Справа № 380/8112/20
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 лютого 2024 року

м. Київ

справа №380/8112/20

адміністративні провадження №К/9901/26553/21, №К/9901/2809/21

Верховний Суд у складі судді - доповідача Касаційного адміністративного суду - Радишевської О.Р.,

провівши підготовчі дії до касаційного розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури, Кадрової комісії №10 Офісу Генерального прокурора, за участю третьої особи - Офісу Генерального прокурора, - про визнання протиправним наказу, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

20.07.2021 та 03.08.2021 до Суду надійшли касаційні скарги Львівської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.02.2021 і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2021.

За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційні скарги передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям Уханенку С.А., Кашпур О.В.

Суд ухвалами від 09.08.2021 відкрив касаційні провадження за вказаними скаргами.

Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду - від 06.02.2024, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Кашпур О.В. та відпусткою судді Уханенка С.А., призначений повторний автоматизований розподіл касаційних скарг.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційні скарги передані на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям Смоковичу М.І., Мацедонській В.Е.

Скаржниками разом з касаційними скаргами подані клопотання про зупинення виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.02.2021 і постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2021 до вирішення справи у суді касаційної інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.

Частиною першою статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Суд зазначає, що розгляд питання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням оскаржуваних судових рішень.

Водночас для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень необхідна наявність поважних причин, які б давали підстави для зупинення виконання судових рішень.

З аналізу клопотань скаржників переконливих доводів та підстав для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень не вбачається.

Таким чином, Суд не вбачає підстав для задоволення заявлених Львівською обласною прокуратурою та Офісом Генерального прокурора клопотань про зупинення виконання оскаржуваних рішень.

Суддя-доповідач згідно зі статтею 340 КАС України провів необхідні дії з підготовки справи до касаційного розгляду та дійшов висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні.

Водночас відповідно до частини першої статті 344 КАС України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням положень статті 341 цього Кодексу.

Особливості розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження врегульовано статтею 262 КАС України, згідно з частиною п`ятою якої суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини шостої статті 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, а також якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Отже, питання щодо виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Судом, якщо є необхідність заслухати такі пояснення.

Скаржниками разом з касаційними скаргами заявлені клопотання про участь у судовому засіданні.

Проаналізувавши матеріали касаційних скарг та зміст оскаржуваних судових рішень, беручи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, Суд не вбачає необхідності надання пояснень сторонами в зазначеній справі, у зв`язку з чим підстави для касаційного розгляду справи за участю представників сторін відсутні.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, висловлені нею в письмових, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року в справі «Аксен проти Німеччини» («Axen v. Germany»), заява №8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «ВарелаАссаліно проти Португалії» («VarelaAssalino v. Portugal»), заява №64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник [в одній із зазначених справ] не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Керуючись статтями 12, 262, 263, 340, 344 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотань Львівської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора про зупинення виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.02.2021 і постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2021

Відмовити у задоволенні клопотань Львівської обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора про участь у судовому засіданні.

Підготовчі дії по справі закінчити.

Справу призначити до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами на 09.02.2024, який відбудеться у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корпус 5.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя: О.Р. Радишевська