Справа № 340/1877/23
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2024 року м. Дніпросправа № 340/1877/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 ( суддя першої інстанції Притула К.М.) в адміністративній справі №340/1877/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окрема бригада територіальної оборони регіонального управління Сил територіальної оборони " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сил оборони Збройних Сил України), Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_4 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 просив визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 стосовно не видання відповідних витягів із наказів (бойових розпоряджень), у відповідності до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, необхідних для розрахунку військовослужбовцю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 розміру додаткової винагороди як такому, що приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів з травня 2022 року по 05.10.2022 року з розрахунку 100 000 грн. на місяць та для отримання статусу учасника бойових дій; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати Витяг з журналу бойових дій військової частини із зазначенням інформації про безпосередню участь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у бойових діях; Витяг із наказу (Наказ) про введення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в зону бойових дій; Витяг із наказу (Наказ) про виведення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із зони бойових дій; визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 стосовно не нарахування та не виплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" з травня 2022 року по 05.10.2022 року; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 додаткову винагороду у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" з травня 2022 року по 05.10.2022.

Позивач зазначає, що у зв`язку із проведенням службового розслідування відносно нього, не була здійснена виплата додаткової винагороди до грошового забезпечення у розмірі 100000 грн. Від початку проведення службового розслідування до його завершення позивача не було усунено від проходження служби, оскільки протягом цього часу позивач продовжував виконувати розпорядження командування безпосередньо у зоні проведення бойових дій. Позивач вважає, що службове розслідування було проведено з порушенням норм чинного законодавства України, а тому він має право на отримання виплат, передбачених законодавством для військовослужбовців, які перебували у зоні бойових дій та приймали безпосередньо участь у бойових завданнях.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, якою встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, а також пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та відпустках для лікування після тяжкого поранення.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, колегія суддів встановила наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період у військових частинах НОМЕР_4 та НОМЕР_3 що є окремими батальйонами які підпорядковано військовій частині НОМЕР_1 , що є окремою бригадою у складі окремого роду сил Збройних Сил України - Сил територіальної оборони.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 08.03.2022 №32 позивач був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_5 та призначено на посаду гранатометника 2 гранатометного відділення гранатометного взводу.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 19.06.2022 №26-РС солдата ОСОБА_1 , гранатометника 2 гранатометного відділення гранатометного взводу військової частини НОМЕР_4 , увільнено від раніше займаних посад та призначено снайпером (2 категорії) відділення снайперів роти вогневої підтримки НОМЕР_4 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 15.07.2022 №32-РС солдата ОСОБА_1 , снайпера (2 категорії) відділення снайперів роти вогневої підтримки НОМЕР_4 призначено кулеметником 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 , ВОС 101672А.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 08.08.2022 №185 ОСОБА_1 , снайпера (2 категорії) відділення снайперів роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_4 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_4 та усіх видів забезпечення і направлено для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 10.08.2022 №171 позивач зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та призначений на посаду кулеметника 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 14.12.2022 року №71-РС солдата ОСОБА_1 , кулеметника стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_3 звільнено з військової служби у відставку за підпунктом "б" п. 2) ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (за станом здоров`я з виключенням з військового обліку).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 18.12.2022 №301 позивача виключено зі списків військової частини НОМЕР_3 та всіх видів забезпечення.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом командира (з адміністративно-господарської діяльності) від 29.05.2022 року №82 Про призначення службового розслідування за фактом вчинення військовослужбовцями військової частини НОМЕР_4 діянь із ознаками правопорушення, передбаченого ст. 429, ч. 4 ст. 402 та ч. 4 ст. 408 за невиконання обов`язків служби у бойовій обстановці, а саме відмову виконувати накази, непокору, з метою, запобігання іншим порушенням, ряд військовослужбовців військової частини НОМЕР_4 усунено від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування, зокрема і Позивача.

Заданим фактом було призначено службове розслідування у військовій частині НОМЕР_4 .

02.06.2022 року Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) територіального управління ДБР до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000345 внесено відомості за фактом вчинення 89-ма військовослужбовцями військової частини НОМЕР_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 429 КК України Самовільне залишення поля бою або відмова діяти зброєю, зокрема і Позивача.

У ході проведення службового розслідування встановлено, що відповідно до бойового розпорядження командира батальйону, 25.05.2022 року особовий склад 3 стрілецької роти у кількості 44 військовослужбовця залишився у розпорядженні командира батальйону для його використання за призначенням у батальйонному районі оборони та міг залучатись до ведення бойових дій відповідно до усних наказів командира.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог зазначив, що матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача з вимогою надання витягів із наказів стосовно участі позивача у бойових діях, у межах якого б судом могла бути проведена перевірка наявність протиправної бездіяльності. Крім того, документи, передбачені п.3 Окремого доручення про безпосередню участь позивача у бойових діях, за спірний період не складалися, наказ командира військової частини про виплату додаткової грошової винагороду в розмірі 100000 грн. стосовно позивача не виносився. Більш того, командування військової частини заперечує, що позивач в цей період приймав участь у бойових діях, оскільки був відсторонений та не виконував бойових розпоряджень командира батальйону.

Позивач у позовної заяви також не наводить жодної обставини під час проходження ним військової служби, яку можливо кваліфікувати як безпосередню участь у бойових діях.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону №2232-ХІІ порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 40 Закону №2232-ХІІ гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

Статтею 1 Закону України від 20.12.1991 року №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (Закон №2011-ХІІ) визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1,4 статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації" в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022 року, який неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.

28 лютого 2022 року КМУ прийнято Постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах (в редакції на дату виникнення спірних правовідносин).

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Так, з вищенаведеної правової норми вбачається, що відповідно до пункту 1 Постанови №168 підставою для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень є те, що військовослужбовці:

1) беруть безпосередню участь у бойових діях;

2) забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що наявність однієї із наведених вище підстав повинна бути підтверджена документально.

Тобто, за відсутності документального підтвердження наведених вище обставин, право на отримання додаткової винагороди у підвищеному розмірі до 100000 грн. не виникає.

Відповідно до пункту 2-1 Постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 року №912/а/29, під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів» слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави в районі ведення воєнних (бойових) дій; виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах бойових дій з виявлення повітряних цілей та ін.

Відповідно до п.3 Окремого доручення, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, визначається на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій, рапорту командиру підрозділу.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Постановою КМУ №168 визначено 2 види додаткових доплат до грошового забезпечення військовослужбовців під час дії воєнного стану:

до 30000 грн. - військовослужбовцям, що обраховуються пропорційно, виходячи із календарного періоду проходження служби військовослужбовцем, тобто для отримання грошових коштів по даній категорії військовослужбовцю за розрахунковий місячний період необхідно фактично нести службу;

до 70000 грн. (без урахування попередніх 30000 грн.) військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів протягом місяця.

Як вбачається з наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 29.05.2022 №114, солдата ОСОБА_1 , у зв`язку із усуненням від виконання службових обов`язків, грошове забезпечення виплачувати виходячи із розміру посадового окладу за останньою займаною посадою, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років із дня, наступного після дня усунення від виконання службових обов`язків солдату ОСОБА_1 не нараховувати та не виплачувати додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень передбачену Постановою Кабінету Міністрів від 28 лютого 2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і [начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану. Солдату ОСОБА_1 на період усунення від виконання службових обов`язків продовжувати виконувати обов`язки військової служби із виконанням розпорядку дня військової частини НОМЕР_4 , дотримання вимог ст. 11-17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Накази про виплату ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди за період служби з 20.03.2022 року по 22.12.2022 року не видавалися.

Отже, у матеріалах справи відсутні докази того, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з травня 2022 року по жовтень 2022 року, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Водночас, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта, що судом 1-ї інстанції не звернув уваги та не врахував що відповідач навмисно не надає відповіді документи, тому було безпідставно покладено саме на позивача обов`язок довести факт допущення відповідачем протиправної бездіяльності, оскільки незважаючи на те, що частиною другою статті 77 КАС України тягар доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову, зазначене положення поширюється на доказування лише правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності), а не будь-яких обставин. У свою чергу, відповідно до частини першої наведеної статті, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, покладений на суб`єктів владних повноважень тягар доказування правомірності їхніх рішень, дій чи бездіяльності не звільняє позивача від обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Проте, у спірних правовідносинах позивачем не було доведено обґрунтованості позовних вимог, а відтак суд першої інстанції правомірно відмовив у їх задоволенні.

Таким чином, на підставі встановлених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для виплати позивачеві додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у розмірі до 100000 грн. за період з травня 2022 року по жовтень 2022 року, оскільки обов`язок у відповідача з виплати позивачеві суми додаткової винагороди виникає лише в разі отримання належного підтвердження факту участі останнього безпосередньо у виконанні бойових завдань, або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а викладені позивачем в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення окружним адміністративним судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 в адміністративній справі №340/1877/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 29 січня 2024 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 02 лютого 2024 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров