Справа № 120/16051/23
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 лютого 2024 р. Справа № 120/16051/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийнятого відповідачем рішення №90 від 25.01.2023 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою від 30.10.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зазначив, що відповідно до статті 26 Закону №1058 право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, в період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не менше 29 років. Втім, відповідно до наданих документів страховий стаж позивача становить 17 років 8 місяців 8 днів, чого недостатньо для призначення пенсії за віком. Також вказав, що відсутні підстави для зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи в колгоспі з 1991 року по 1997 року, оскільки відсутні відомості про кількість встановлених та відпрацьованих вихододнів.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 18.01.2023 позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком.

При цьому, в позовній заяві позивач зазначає, що вона звернулась із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Разом із тим, листом від 10.02.2023 відповідач повідомив її про те, що рішенням №90 від 25.01.2023 відмовлено в призначенні пенсії за віком.

У даному листі також повідомлено, що страховий стаж позивача становить 17 років 8 місяців 8 днів. Також зазначено, що до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі з 1991 року по 1997 рік, оскільки в довідці №З-499 від 16.11.2022 відсутні відомості про кількість відпрацьованих людино-днів.

В той же час, як видно зі змісту самого рішення №90 від 25.01.2023, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із посиланням на відсутність у неї необхідних 29 років страхового стажу.

Втім, не погоджуючись із прийняти рішенням, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За вимогами статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок № 637), основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За змістом пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 7, згідно з яким, до доярок належать працівники, які оформлені на роботу доярками, свинарками, мають відповідні посвідчення, які постійно зайняті протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Дояркам, свинаркам, які відпрацювали повний польовий період на колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, доярки та свинарки яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії доярка та свинарка, запроваджена в 1961 році.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання роботи доярки, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі № 701/1232/16-а.

Суд наголошує, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, натомість, необхідність підтвердження трудового стажу іншими документами виникає лише у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

В даному ж випадку, як слідує із записів трудової книжки НОМЕР_1 позивач працювала дояркою з 05.01.1981 по 18.09.1984 в колгоспі ім. Чапаєва та з 21.09.1984 по 14.07.2001 в колгоспі ім. Мічуріна.

Крім того, на сторінках 18-21 трудової книжки НОМЕР_1 , відображено, як прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі у господарстві, так і відомості про виконання позивачем відповідного мінімуму протягом 1981-2001 років.

Про існування будь-яких зауважень до відповідних записів у трудовій книжці НОМЕР_1 відповідачем ані у оскаржуваному рішенні, ані у відзиві на позовну заяву не вказано.

Суд зауважує, що наявні у трудовій книжці записи підтверджуються наявність у позивача більш ніж 20 років пільгового стажу.

При цьому, судом враховано, що у відзиві на позовну заяву відповідач наголошує на тому, що позивач звернулась за призначенням пенсії за віком.

З приводу даних обставин суд вважає за необхідне зазначити, що дійсно, із долученої відповідачем заяви слідує, що позивач у заяві про призначення пенсії чітко не визначила вид пенсії, за яким вона звернулась, адже лише вказала про пенсію за віком.

Втім, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що виконання встановлених норм обслуговування є обов`язковою умовою для зарахування періоду роботи до пільгового стажу відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону №1058. Зазначив, що позивачем жодних документів щодо підтвердження виконання встановлених норм обслуговування до заяви не було надано, а тому неможливо було встановити підстави для призначення пенсії відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону №1058.

Тобто, із наведеного вище слідує, що відповідачем все ж таки розглядалось питання про наявність у позивача права на призначення пенсії відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону №1058.

Втім, підставою для не призначення позивачу відповідного виду пенсії стала відсутність документів на підтвердження кількості відпрацьованих позивачем людино-днів.

Разом із тим, суд в черговий раз наголошує, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, натомість необхідність підтвердження трудового стажу іншими документами виникає лише у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Крім того, як уже було зазначено судом вище, на сторінках 18-21 трудової книжки НОМЕР_1 , відображено як прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі у господарстві, так і відомості про виконання позивачем відповідного мінімуму протягом 1981-2001 років.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позивач все ж таки має право на призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому, на думку суду, наявні підстави для визнання протиправним та скасування оскаржуваного у даній справі рішення.

Як наслідок, вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача призначити їй пенсію на пільгових умовах відповідно п. 5 ч. 2 ст. 114 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій і докази, надані позивачем, суд вважає заявлений у цій справі адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних відповідача понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №90 від 25.01.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 18.01.2023 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до її стажу період роботи дояркою з 1991 року по 1997 рік включно.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, )

Повний текст рішення складено 09.02.2024.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна