Справа № 420/32530/23
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді - Бойко О.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання надати довідки про суддівську винагороду для перерахунку (обчислення) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача, ОСОБА_1 , до відповідача, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області щодо видачі ОСОБА_1 довідки від 07.07.2021 № 5-2634/21, від 16.11.2023 № 5-2783/23, від 16.11.2023 № 5-2784/23 про суддівську винагороду для перерахунку (обчислення) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового посадового окладу судді, визначеного із застосуванням абзацу 5 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», абзацу 5 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та абзацу 5 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області надати ОСОБА_1 наступні документи:

1. Довідку про суддівську винагороду для перерахунку (обчислення) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що передбачено пунктами 1-7 розділу IV постанови Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 (додаток 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці) для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 січня 2021 року, виходячи з базового посадового окладу судді, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»;

2. Довідку про суддівську винагороду для перерахунку (обчислення) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що передбачено пунктами 1-7 розділу IV постанови Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 (додаток 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці) для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 січня 2022 року, виходячи з базового посадового окладу судді, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»;

3. Довідку про суддівську винагороду для перерахунку (обчислення) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що передбачено пунктами 1-7 розділу IV постанови Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 (додаток 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці) для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 січня 2023 року, виходячи з базового посадового окладу судді, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

Позивач зазначив, що у спірних довідках від 07.07.2021 № 5-2634/21, від 16.11.2023 № 5-2783/23, від 16.11.2023 № 5-2784/23 посадовий оклад судді місцевого суду, з якого зроблено розрахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає з 2021 року 78825 грн. (з урахуванням регіонального коефіцієнта 1,25), виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду 30 «прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру окладу судді», розмір якого встановлено на 1 січня календарного року 2102 грн.

При цьому, позивач вважає дії відповідача щодо видачі даних довідок про суддівську винагороду з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді неправомірними та такими, що порушують належне йому право на перерахунок у 2021-2023 роках раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що з аналізу частини 2 статті 130 Конституції України та частини 1 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» можливо дійти до висновку про те, що розмір суддівської винагороди встановлюється виключно Законом України «Про судоустрій і статус суддів», що узгоджується з принципом незалежності судді, який відповідно до пунктів 7, 8 частини 5 статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установленим законом і належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

При цьому, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Оскільки вказана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватись і змінюватись без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватись із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

(б) Позиція відповідача

06.12.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Представник звернув увагу, що Законом України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» визначено базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду, який становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. При цьому, норма частини третьої статті 135 Закону № 1402-VIII є бланкетною, оскільки встановлює лише кількість прожиткових мінімумів для обчислення базового розміру посадового окладу судді місцевого суду (30), але не встановлює розміру прожиткового мінімуму, який необхідний для цього. Розмір прожиткового мінімуму для визначення посадового окладу судді встановлюють інші закони, які доповнять частину третю статті 135 Закону 1402-VIII і становитимуть єдину спеціальну норму, якою буде визначено розмір посадового окладу судді.

Нормативним доповненням до зазначеної статті є відповідні законодавчі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року №1082-ІХ, Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02 грудня 2021 року №1928-ІХ та Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03 листопада 2022 року №2710-IX. Таким чином, з 1 січня 2021 року, з 1 січня 2022 року та з 01 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді становить 2102 грн., тому зазначати інші відомості, ніж прямо передбачено Законом, у відповідача не було правових підстав.

Крім того, представник звернув увагу, що відповідач не наділений правом самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості щодо збільшення видатків з Державного бюджету України, на власний розсуд здійснювати визначення розміру (обрання) прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовуються для визначення базового розміру посадового окладу судді, ніж це прямо передбачено законодавством України.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

27.11.2023 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

IV. Обставини, встановлені судом

Відповідно до наказу Військового місцевого суду Одеського гарнізону від 22.12.2010 № 104 та згідно з витягом з постанови Верховної ради України «Про звільнення суддів» позивача звільнено із займаної посади у зв`язку з поданням заяви у відставку 22 грудня 2010 року.

Згідно з розпорядженням № 187939 від 11.01.2011 Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі позивачу призначене щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до виготовленої відповідачем довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 07.07.2021 № 5-2634/21 станом на 01 січня 2021 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 157650,00 грн., у тому числі: 1. Посадовий оклад 78825,00 грн.; 2. Доплата за вислугу років (80%) 63060,00 грн., 3. Доплата за перебування на адміністративній посаді в суді (10%) 7882,50 грн.; 4. Доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (10%) 7882,50 грн.

Відповідно до виготовленої відповідачем довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 16.11.2023 № 5-2783/23 станом на 01 січня 2022 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 157650,00 грн., у тому числі: 1. Посадовий оклад 78825,00 грн.; 2. Доплата за вислугу років (80%) 63060,00 грн., 3. Доплата за перебування на адміністративній посаді в суді (10%) 7882,50 грн.; 4. Доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (10%) 7882,50 грн.

Відповідно до виготовленої відповідачем довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 16.11.2023 № 5-2784/23 станом на 01 січня 2023 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 157650,00 грн., у тому числі: 1. Посадовий оклад 78825,00 грн.; 2. Доплата за вислугу років (80%) 63060,00 грн., 3. Доплата за перебування на адміністративній посаді в суді (10%) 7882,50 грн.; 4. Доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (10%) 7882,50 грн.

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

На підставі ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2 % грошового утримання судді.

Частинами 4-5 ст. 142 Закону № 1402-VI встановлено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, розмір отримуваного суддею у відставці щомісячного довічного грошового утримання залежить від розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. І при цьому, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

За приписами ст. 4 Закону № 1402-VIII судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та Законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною першою статті 135 Закону № 1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини третьої статті 135 Закону № 1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відтак, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян урегульовано Законом України «Про прожитковий мінімум» 15 липня 1999 року № 966-XIV (далі також- Закон № 966-XIV).

Статтею 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» визначено, що прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.

У змісті наведеної норми Закону України «Про прожитковий мінімум» закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум.

Судді до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо, не віднесені.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» в Україні встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2021 - 2270 грн, на 01.01.2022 - 2481 грн, на 01.01.2023 - 2684 грн.

Водночас статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», разом із встановленням станом на 01.01.2021 прожиткових мінімумів, у тому числі, для працездатних осіб в розмірі 2270,00 грн, був введений такий новий вид прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді», розмір якого становить 2102,00 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня - 2102,00 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», серед іншого, установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 грн.

Позивач наполягає, що суддівську винагороду у 2021-2023 роках має бути обчислено відповідачем із урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, тобто 2 270,00 грн, 2 481,00 грн та 2 684,00 грн.

Суд вважає обґрунтованими такі доводи позивача, оскільки виплата суддівської винагороди регулюється статтею 130 Конституції України та статтею 135 Закону № 1402-VIII. Норми інших законодавчих актів до цих правовідносин (щодо виплати суддівської винагороди) застосовуватися не можуть.

Цей висновок узгоджується зі змінами до Конституції України, внесеними Законом України від 02.06.2016 № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» (далі - Закон № 1401-VIII), що набрали чинності 30.09.2016.

Цим Законом, серед іншого, статтю 130 Конституції України викладено в новій редакції, а саме: «Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій».

Відтак, Конституція України, у редакції Закону № 1401-VIII, вперше містить положення, які закріплюють спосіб визначення розміру суддівської винагороди, а саме, що розмір винагороди встановлюється законом про судоустрій. З цією конституційною нормою співвідносяться норми частини першої статті 135 Закону № 1402-VIII, які дають чітке розуміння, що єдиним нормативно-правовим актом, яким повинен і може визначатися розмір суддівської винагороди, є закон про судоустрій.

При закріпленні в ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових та митних органів, законодавцем не внесено змін до Закону №1402-VIII в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у спірний період, а також в Закон №966-XIV щодо визначення прожиткового мінімуму.

Закон України «Про Державний бюджет України» не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про відсутність законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 1 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди.

Визначені Конституцією України та спеціальним законодавчим актом, яким є Закон № 1402-VIII, гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Конституційний принцип незалежності суддів означає також конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя. Окреслену правову позицію стосовно гарантій незалежності суддів було висловлено у низці рішень Конституційного Суду України, зокрема в рішеннях від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 01.12.2004 № 19-рп/2004, від 11.10.2005 № 8-рп/2005, від 22.05.2008 № 10-рп/2008, від 03.06.2013 № 3-рп/2013, а також від 04.12.2018 № 11-р/2018.

Разом з тим, Закон України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», Закон України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та Закон України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» фактично змінили складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена частиною другою статті 130 Конституції України та частиною третьою статті 135 Закону № 1402-VIII.

Позаяк Законом № 1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, та вказана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися або змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій.

Верховний Суд у постанові від 13.09.2023 у справі №240/44080/21 сформулював такі правові висновки:

- Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

- суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України «Про судоустрій і статус суддів»;

- зміна Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» складової для визначення базового розміру посадового окладу судді, є порушенням гарантії незалежності суддів.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивач відповідно до статті 135 Закону № 1402-VIII має право на отримання довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що належать до задоволення шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо видачі позивачу довідки від 07.07.2021 № 5-2634/21, від 16.11.2023 № 5-2783/23, від 16.11.2023 № 5-2784/23 про суддівську винагороду для перерахунку (обчислення) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового посадового окладу судді, визначеного із застосуванням абзацу 5 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», абзацу 5 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та абзацу 5 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та зобов`язання відповідача видати позивачу довідки про суддівську винагороду для перерахунку (обчислення) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: з 01 січня 2021 року, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»; з 1 січня 2022 року, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»; з 1 січня 2023 року, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».

VI. Судові витрати

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат суд не вирішує.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області щодо видачі ОСОБА_1 довідки від 07.07.2021 № 5-2634/21, від 16.11.2023 № 5-2783/23, від 16.11.2023 № 5-2784/23 про суддівську винагороду для перерахунку (обчислення) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з базового посадового окладу судді, визначеного із застосуванням абзацу 5 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», абзацу 5 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та абзацу 5 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».

3.Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області видати ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для перерахунку (обчислення) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: з 01 січня 2021 року, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»; з 1 січня 2022 року, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»; з 1 січня 2023 року, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, адреса: 65005, м. Одеса, вул. Бабеля, буд.2, .

Суддя Оксана БОЙКО