Справа № 520/457/23
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 лютого 2024 року

Київ

справа №520/457/23

адміністративне провадження №К/990/3809/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Хохуляка В.В., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2023 (повний текст складено 27.12.2023) у справі № 520/457/23 за позовом Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Комунального підприємства «ХАРКІВВОДОКАНАЛ», третя особа - Харківська міська рада, про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків,

ВСТАНОВИВ:

30.01.2024 до суду надійшла касаційна скарга Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - скаржник, Північне МУ ДПС), направлена до суду поштою 24.01.2024.

Під час вирішення питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

1. У порушення вимог пункту 2 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційній скарзі не зазначено відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету.

2. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1 - 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:

- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга) (для пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України)

- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; 2) постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; 3) вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу; 4) висновок, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України);

- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України).

Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пунктів 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).

Також обов`язковою умовою при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1 і 2 частини четвертої статті 328 КАС України є подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінку судами їх сукупності не можна вважати подібністю правовідносин.

У касаційній скарзі Північне МУ ДПС підставою для касаційного оскарження судових рішень визначає пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Вважає, що суди неправильно застосували пункт 54.1 статті 54, пункт 57.1 статті 57, пункт 95.4 статті 95, пункт 96.1 статті 96 ПК України і не врахували низку висновків Верховного Суду, за змістом яких норми статті 96 ПК України застосовуються виключно у випадках, коли процедура стягнення боргу за рахунок коштів, які знаходяться у власності платника, передбачена статтею 95 ПК України, з будь-яких причин, вказаних в законі, не вирішила проблему погашення боргу.

Водночас однією із підстав для відмови у задоволенні позовних вимог став висновок судів про протиправне одночасне застосування позивачем у спірних відносинах як процедури стягнення податкового боргу на підставі рішення уповноваженої особи контролюючого органу, так і шляхом звернення до суду, що не узгоджується з приписами пункту 95.5 статті 95 ПК України. Суди акцентували увагу на тому, що податковий орган вилучав готівкові кошти у відповідача і в той час, коли дана справа вже була на розгляді у суді, про що свідчать акти про вилучення готівки у рахунок погашення податкового боргу платника податків. Таке систематичне вилучення готівкових коштів вказує на те, що заявлена до стягнення сума також не відповідає дійсній сумі наявного податкового боргу внаслідок систематичного її погашення вилученими з кас Комунального підприємства «ХАРКІВВОДОКАНАЛ» грошовими коштами.

У касаційній скарзі відсутнє викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень в межах такого висновку: відсутнє посилання на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України із наведенням обов`язкових умов у їх взаємозв`язку, передбачених для відповідної підстави.

Водночас у касаційній скарзі хоча і міститься посилання на те, що рішення контролюючого органу, прийняте на підставі пункту 95.5 статті 95 ПК України, не стосувалося сум податкового боргу, який виник на підставі податкових повідомлень-рішень, однак, у вимогах касаційної скарги Північне МУ ДПС просить скасувати судові рішення і ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі, тобто і в частині стягнення сум щодо яких наявне рішення контролюючого органу, прийняте на підставі пункту 95.5 статті 95 ПК України.

Це свідчить про неузгодженість вимог касаційної скарги з їх обґрунтуванням.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Отже, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити в подальшому її розгляд.

У зв`язку з наведеним, скаржнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.

Частиною другою статті 332 КАС України встановлено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

З огляду на викладене, касаційна скарга залишається без руху з наданням скаржнику строку для усунення виявлених недоліків.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 329, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2023 (повний текст складено 27.12.2023) у справі № 520/457/23 - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали суду для усунення недоліків касаційної скарги, а саме:

- надати уточнену касаційну скаргу, в якій зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, а зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом;

У разі невиконання вимог ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон В.В. Хохуляк В.П. Юрченко