Справа № 595/142/24
Суддя: Тхорик І. І.
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 595/142/24
Провадження № 2-а/595/8/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2024

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Тхорик І.І.

за участі: секретаря судового засідання Боднара М.Г.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Пасічник А.З., звернувся в суд з адміністративним позовом до ГУНП в Тернопільській області, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1249274 від 15 січня 2024 року, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн на підставі ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження у справі закрити. Вказані вимоги мотивує тим, що вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки 15.01.2024 він жодних правил дорожнього руху не порушував, доказів протилежного у справі немає.

Ухвалою суду від 24 січня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

30 січня 2024 року від представника відповідача - Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та вважає такі безпідставними. Зазначає, що 15 січня 2024 року інспектором ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Бродзяком А.В. на позивача ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕНА №1249274, у зв`язку з тим, що він в м. Бучач по вул. Генерала Шухевича, 10, керував т/з марки «Mercedes-Benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 , під час зупинки не увімкнув відповідний покажчик повороту, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Вважає, що вказана постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. Зупинивши т/з, поліцейський підійшов до автомобіля, належним чином представився водію, проінформував його про порушення ПДР та попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на т/з, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з. Звертає увагу, що на відео IMG_4336, яке долучено до відзиву, починаючи з 0:00:59 сек. зафіксовано, що позивач не увімкнув відповідний покажчик повороту під час зупинки. Також на відео 0000000__0013 зафіксовано, що на позивача додатково було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній був з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився. Отже, поліцейським, як посадовою особою, яка наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР України, маючи відповідні повноваження, зроблено висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Вказує, що при винесенні постанови позивач не висловлював жодних заперечень, скарг на винесення постанови не було. За наведених обставин, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Пасічник А.З. в судове засідання не прибули, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за його та позивача відсутності. Окрім того, просить врахувати, що із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 увімкнув відповідний покажчик повороту ліворуч, який мигав до завершення маневру повороту та виїзду автомобіля на зустрічну смугу, де він і зупинився. Після чого, покажчик повороту ліворуч автоматично вимкнувся безпосередньо перед зупинкою через те, що ОСОБА_1 вирівняв руль. Також звертає увагу на те, що фактично ОСОБА_1 здійснив зупинку на вимогу працівника поліції, а тому міг бути притягнутим до адміністративної відповідальності лише за порушення п.9.9 «б» ПДР України. Зауважує, що розгляд справи про накладення адміністративного стягнення фактично не відбувався, оскільки відповідно до п.9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Після чого, останній оголошує яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки. Надалі оголошується протокол про адміністративне правопорушення, заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Процедура розгляду даної справи складалася виключно з опитування ОСОБА_1 та оголошення складеної відносно нього постанови.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив справу слухати у відсутності їх представника.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1249274 від 15 січня 2024 року, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн за те, що він 15 січня 2024 року о 20:19 год. в м. Бучач по вул. Генерала Шухевича, керуючи транспортним засобом, не увімкнув відповідний покажчик повороту під час зупинки, чим порушив вимоги п.9.2 «а» Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України № 580-VIII від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із ст. 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону визначено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні. Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці. Строки та порядок зберігання матеріалів фото- і кінозйомки, відеозапису та результатів їх аналізу встановлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі - Інструкція), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення;

2) охорони громадської безпеки та власності;

3) забезпечення безпеки осіб;

4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

З перегляду відеозапису, наданого відповідачем суду, вбачається, що він здійснений за допомогою нагрудної камери працівника поліції.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.9.2 «а» водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення статті 251 КпАП України закріплюють, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

На підтвердження вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення відповідачем надано суду відеозаписи з місця вчинення правопорушення, які переглянуто в судовому засіданні, де, зокрема, з відеофайлу IMG_4336, видно, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по проїжджій частині дороги, здійснив поворот ліворуч з увімкненим покажчиком повороту, який вимкнувся із завершенням маневру. Проте, проїхавши ще певну відстань, ОСОБА_1 перетнув зустрічну смугу руху та зупинився по лівій стороні дороги, попри огорожу житлового будинку, при цьому чітко видно, що останній не увімкнув відповідний покажчик повороту.

Суд вважає безпідставними доводи представника позивача, адвоката Пасічника А.З. щодо відсутності доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та підстав для притягнення такого до адміністративної відповідальності за вчинення наведеного правопорушення, оскільки з досліджених у судовому засіданні вищенаведених відеозаписів доводиться вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що розглядаючи дану справу поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Враховуючи вищевказане, постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, є обґрунтованою та законною, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 7-11, 72-77, 242-246, 257, 271, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Валова, 11, м. Тернопіль, 46001, .

Суддя: І. І. Тхорик