Справа № 300/3381/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 300/3381/23 пров. № А/857/16991/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області,

на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2023 року (суддя Гомельчук С.В., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення - м.Івано-Франківськ, дата складання повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №300/3381/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області,

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У червні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження виплати нарахованої пенсії максимальним розміром, починаючи з 01.03.2022 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 у справі №300/2917/21; 2) зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії в розмірі 88% відповідного грошового забезпечення з 01.03.2022 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 у справі №300/2917/21 без обмеження розміру її виплати максимальним розміром з урахуванням: а) з 01.03.2022 з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою КМУ від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році"; б) з 01.03.2023 з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою КМУ від 24.02.2023 №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", з урахуванням виплачених сум.

Відповідач не погодився з позовними вимогами, подавши до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі за його безпідставністю.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.08.2023 позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо обмеження ОСОБА_1 виплати нарахованої пенсії максимальним розміром, починаючи з 01.03.2022, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 у справі №300/2917/21. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 88% відповідного грошового забезпечення з 01.03.2022 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 у справі №300/2917/21 без обмеження її виплати максимальним розміром з урахуванням: з 01.03.2022 індексації, установленої згідно з постановою КМУ від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році"; з 01.03.2023 індексації, установленої згідно з постановою КМУ від 24.02.2023 № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, з урахуванням виплачених сум.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що суд при прийнятті оскаржуваного рішення не надав належної правової оцінки всім суттєвим обставинам справи, що стало причиною неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що пенсія позивачу не обмежувалась виплатою у максимальному розмірі, а тільки проводилась виплата пенсії без урахування індексацій передбачених постановами Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року та №168 від 24.02.2023 року. Головне управління не обмежило після нарахування індексації пенсію позивача максимальним розміром, а залишило її в сумі, перерахованій на виконання рішення суду, без обмеження максимальним розміром. Вважає апелянт, що позовні вимоги є передчасними та безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду 25.08.2023 та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію з 2008 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ у розмірі 88% грошового забезпечення (а.с. 39).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 у справі №300/2917/21, яке набрало законної сили 20.10.2022, зобов`язано орган пенсійного фонду здійснити позивачу з 01.05.2021 перерахунок пенсії в розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки, виданої Управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області, без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням проведених раніше виплат.

ГУ ПФУ в Івано-Франківській області на виконання рішення суду від 18.05.2022 у справі №300/2917/21 здійснено з 01.11.2022 перерахунок (період перерахунку з 01.05.2021) пенсії позивача на підставі оновленої довідки, виданої Управлінням ДСНС в Івано-Франківській області, за результатом якого загальний розмір пенсії склав 37163,30 грн, проте до виплати позивачу визначено 32602,80 грн. (з урахуванням дозволеного максимального розміру) (а.с. 48).

Також встановлено, що відповідно до протоколу за пенсійною справою № з 01.03.2022 (основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення) розмір пенсії позивача становив 29668,43 грн, проте до виплати позивачу визначено 19340,00 грн (а.с. 47).

Відповідно до іншого протоколу за пенсійною справою № з 01.03.2022 (основний розмір пенсії 88% грошового забезпечення) розмір пенсії, з урахуванням індексації, установленої згідно з постановою КМУ від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", становив 37135,40 грн, проте до виплати позивачу визначено 32602,80 грн (а.с. 30).

Відповідно до протоколу за пенсійною справою № з 01.03.2023 (основний розмір пенсії 88% грошового забезпечення) з включенням індексації, установленої згідно з постановою КМУ від 24.02.2023 №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", пенсія нарахована у розмірі 38683,10 грн, однак виплату обмежено максимальним розміром - 32602,80 грн (а.с. 50).

14.04.2023 позивач звертався до відповідача із заявою щодо здійснення перерахунку та виплати індексації до пенсії з урахуванням виплачених сум (а.с. 28).

Відповідач листом від 12.05.2023 №4131-3739/Л-02/8-0906/23 поінформував ОСОБА_1 про те, що перерахований розмір пенсії не може перевищувати максимального розміру, який визначається як 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Відтак, з 01.03.2023 розмір пенсії позивача становить 38683,10 грн, проте до виплати такий розмір пенсії не змінився та складає 32602,80 грн., тобто в розмірі, визначеному станом на 01.05.2021 (за вищевказаним рішенням суду). Зобов`язань щодо проведення перерахунку без обмеження максимальним розміром, з урахування проведеної індексації, на ПФУ покладено не було (а.с. 21).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо обмеження пенсії максимальним розміром та невиплати індексації у повному обсязі, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Спеціальний Закон, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі Закон №2262-ХІІ).

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 №107-VI внесено зміни до Закону від 09.04.1992 №2262-XII, а саме доповнено ст.43 новою частиною 7, згідно якої максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі Закон №3668-VI), внесено зміни до Закону №2262-XII, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII, а саме ч.7 ст.43 викладено в редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність» та доповнено реченням такого змісту «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

Рішенням Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, а саме: частини 7 статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн..

Відповідно до п.2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20.12.2016 положення ч.7 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно ч.2 ст.152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за рішеннями Конституційного Суду України неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність (абзац 6 п.4 Рішення Конституційного Суду України у справі №1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України).

Конституційний Суд України у рішенні від 14.12.2000 у справі №1-31/2000 про порядок виконання рішень Конституційного Суду України вказав, що рішення Конституційного Суду України мають пряму дію і для набрання чинності не потребують підтверджень з боку будь-яких органів державної влади.

Отже, правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016 у справі №7-рп/2016, є втрата чинності з 20.12.2016 норм ч.7 ст.43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Викладене виключає можливість законодавчого органу України вносити зміни у норму, яка визнана неконституційною, оскільки після визнання неконституційною ч.7 ст.43 Закону від 09.04.1992 №2262-XII така норма «відсутня» (виключена) у тексті Закону.

Згідно з нормами Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII, передбачено, що відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, він набрав чинності з 01.01.2017, у ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Суд апеляційної інстанції вважає за доцільне зазначити, що норми ст.2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» узгоджуються з положеннями ч.7 ст.43 Закону №2262-XII, якою було передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, яка втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.

Отже, починаючи із 2017 року ст.43 Закону №2262-XII не передбачала положення про обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами. Внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII до ч.7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року»), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.

Крім вказаного, суд апеляційної інстанції зауважує, що Конституційний Суд України в п.7 Рішення від 08.06.2016 №4-рп/2016 висловлював правову позицію, якою зауважив, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічній редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є обов`язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені». Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом від 09.04.1992 №2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

За таких обставин дії органу Пенсійного фонду України щодо обмеження позивачу пенсії максимальним розміром не відповідають нормативному регулюванню спірних правовідносин, а відтак визнаються судом протиправними.

Такі висновки колегії суддів узгоджуються із останніми правовими позиціями Верховного Суду в аналогічних адміністративних справах, зокрема, у постановах від 11.07.2022 у справі №620/613/20, від 08.09.2022 у справі №380/6429/20, від 12.12.2022 у справі №620/5701/20.

Вирішуючи спір щодо права позивача на індексацію пенсії, відповідно до сформованих позивачем позовних вимог, колегія суддів враховує наступне.

На підставі статті 64 Закону №2262-ХІІ, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей пенсії підвищуються відповідно до Закону України Про індексацію грошових доходів населення.

За приписами ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-ХІІ (далі Закон №1282-ХІІ), індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, положення Закону №2262-XII та Закону №1282-ХІІ є спеціальними та підлягають врахуванню під час проведення виплати пенсії та її індексування.

З огляду на те, що пенсія позивача є об`єктом індексації, колегія суддів вважає, що на відповідача покладено обов`язок за наявності на те підстав провести індексацію пенсійних виплат позивача.

Варто зауважити і те, що Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення пенсійного законодавства" від 15.02.2022 №2040-IX внесено до статті 64 Закону №2262-XII зміни у наступній редакції - у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону. Вказані зміни застосовується з 1 березня 2022 року.

Звідси слідує, що умовою індексації пенсії є відсутність протягом проміжку часу - попередній календарний рік - дата індексації пенсії у поточному календарному році включно події перерахунку пенсії у порядку ст.63 Закону №2262-ХІІ.

Порядок проведення індексацій пенсій врегульований постановою Кабінету Міністрів України Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році №118 від 16 лютого 2022 року (далі - Постанова №118), абз.1 п.2 якого установлено, що з 1 березня 2022 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Пунктом 1 Постанови №118 запроваджено коефіцієнт збільшення у розмірі - "1,14".

Абзацом 3 п.2 Постанови №118 передбачено, що підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, застосовується крім випадку перерахунку пенсії, що проводився у період з 1 січня 2021 р. до 28 лютого 2022 р. за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно ст.63 Закону №2262-ХІІ.

Крім того, Порядок проведення індексацій пенсій врегульований постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році (далі - Постанова №168).

Згідно з п.2 Постанови №168 установлено, що з 1 березня 2023 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. №118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році (Офіційний вісник України, 2022 р., № 18, ст. 968) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Підвищення пенсії, передбачене цим пунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Відповідно до п.10 Постанови №168 установлено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

Суд встановив, що на виконання Постанов №118 і №168 відповідачем проведено позивачу індексацію суми пенсії, але не встановлено до виплати вказану індексацію з 01.03.2022 та відповідно з 01.03.2023.

Вирішуючи вимогу позивача про індексацію пенсії з її виплатою, правильно суд першої інстанції вказав, що попри наявність в Постанові №168 застереження про підвищення розміру пенсії у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, станом на момент здійснення відповідачем такого перерахунку пенсії позивача у зв`язку із проведенням його індексації, чинної норми, яка б визначала розмір такого максимального обмеження, закон не містить, оскільки положення ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнані неконституційними, внаслідок чого втратили чинність з дати ухвалення відповідного рішення Конституційним Судом України.

Поведінка відповідача щодо не невиплати індексації пенсії позивача порушує його право на отримання пенсії у визначеному чинним пенсійним законодавством розмірі та нівелює таку конституційну гарантію, як право на соціальний захист, передбачене статтею 46 Конституції України.

Як зазначалось вище із встановлених судом обставин, відповідач здійснив позивачу перерахунок пенсії на виконання рішення суду, після чого обмежив основний розмір його пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, не виплативши індексацію такої пенсії відповідно до Постанов №118 та №168.

Вказане в сукупності зумовлює висновок суду про протиправність дій пенсійного органу щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром та невиплати індексації.

Отож, суд першої інстанції ухвалив вірне рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо обмеження позивачу виплати нарахованої пенсії максимальним розміром, починаючи з 01.03.2022, на виконання рішення суду від 18.05.2022 у справі №300/2917/2, зобов`язавши відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу в розмірі 88% відповідного грошового забезпечення з 01.03.2022 на виконання рішення суду від 18.05.2022 у справі №300/2917/21 без обмеження її виплати максимальним розміром з урахуванням: з 01.03.2022 індексації, установленої Постановою №118; з 01.03.2023 індексації, установленої Постановою №168.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта (відповідача) про те, що пенсія позивачу не обмежувалась виплатою у максимальному розмірі, оскільки із змісту вказаних вище протоколів ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 за пенсійною справою №, видно, що із 01.03.2022 та у подальших перерахунках розмір нарахованої пенсії і розмір виплаченої пенсії є відмінними, оскільки до виплати позивачу визначено 32602,80 грн. (з урахуванням максимального розміру - 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Загалом доводи апелянта (відповідача) не спростовують висновків суду першої інстанції з урахуванням вищенаведеного, а зводяться до непогодження із ним.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2023 року в адміністративній справі №300/3381/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль