Закону №1730-VІІІ. Водночас, чинне законодавство не зобов`язує позивача надавати державному виконавцю будь-які договори, укладені в межах Закону №1730-VІІІ, оскільки такі договори не впливають на норму п.6 ч.5 ст.27 Закону №1404-VІІІ.
Також 07.02.2024 року до суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача, в яких, зокрема, зазначалося, що господарським судом Дніпропетровської області, яким видано наказ №904/2383/23, у рішенні від 20.07.2023р. не встановлено відповідності боргу КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР перед ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заходам, передбаченим Законом №1730-VІІІ, і виданий судом виконавчий документ також не містив інформації, що вказана заборгованість підлягає врегулювання відповідно до Закону №1730-VІІІ, в той час, як згідно з п.6 ч.5 ст.7 Закону №1404-VІІІ для звільнення від сплати виконавчого збору необхідний відповідний виконавчий документ. Також відповідачем зазначено, що про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору. Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону №1404-VІІІ, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону №1404-VІІІ, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом №1404-VІІІ та Інструкцією №512/5.При цьому державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження. Аналізуючи норми Закону №1404-VIII та положення Інструкції №512/5, слід дійти висновку, що згідно з частиною четвертою статті 27 Закону №1404-VІІІ постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю. При наступних пред`явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується у частині, що не була стягнута при попередньому виконанні. Таким чином, законодавець визначив, що після повернення виконавчого документа стягувачу виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, у якому наводить суму стягнутого та залишок нестягненої суми виконавчого збору задля того, щоб відкоригувати послідуюче стягнення виконавчого збору, у разі повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання. Водночас, така сума стягнення аж ніяк не впливає на розмір виконавчого збору, який після внесення змін до статті 27 Закону №1404-VIII стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню. Отже, саме тому у випадках передбачених чинним законодавством, після повернення виконавчого документа або закриття виконавчого провадження, якщо виконавчий збір не було стягнуто, відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору є обов`язком, а не правом державного виконавця.
У судових засіданнях представник позивача підтримав позовну заяву у повному обсязі та, посилаючись на викладені в ній, а також у додаткових письмових поясненнях доводи, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача у судових засіданнях пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву та у додаткових письмових поясненнях.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить такого висновку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2023 року у справі №904/2383/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради про стягнення заборгованості в загальному розмірі 98177945,83грн. задоволено у повному обсязі та стягнуто з Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» 78998757,76грн основної заборгованості, 2369962,71грн - трьох відсотків річних, 16809225,36грн - інфляційних втрат, 939400,00грн - витрат по сплаті судового збору.
Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2023 року у справі №904/2383/23 набрало законної сили 22.08.2023р.

На виконання вищезазначеного рішення суду 05 вересня 2023 року господарським судом Дніпропетровської області видано наказ №904/2383/23.

17.11.2023р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з заявою про примусове виконання рішення, в якій просило прийняти наказ господарського суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2023 року у справі №904/2383/23 до виконання. При цьому у вказаній заяві стягувачем також було зазначено, що предметом спору, за наслідками якого винесено вищезазначене судове рішення та видано наказ, стало несвоєчасне виконання боржником своїх зобов`язань згідно з Типовим договором постачання природного газу постачальником «останньої надії».

27 листопада 2023 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №73443493 з примусового виконання Наказу №904/2383/23, виданого 05.09.2023р. Господарським судом Дніпропетровської області.

Також 27 листопада 2023 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. винесено постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №73443493, якою з посиланням на ч.2 ст.27 Закону №1404-VIII стягнуто з боржника - Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради виконавчий збір у розмірі 9911734 грн. 58 коп. (10 відсотків загальної суми, що підлягає примусовому стягненню за виконавчим документом).

В подальшому постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. від 02.01.2024 року у виконавчому провадженні №73443493 виконавчий документ - наказ №904/2383/23, виданий 05.09.2023р. Господарським судом Дніпропетровської області, повернуто стягувачу за заявою останнього.

Разом з цим, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. від 03.01.2024р. відкрито виконавче провадження №73714171 з примусового виконання постанови №73443493, виданої 27.11.2023р. Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення з Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради виконавчого збору у розмірі 9911734 грн. 58 коп. в дохід держави.

Також головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. у виконавчому провадженні №73714171 винесено постанови від 03.01.2024р. та від 09.01.2024р. про арешт коштів боржника і постанову від 03.01.2024р. про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Незгода КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР з постановами головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. про стягнення виконавчого збору від 27.11.2023р. у ВП №73443493, а також про відкриття виконавчого провадження №73714171 від 03.01.2024р. та про арешт коштів боржника від 03.01.2024р. та від 09.01.2024р. у ВП №73714171 і про стягнення витрат виконавчого провадження від 03.01.2024р. ВП №73714171, стала підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин).

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом приписів п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема,за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Статтею 3 Закону №1404-VIII визначено перелік документів, що підлягають примусовому виконанню, до яких, зокрема, належать виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору.

За змістом приписів ч.5 ст.26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

При цьому, ч.7 ст.26 Закону №1404-VІІІ передбачено, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною 2 статті 27 Закону №1404-VІІІ встановлено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно з ч.4 ст.27 Закону №1404-VІІІ державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Як зазначалося вище, у розумінні приписів пункту 5 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору є виконавчими документами.

Вичерпний перелік підстав, за яких виконавчий збір не стягується, встановлений частиною 5 статті 27 Закону 1404-VIII.

Зокрема, згідно з пунктом 6 частини 5 статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» та Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

Тобто, положення вказаної норми визначають, що підставою для не стягнення виконавчого збору, зокрема, є наявність у заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим документом, статусу заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону №1730-VІІІ.

При цьому статтею 2 Закону №1730-VIII визначено, що дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії та послуги з розподілу і транспортування природного газу, теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію, послуги з її розподілу/передачі, за питну воду, придбану з метою її подальшої реалізації споживачам, та/або за очищення стічних вод іншими підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення.

Водночас, відповідно до абзацу 6 частини 1 статті 1 Закону №1730-VIII заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону (далі - заборгованість), (до такої кредиторської заборгованості, зокрема, включається заборгованість, щодо якої ухвалено судове рішення про стягнення або затверджено мирову угоду): кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", суб`єктом господарювання, що здійснює функції постачальника "останньої надії", за спожитий природний газ з 1 червня 2021 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, а також за послуги з його розподілу і транспортування.

За приписами абзацу 13 частини 1 статті 1 Закону №1730-VIII процедура врегулювання заборгованості це заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії, послуги з розподілу та транспортування природного газу, теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію, послуги з розподілу/передачі електричної енергії, за питну воду, придбану з метою її подальшої реалізації споживачам, та/або за очищення стічних вод іншими підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону №1730-VIII для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства. Участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до статті 4 цього Закону не потребує обов`язкового включення до реєстру.

Абзацом 3 частини 1 статті 4 Закону №1730-VIII передбачено, що взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться щодо врегулювання заборгованості з різниці в тарифах для погашення: кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", суб`єктом господарювання, що здійснює функції постачальника "останньої надії", за спожитий природний газ з 1 червня 2021 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому припинено або скасовано воєнний стан (без урахування розміру зобов`язань із сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашеної на початок місяця, в якому укладається договір про організацію взаєморозрахунків, а в разі її відсутності - кредиторської заборгованості перед операторами газотранспортної чи газорозподільної системи за послуги з розподілу або транспортування природного газу.

Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради є правонаступником комунального підприємства теплових мереж «Жовтоводськтепломережа» та Державного Жовтоводського енергетичного підприємства.

Відповідно до п.2.1 Статуту КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР підприємство створене з метою надійного і безперервного виробництва та забезпечення підприємств, організацій і населення міста Жовті Води тепловою енергією згідно укладених договорів, надійного і безперервного виробництва та постачання електричної енергії, згідно ліцензій.

Наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 30.08.2023р. №766 КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР включено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону №1730-VIII.

Як встановлено судом, виконавче провадження №73443493 було відкрито на підставі виконавчого документа наказу №904/2383/23, виданого 05.09.2023р. Господарським судом Дніпропетровської області на підставі та на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2023 року у справі №904/2383/23, про стягнення з Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» 78998757,76грн основної заборгованості, 2369962,71грн - трьох відсотків річних, 16809225,36грн - інфляційних втрат, 939400,00грн - витрат по сплаті судового збору.

При цьому рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2023 року у справі №904/2383/23, яке набрало законної сили 22.08.2023р., зокрема, встановлено, що за результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №917-р Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії» на ринку природного газу. Включення Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого відповідачем, у період з 01.02.2022 по 26.02.2022, до портфеля постачальника «останньої надії» з наведених вище підстав підтверджується:

- листом Оператора ГТС від 04.10.2022 № ТОВВИХ-22-13588 та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56ХQ0000NHXR300А;

- інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від Оператора ГРМ (Форма № 10);

- відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56ХQ0000NHXR300А.

Враховуючи дані з Інформаційної платформи оператора ГТС в період з 01.02.2022 по 26.02.2022 саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснювало постачання природного газу Комунальному підприємству «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради як постачальник «останньої надії». Відповідачем заборгованість за спожитий природний газ за період з 01.02.2022 по 26.02.2022 у сумі 78998757,76грн не сплачена. Згідно з абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий з 1 червня 2021 року до 1 липня 2022 року природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, отриману з 1 червня 2021 року до 1 липня 2022 року для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, погашену до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються. Отже, основною вимогою для не нарахування 3% річних та інфляційних втрат є погашення основного боргу за спожитий газ до 31.12.2022. Слід зазначити, що відповідач до 31.12.2022 розрахувався за спожитий газ лише частково, а саме у сумі 1191000,00грн. Судом встановлено, що позивач здійснює нарахування заявлених до стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних лише на непогашену заборгованість. Здійснивши перевірку правильності розрахунків 3% річних та інфляційних втрат, здійснених позивачем, судом порушень не встановлено. Таким чином, вимоги позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи викладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 98177945,83грн, з яких 78998757,76грн основна заборгованість, 2369962,71грн 3% річних, 16809225,36грн інфляційні втрати.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З наведеного слідує, що заборгованість КП «Жовтоводськтепломережа» ЖМР перед ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», яка підлягала стягненню за виконавчим документом наказом №904/2383/23, виданим 05.09.2023р. Господарським судом Дніпропетровської області, є заборгованістю теплопостачальної та теплогенеруючої організації перед ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», що здійснює функції постачальника «останньої надії», за спожитий природний газ за лютий 2022 року, тобто за період після 1 червня 2021 року і до останнього числа шостого місяця після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, відтак, вказана заборгованість є такою, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону №1730-VIII. Означений висновок також фактично підтверджується і позицією господарського суду Дніпропетровської області, викладеною у рішенні від 20.07.2023 року у справі №904/2383/23, в якому господарський суд аналізував можливість нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму такої заборгованості саме через призму приписів абз.2 ч.1 ст.7 Закону №1730-VIII, як на заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону №1730-VIII.

Зважаючи на те, що заборгованість, що яка підлягала стягненню за виконавчим документом наказом №904/2383/23, виданим 05.09.2023р. Господарським судом Дніпропетровської області, є заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону №1730-VIII, виконавчий збір при відкритті виконавчого провадження з примусового виконання такого виконавчого документа згідно з приписами пункту 6 частини 5статті 27 Закону №1404-VIII з боржника не стягується, з огляду на що постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. про стягнення виконавчого збору від 27.11.2023р. у виконавчому провадженні №73443493 є протиправною і підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення іншої частини позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування постанов головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. про відкриття виконавчого провадження №73714171 від 03.01.2024р., а також про арешт коштів боржника від 03.01.2024р. та від 09.01.2024р. у виконавчому провадженні №73714171 і про стягнення витрат виконавчого провадження від 03.01.2024р. виконавчому провадженні №73714171, оскільки станом на час прийняття цих постанов виконавчий документ, з примусового виконання якого було відкрите виконавче провадження №73714171, а саме: постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. про стягнення виконавчого збору від 27.11.2023р. у виконавчому провадженні №73443493, був чинний і підстав для не відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання не існувало, а, навпаки, у державного виконавця в силу приписів ч.3 ст.40 Закону №1404-VІІІ був наявний обов`язок щодо виконання цього виконавчого документа, водночас, подальше скасування такого виконавчого документа не є підставою для скасування всіх постанов, що були прийняті у виконавчому провадженні з його примусового виконання, а може бути підставою для закінчення такого виконавчого провадження.

Зважаючи на наведене у сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зважає на таке.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, зважаючи на часткове задоволення позовних, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цим позовом, підлягають стягненню на його користь з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 24199,77грн.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради (, місцезнаходження: вул. 8 Березня, буд.42, м. Жовті Води, Дніпропетровська обл., 52204) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (, місцезнаходження: вул. Городецького, буд.13, м. Київ, 01001) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових В.С. про стягнення виконавчого збору від 27.11.2023р. у виконавчому провадженні №73443493.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (, місцезнаходження: вул. Городецького, буд.13, м. Київ, 01001) на користь Комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа» Жовтоводської міської ради (, місцезнаходження: вул. 8 Березня, буд.42, м. Жовті Води, Дніпропетровська обл., 52204) судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 24199,77грн. (двадцять чотири тисячі сто дев`яносто дев`ять гривень 77 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у строк, передбачений частинною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції згідно з приписами статті 297 КАС України.

Суддя: О.М. Турова