Справа № 160/14549/21
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 160/14549/21

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року

у адміністративній справі № 160/14549/21 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про анулювання реєстрації платника єдиного внеску, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області: № від 03.03.2021 року на суму 202090,72 грн.; № від 03.03.2021 року на суму 680,00 грн.; № від 03.03.2021 року на суму 1057655,38 грн.; № від 03.03.2021 року на суму 88137,95 грн.; № від 03.03.2021 року на суму 12708686,25 грн., а також визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про анулювання реєстрації платника єдиного податку №11110/04-36-24-06/ НОМЕР_1 від 08.04.2021, і стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у загальній сумі 27579,46 грн.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем по справі з підстав його незаконності та необґрунтованості у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити у задовольнити позову у повному обсязі.

На підтвердження вимог апеляційної скарги, відповідач вказує на те, що факт використання позивачем найманої праці без належного оформлення трудових відносин та без повідомлення органів ДПС про прийняття працівника на роботу підтверджено поясненнями ОСОБА_2 та актом фактичної перевірки від 22.12.2022 №2803/08/01/07/09/ НОМЕР_2 , який був складений ГУ ДПС у Запорізькій області, тому усі питання щодо законності проведеної перевірки і дотримання процедури її проведення, як і оформлення акту перевірки стосуються тільки Головного управління ДПС у Запорізькій області, а не Міжрегіонаного управління державної служби з питань праці, що судом першої інстанції було проігноровано та помилково застосовано висновки Верховного Суду щодо перевірки органів Держпраці.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та обговоривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин і застосування до них норм матеріального права, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 23.04.2014 р. ФОП ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець в Єдиному державному реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, номер запису 0093536 та 24.04.2014 взята на облік як платник податків в ГУ ДПС у Дніпропетровській області, основний вид діяльності 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту.

Відповідно до витягу Реєстру платників єдиного податку №519 від 23.11.2018 р. ФОП ОСОБА_1 була зареєстрована платником єдиного податку 3 групи зі ставкою 5% до доходу без реєстрації ПДВ з датою обрання спрощеної системи оподаткування 01.01.2016 р., а 28.12.2019 р. за номером запису №3093536 в Єдиному державному реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_1 припинила реєстрацію в якості фізичної особи-підприємця за власним бажанням.

Контролюючим органом у зв`язку із припиненням підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 відповідно до наказу про проведення документальної позапланової перевірки №3288-п від 15.12.2020 р., проведено документальну позапланову перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України під час здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.2017 р. по 28.12.2019 р., єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 23.04.2014 р. по 28.12.2019 р., за результатами якої складений Акт від 12.01.2021 р. №14/04-36-07-16/ НОМЕР_1 .

Відповідно до висновків Акту, за результатами перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем положень:

- п.299.7, п.299.8 ст.299 Податкового кодексу України (далі ПК України) в частині несвоєчасного подання заяви про застосування спрощеної системи, зокрема при зміні місця провадження господарської діяльності та внесення змін до реєстру платників єдиного податку; п.177.10 ст.177 ПК України в частині не ведення Книги обліку доходів та витрат;

- пп.49.18.2, пп.49.18.5, п.49.18 ст.49, пп.177.5.2, пп.177.5, п.177.11 ст.177 ПК України в частині неподання до контролюючого органу податкових декларацій про майновий стан та доходи за 2 квартал 2017 р., за 2017 р., за 2018 р та 2019 р.;

- п.44.3, ст.44 ПК України в частині ненадання документів на перевірку; 164.1.3 п.164.1 ст.164, п.177.2, ст.177 ПК України, з урахуванням вимог п.167.1 ст.167 ПК України донараховано ПДФО від провадження господарської діяльності на загальну суму 1399849,52 грн., в т.ч. за 2017 рік на суму 553725,22 грн., за 2018 р. на суму 333674,99 грн., за 2019 р. на суму 512449,31 грн.;

- п.п.1.2, п.16 прим.1 підрозділу 10 Розділу, п.163.1 ст.163, п.164.1 ст.164, ст.176 ПК України в частині заниження військового збору 116654,13 грн., в т.ч. за 2017 р, на суму 46143,77 грн., за 2018 рік на суму 27 806,25 грн., і за 2019 р. на суму 42704,11 грн.;

- п.181.1, п.183.1, 183.2 ст.183, п.187.1 ст.187, з урахуванням п.п.54.3.1, п.54.3, ст.54. ст.183 ПК України ОСОБА_1 донараховано податок на додану вартість в розмірі 13441712,00 грн., в т.ч. за періодами: травень 2017 р. 253521,00 грн., червень 2017 338769,70 грн., липень 2017 344505,54 грн.; серпень 2017 р. 368834,54 грн.; вересень 2017 р. 409485,98 грн., жовтень 2017 р. 482101,31 грн., листопад 2017 р. 460700,78 грн., грудень 2017 р. 502737,58 грн., січень 2018 р. 488349,43 грн., лютий 2018 р. 509665,92 грн.., березень 2018 р. 567421,19 грн., квітень 2018 р. 502523,68 грн., травень 2018 р. 372996,66 грн., червень 2018 р. 370131,05 грн., липень 2018 р. 368595,28 грн., серпень 2018 р. 379694,91 грн., вересень 2018 р. 400 818,25 грн., жовтень 2018 р. 440988,00 грн., листопад 2018 р. 428146,04 грн., грудень 2018 р. 438109,37 грн., січень 2019 р. 432005,86 грн., лютий 2019 р. 418708,92 грн., березень 2019 р. 462124,47 грн., квітень 2019 р. 439349,02 грн., травень 2019 р. 438355,12 грн., червень 2019 р. 413195,03 грн., липень 2019 р. 534040,52 грн., серпень 2019 р. 604442,06 грн., вересень 2019 р. 612672,99 грн., жовтень 2019 р. 658721,66 грн.

- пп.1 ч.2 ст.6, ч.3 ст.7, ч.5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині не донарахування єдиного соціального внеску в сумі 368825,16 грн., у т.ч. по періодам: 2017 р. 76989,00 грн., 2018 р. 137602,08 грн., 2019 рік 154234,08 грн.

Висновки вищезазначеного акту оскаржувались позивачем 05.02.2021 р. до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, але листом ГУ ДПС у Дніпропетровській області «Про розгляд заперечень» від 26.02.2021 р. №353/04-36-07-16 заперечення платника податку (позивача по справі) на первісні висновки акту від 12.01.2021 р. задоволено частково, а висновки акту перевірки викладено в новій редакції, а саме: п.291.4 ст.291, п.292.1 ст.292, п.293.3. ст.293, 298.3 ст.298 ПК України донараховано єдиного податку за 2017 рік у розмірі 161672,58 грн. та підлягає анулюванню реєстрація платника єдиного податку третьої групи ОСОБА_1 з 01.01.2018 р.; п.п.49.18.2, п.п.49.18.5 п.49.18. ст.49, п.п.177.5.2, п.177.5, п.177.11 ст.177 ПК України в частині не подання до контролюючого органу податкових декларацій про майновий стан та доходи за 2018 р. та 2019р.; п.п.164.1.3 п.164.1 ст164, п.177.2, ст.177 ПК України, з урахуванням вимог п.167.1 ст.167 ПКУ донараховано ПДФО від провадження господарської діяльності на загальну суму 846124,30 грн. в т.ч. за 2018 р. на суму 333675,00 грн., за 2019 р. на суму 512449,30 грн.; п.163.1 ст.163, ст.176, з урахуванням п.16 прим.1 підрозділу 10 розділу XX ПК України донараховано військового збору на загальну суму 70510,36 грн., в т.ч. за 2018 р. на суму 27806,25 грн., в т.ч. за 2019 р. на суму 42704,11 грн.; п.181.1, п.183.1, п.183.4 ст.183 п187.1 ст.187, з урахуванням п.п.54.3.1, п.54.3, ст.54, ст.183 ПК України ФОП ОСОБА_1 донараховано податок на додану вартість всього у розмірі 10166449,00 грн., у тому числі по періодам: січень 2018 р. 374243,00 грн., лютий 2018 р. 509666,00 грн., березень 2018 р. 567421,00 грн., квітень 2019 р. 502524,00 грн., травень 2018 р. 372997,00 грн., червень 2018 370131,00 грн., липень 2018 368595,00 грн., серпень 2018 379695,00 грн., вересень 2018 р. 400818,00 грн., жовтень 2018 р. 440988,00 грн., листопад 2018 р. 428146,00 грн., грудень 2018 р. 438109,00 грн., січень 2019 р. 432006,00 грн., лютий 2019 р. 418709,00 грн., березень 2019 р. 462124,00 грн., квітень 2019 р. 439349,00 грн., травень 2019 р. 438355,00 грн., червень 2019 р. 413195,00 грн., липень 2019 р. 534041,00 грн., серпень 2019 р. 604442,00 грн., вересень 2019 р. 612673,00 грн., жовтень 2019 р. 658722,00 грн.; п.п.1 ч.2 ст.6, ч.3 ст.7, ч.5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI в частині не донарахування єдиного соціального внеску в сумі 291836,16 грн., у т.ч. по періодам: 2018 р. 137602,08 грн., 2019 р. 154234,08 грн.

На підставі зазначеного Акту перевірки від 12.01.2021 р. №14/04-36-07-16/ НОМЕР_1 , із коригуваннями внесеними листом від ГУ ДПС у Дніпропетровській області «Про розгляд заперечень» від 26.02.2021 р. №353/04-36-07-16, контролюючим органом бкло винесено:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.03.2021 р. №Ф- зі сплати єдиного соціального внеску на суму 291836,16 грн.;

- рішення від 03.03.2021 р. № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 72127,45 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 03.03.2021 р № на суму 202090,72 грн., відповідно якого ФОП ОСОБА_1 було збільшено суму грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб, а саме зобов`язано сплатити суму податку у розмірі 161672,58 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 40418,14 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 03.03.2021 р № на суму 680,00 грн., відповідно якого до ФОП ОСОБА_1 було застосовано штрафні санкції з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 680,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 03.03.2021 р. № від на суму 1057655,38 грн., відповідно якого ФОП ОСОБА_1 було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, а саме: зобов`язано сплатити суму податку у розмірі 846124,30 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 211531,08 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 03.03.2021 р. № на суму 88137,95 грн. відповідно якого ФОП ОСОБА_1 було збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, а саме: зобов`язано сплатити суму податку у розмірі 70 510,00 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 17627,59 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 03.03.2021 р. № на суму 12708686,25 грн. відповідно якого ФОП ОСОБА_1 було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість, а саме: зобов`язано сплатити суму податку у розмірі 10166949,00 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 2541737,25 грн.;

Крім того, відповідачем було прийнято рішення від 08.04.2021 р. №11110/04-36-24-06/ НОМЕР_1 про анулювання реєстрації платником єдиного податку ФОП ОСОБА_1 з 01.01.2018 р.

Позивачем подавалася до Державної фіскальної служби України скарга від 16.03.2021 р. в частині протиправності та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.03.2021 р. № , № , № , № , № , але рішенням про результати розгляду скарги від 22.06.2021 р. №13928/6/99-00-06-01-04-06 вищезазначені податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом у цій справі.

Вирішуючи спір у цій справі по суті, судом першої інстанції з урахуванням положень ст.1, пп.14.1.202 п.14.1 ст.14, п.292.1. п.292.31. п.292.4. ст.292 Податкового коексу України було досліджено відносини позивача з ТОВ «Єрмак Голд» на підставі укладеного 01.03.2016 р. договору комісії №01-03/16-24, за умовами якого відповідно до положень ст.1011, ч.3 ст.1012, ч.1 ст.1013 Цивільного Кодексу України, комісіонером (ТОВ «Єрмак Голд») було узято на себе зобов`язання від свого імені та за рахунок комітента (ФОП ОСОБА_1 ) за обумовлену винагороду здійснити продаж третім особам товару, що належить комітенту, в кількості, асортименті і за цінами визначеними у накладних на кожну партію товару, що передається на комісію, а комітент бере на себе зобов`язання виплатити комісійну винагороду, визначену умовами цього договору (а.1.1. договору).

Зокрема, судом встановлено, що за умовами вказаного договору було визначено, що: товари, передані комісіонеру, є власністю комітента до моменту їх продажу комісіонером третій особі (споживачеві) (п.1.3); комітент зобов`язується виплатити комісіонеру комісійну винагороду у розмірі 10-22% від суми проданого товару. Розмір винагороди визначається сторонами у звітах комісіонера (п.2.1); виплата комісійної винагороди здійснюється комітентом за фактично проданий товар (п.2.2); комітент з моменту повного розрахунку, зробленого комісіонером за проданий товар, проводить звіряння взаємних розрахунків з останнім і робить йому оплати винагороди (п.2.5); а згідно з п.4.3 договору перерахування грошових коштів отриманих за продаж товару, здійснюється комісіонером на поточний рахунок комітента, вказаному в розділі 1.1 цього договору.

Перевіряючи виконання умов зазначеного договору комісії, суд звернув увагу на те, що позивач реалізувала товар ТОВ «Єрмак Голд»: з 01.01.2017 по 28.12.2019 р. на загальну суму 62980322,79 грн., що підтверджено звітами комісіонера, і згідно банківських виписок в період з 01.01.2017 р. по 28.12.2019 р. ФОП ОСОБА_1 було проведено оплату ТОВ «Єрмак Голд» за проданий товар на загальну суму 63725875,00 грн., сума перерахованої торгової комісійної виручки на 745552,21 грн., оскільки станом на 01.01.2017 р. за Комісіонером рахувалася заборгованість внаслідок перехідного періоду за 2016 рік. При цьому, доходом Комісіонера є не вся виручка, яка надходить Комісіонеру від продажу товару, а лише сума комісійної винагороди, яку Комісіонер отримує від Комітента за договором комісії.

За наведених у попередньому абзаці обставин, суд дійшов висновку, що отримані ФОП ОСОБА_1 від надання послуг за Договором комісії реалізації товарів ТОВ «Єрмак Голд», не є доходом ФОП ОСОБА_1 . Зокрема, не є доходом кошти, отримані ФОП ОСОБА_1 протягом 2017 р. в сумі 2457285,23 грн., що не перераховані ТОВ «Єрмак Голд», а доходом ФОП ОСОБА_1 є лише сума винагороди, отриманої від ТОВ «Єрмак Гол», яка не перевищує обсягу річного доходу, що допускається для платників єдиного податку 3 групи та складає у 2017 р. 2930798,00 грн.

Разом з тим, на переконання контролюючого органу, протягом 2017 р. надходження виторгу у ФОП ОСОБА_1 через РРО складали 19657040,83 грн., при цьому на розрахунковий рахунок у вигляді виручки за проданий на комісії товар ФОП ОСОБА_1 надійшло 16007174,18 грн., сукупний дохід ФОП ОСОБА_1 склав у 2017 р. суму у розмірі 5388083,33 грн., що складається із комісійної винагороди у розмірі 2930798,00 грн., та грошових коштів (торгової виручки) не перерахованих комітенту ТОВ «Єрмак Голд» у розмірі 2457285,23 грн. 23коп., внаслідок чого відповідач вважає, що позивачем було перевищено обсяг річного доходу (що встановлений у розмірі 5 млн. грн.).

Перевіряючи доводи відповідача, судом першої інстанції було досліджено умови договору комісії від 01.03.2016 р. №01-03/16-24, а саме, зміст пунктів 1.3, 2.1, 2.2-2.5, 3.1, 4.3 договору, якими прописано, що отримавши товар від комітента, позивач комісіонер не набуває статусу власника цього товару, а є лише зобов`язаною особою щодо передачі такого товару третім особам за укладеними з ними правочинами, що стало підставою для обґрунтованого висновку суду першої інстанції про відсутність у спірному випадку факту переходу права власності на товар при його передачі від комітента до комісіонера, а також про те, що отримані комісіонером грошові кошти від третіх осіб в якості оплати вартості товару та перераховані в подальшому на користь ТОВ «Єрмак Голд» (комітент) на виконання вимог п.4.3 договору - є оподатковуваним доходом саме ТОВ «Єрмак Голд», а не доходом ФОП ОСОБА_1 від реалізації товару.

Колегія суддів у повному обсязі погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки операції з отримання позивачем від комітента грошових коштів для передачі цих коштів продавцю в якості оплати за придбаний позивачем за дорученням і за рахунок комітента товар не є операціями з реалізації товару, внаслідок якої позивачем отримується доход, оскільки обсяг доходу підприємця, що є платником єдиного податку і здійснює свою діяльність як комісіонер, що вчиняє за дорученням і за рахунок комітента правочин з придбання товару, складається лише із сум винагороди, яка за період, що перевірявся, не перевищила розмір, визначений пунктом 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, що в свою чергу повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловлено у постанові від 21.01.2021 по справі №820/3092/16.

Отже, виходячи з того, що у спірному випадку до оподатковуваного доходу ФОП ОСОБА_1 за 2017 р. належать лише суми комісійної винагороди, отриманої від ТОВ «Єрмак Голд» на виконання договору комісії від 01.03.2016 р. №01-03/16-24, що допускаються, для платників єдиного податку 3 групи та не перевищують встановлений розмір 5 млн.грн., винесені відповідачем податкові повідомлення-рішення щодо донарахування ФОП ОСОБА_1 сум податку на доходи фізичних осіб, військового збору, податку на додану вартість та штрафних санкцій є протиправними.

Погоджується колегія суддів також з висновками суду першої інстанції в частині, яка стосується перевірки процедури оформлення результатів перевірок, що встановлена ст.86 Податкового кодексу України, та здійснюється з урахуванням пп.41.1.2 п. 41.1 ст. 41 цього Кодексу і Методичних рекомендацій щодо проведення документальних перевірок самозайнятих осіб, документування виявлених порушень та оформлення їх результатів, затверджених Наказом Міністерства доходів та зборів України від 03.10.2013 №526 (далі Методичні рекомендації №526) та Порядком оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, що затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 №395 (далі Порядок №395), за результатом аналізу яких та з огляду на фактичні обставини спірних правовідносин суд першої інстанції обґрунтовано акцентував увагу на тому, що безпосередньо за результатами розгляду поданих заперечень ФОП ОСОБА_1 , податковий орган зобов`язаний був скласти висновок довільної форми, у якому зазначити наведені в акті перевірки висновки, факти та дані, відносно яких надано заперечення платником податків, короткий зміст заперечень, наводиться обґрунтування позиції органу державної податкової служби стосовно кожного питання, порушеного в запереченнях, та підводиться підсумок щодо обґрунтованості заперечень, або призначити позапланову документальну перевірку у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України, щоб дослідити вказані у запереченнях обставини та зробити інші, ніж вказано в акті перевірки, висновок.

Проте, як правильно зазначено судом першої інстанції, відповідач порушуючи вищенаведені норм і ігноруючи вимоги ч.2 ст.19 Конституції України, фактично з урахуванням заперечень позивача (зокрема, зміни цифрових показників) лише здійснив уточнення до Акту перевірки від 12.01.2021 р. №14/04-36-07-16/ НОМЕР_1 , що вже підписаний та оформлений контролюючим органом, окремим листом «про розгляд заперечень ФОП ОСОБА_1 », але без проведення будь-якої додаткової перевірки, що не передбачається ні положеннями Податкового кодексу України ні Порядком №395 від 14.03.2013 р. Тим більш, що вказаними доповненнями, уточненнями та змінами у листі «Про розгляд заперечень» від 26.02.2021 р. №353/04-36-07-16 безпосередньо до Акту перевірки та Розділу ІІІ, фактично було встановлено нові порушення, які не зафіксовані актом перевірки, що суперечить вимогам чинного законодавства та висловленій позиції вищого суду з цього питання, зокрема, в ухвалі ВАСУ від 22.11.2016 р. у справі №К/800/9095/16.

Стосовно оскарження позивачем Рішення від 08.04.2021 р. №11110/04-36-24-06/ НОМЕР_1 про анулювання реєстрації платника єдиного податку, суд першої інстанції правильно керувався положеннями пп.9 п.299.7. п.299.10. п.299.11. ст.299 Податкового кодексу України, та обґрунтовано наголосив на тому, що відповідно до даних реєстру платників єдиного податку датою виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку - є 31.12.2017 р. (тобто, дата припинення реєстрації в якості фізичної особи-підприємця за власним рішенням). Проте, згідно листа «Про розгляд заперечень від 26.02.2021 р. №353/04-36-07-16 та згідно отриманої 20.11.2021 копії Рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку вирішено анульовано реєстрацію платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 - відповідач вважає, що реєстрація платника єдиного податку третьої групи ОСОБА_1 підлягає анулюванню з 01.01.2018 р., що відповідно, вплинуло на період донарахування ФОП ОСОБА_1 сум податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість та штрафних санкцій.

В контексті описаного у попередньому абзаці спірного питання, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на висловлену Верховним Судом правову позицію по аналогічним обставин, що викладена у постанові від 21.01.2021 по справі № 808/4202/17, де вказується, що «…оскільки під час розгляду справи не було встановлено факту анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП, підстави для наявності у Позивача в охоплений перевіркою період обов`язку нараховувати та сплачувати податок на додану вартість у відповідності до норм Податкового кодексу України відсутній».

Таким чином, оскільки на час прийняття спірних податкових повідомлень-рішень відповідачем не було прийнято рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 з 01.01.2018 р., суд першої інстанції правильно наголосив на протиправності податкових повідомлень-рішень відповідача щодо донарахування ФОП ОСОБА_1 сум податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість та штрафних санкцій, оскільки ФОП ОСОБА_1 була платником єдиного податку до 31.12.2017 р. до дати припинення підприємницької діяльності.

Підсумовуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції у цій справі і вважає, що суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, при дотриманні норм процесуального права, у рішенні суду повністю відображено обставини, що мають значення для справи, і висновки суду щодо встановлених обставин є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують. Відповідно, апеляційна скарга відповідача - не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун