Справа № 400/14847/23
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/14847/23

Головуючий в І інстанції: Птичкіна В.В.

Дата та місце ухвалення рішення: 28.12.2023 р., м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

суддя-доповідач Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті з 01.07.2022 року ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. згідно з Постановою КМУ від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області відновити ОСОБА_1 нарахування та виплату щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. згідно з Постановою КМУ від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Перевіряючи позовну заяву на відповідність вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказана позовна заява в частині позовних вимог щодо оскарження дій відповідача стосовно відмови у нарахуванні та виплаті щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. за період з 01.07.2022 року по 03.06.2023 року подана з пропуском шестимісячного строку.

У зв`язку з цим, ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.12.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано позивачу надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами за період з 01.07.2022 року до 03.06.2023 року із зазначенням поважних причин його пропуску та наданням доказів на підтвердження поважності цих причин.

На виконання вимог ухвали суду від ОСОБА_1 до суду надійшла заява, в якій останній просив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

В обґрунтування вказаної заяви позивач посилався на рішення Верховного Суду від 15.02.2018 року по зразковій справі №820/6514/17, в якому суд зробив висновок, що при розгляді питання застосування строку звернення до суду у правовідносинах щодо перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною розміру видів грошового забезпечення, КАС України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість, спеціальним законом, яким врегульовано правовідносини щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби та строки перерахунку пенсії є Закон №2262-ХІІ.

На думку позивача, до спірних правовідносин даної справи має застосовуватись саме спеціальний закон, яким не обмежено строк звернення до суду.

Також, позивач вказав, що правовідносини у даній справі склались щодо неправомірних дій відповідача щодо перерахунку пенсії, які впливають на його соціальне забезпечення щодо можливості отримання пенсії у більшому розмірі, а тому, на думку позивача, застосування шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого ч.2 ст.122 КАС України, має наслідки неможливості реалізувати ним право на перерахунок пенсії, передбачений ст. 51 Закону України №2262-ХІІ.

Крім того, позивач звернув увагу, що пенсійним органом на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.02.2022 року по справі №400/12163/21 було здійснено перерахунок пенсії, який збільшився, тому, як вказує позивач, йому не було відомо про припинення щомісячної доплати у розмірі 2000 грн., оскільки така доплата мала враховуватись під час подальших підвищень розмірів пенсії.

Розглянувши заяву позивача, подану на виконання ухвали суду про залишення позову без руху, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не подав до суду заяву про поновлення строку звернення суду із зазначенням поважних підстав пропуску такого строку.

У зв`язку з цим, ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог за період з 01.07.2022 року по 03.06.2023 року повернуто позивачу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, та порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що при ухваленні судового рішення судом першої інстанції невірно застосовано норми ст.122 КАС України замість норми спеціального закону, а саме ст. 51 Закону №2262-ХІІ. Разом з тим, скаржник вважає, що висновки Верховного Суду по справі №240/12017/19 у постанові від 31.03.2021 року та по справі №1140/2132/18 у постанові від 09.06.2022 року, на які посилався Миколаївський окружний адміністративний суд при ухваленні судового рішення, є нерелевантними до правовідносин даної справи.

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України, згідно якої апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові)), 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.11.2023 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою, в якій просив поновити з 01.07.2022 року виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 грн.

Листом від 28.11.2022 року ГУ ПФУ в Миколаївській області повідомило ОСОБА_1 , що 24.07.2021 року було перераховану пенсійну виплату у відповідності до Постанови №713 з 01.07.2021 року. До основного розміру пенсії встановлено щомісячну доплату в сумі 2000 грн., загальний розмір пенсії з 01.07.2021 року склав 6139,75 грн.

Також, пенсійний орган повідомив, що в червні 2022 року пенсійну виплату було перераховано на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.02.2022 року по справі №400/12163/21 та основний розмір пенсії станом на 01.07.2022 року становив 8316,39 грн., загальний 9480,68 грн.

У зв`язку з тим, що розмір пенсії, перерахованої на виконання рішення суду збільшився більше ніж на 2000 грн., ГУ ПФУ в Миколаївській області зазначило, що підстави для виплати щомісячної доплати з 01.07.2022 року відповідно до Постанови №713, відсутні.

Не погодившись з вказаними діями ГУ ПФУ в Миколаївській області позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржувану ухвалу та повертаючи заявлений позов в частині позовних вимог на підставі ч.1, ч.2 ст. 123 КАС України, суд першої інстанції вказав, що позивач не подав до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами в частині оскарження дій відповідача за період з 01.07.2022 року до 03.06.2023 року із зазначеними в ній поважних причин його пропуску, тобто такими, що об`єктивно, незалежно від волі позивача, унеможливили звернення до суду з дотриманням установленого строку, з наданням доказів на підтвердження наявності цих причин.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, вважає їх правомірними та такими, що відповідають вимогам норм процесуального та матеріального права, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3 ст. 123 КА України).

Так, відповідно до ч.1, ч.2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Колегія суддів зазначає, що позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Вказаний висновок сформовано в постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 року у справі № 240/12017/19.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Таким чином, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

14.07.2021 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», якою було передбачено установити з 1 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 року, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV) та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) визначено загальні правила щодо необхідності вчинення особою активних дій з метою призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший чи з`ясування видів та розміру складових, які враховані при розрахунку пенсії шляхом подання відповідних заяв.

Так, згідно із статтями 42, 44, 45 Закону № 1058-IV призначення, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється територіальним органом ПФУ за заявою особи, яка має право на призначення, перерахунок, перехід з одного виду пенсії на інший чи поновлення відповідної пенсії.

Зокрема згідно із пунктом 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії (пункт 4.9 вказаного Порядку № 22-1).

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 року у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти, як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 року №340/1019/19).

Разом з цим, враховуючи, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2022 року відповідачем вчинено дії на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №400/12163/21 шляхом здійснення позивачу перерахунку пенсії.

Разом з цим, враховуючи, що внаслідок проведеного такого перерахунку пенсійна виплата позивача зросла більше ніж на 2000 грн., виплата спірної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. відповідно до Постанови № 713 була припинена.

Тобто, дії ГУ ПФУ в Миколаївській області, з якими не погоджується позивач, були вчинені відповідачем у червні 2022 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивач мав реальну можливість дізнатися про обставини щодо ненарахування щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. при отриманні пенсії у липні 2022 року, проте, звернувся до суду з даним позовом 04.12.2023 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 звернувся до суду з порушенням вимог ч. 2 ст. 122 КАС України.

Доводи апеляційної скарги, що в спірних правовідносинах необхідно застосувати положення ч. 3 ст. 51 Закону №2262-ХІІ, колегія суддів спростовує з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 51 Закону № 2262-ХІІ при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Таким чином, ч. 3 ст. 51 Закону №2262-ХІІ поширює свою дію виключно на випадки здійснення перерахунку пенсій внаслідок підвищення грошового забезпечення особам, на які поширює свою дію вказаний закон, зокрема військовослужбовцям, працівникам поліції та іншим. При цьому, такий перерахунок має бути протиправно непроведений пенсійним органом на підставі відповідних довідок, виданих уповноваженими органами.

Колегія суддів зазначає, що Постанова № 713 була прийнята з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що вказана виплата не є ні складовою грошового забезпечення, ні додатковим видом грошового забезпечення, що виключає застосування до спірних правовідносин положень ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з позовними вимогами в частині щодо оскарження дій відповідача стосовно відмови у нарахуванні та виплаті щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. за період з 01.07.2022 року по 03.06.2023 року.

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 312, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 08.02.2024 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька