Справа № 340/9829/23
Суддя: С.В. ДЕГТЯРЬОВА
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/9829/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача Головного управління ДПС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №4 від 01.11.2023 р. у розмірі 195870,91 грн.

Ухвалою від 01.12.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.31).

Позов мотивовано тим, що спірне податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій прийняте ГУ ДПС у Кіровоградській області за результатами фактичної перевірки, призначеної наказом №1192-П від 03.10.2023 року, яки є протиправним через відсутність підстав для її проведення, оскільки у наказі податковий орган зобов`язаний не тільки зазначити відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, але й обґрунтувати (пояснити), які саме фактичні підстави (обставини) зумовлюють необхідність проведення фактичної перевірки.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що фактична перевірка належного ФОП ОСОБА_1 магазину №15 проведена за наказом ГУ ДПС у Кіровоградській області від 03.10.2023 №1192-п, виданим на підставі пп.80.2.2, 80.2.3, 80.2.7 п.80.2 ст.80 ПК України. У ході проведення перевірки встановлені наступні порушення: проведення розрахункових операцій при реалізації підакцизних товарів з порушенням режиму попереднього програмування, а саме: без використання режиму програмування із зазначенням у розрахункових документах (фіскальних чеках) кодів товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (Додаток 1 до акта фактичної перевірки), оскільки зазначений у фіскальному чеку від 06.03.2023 №867 в графі «код товару згідно УКТ ЗЕД» при реалізації горілки «Зелений день», 1л. - 00, не відноситься, відповідно до п.п.215.3.1 п.215.3 ст.215 «Підакцизні товари та ставки податку» Податкового кодексу України), до спиртів етилових, неденатурованих, з концентрацією спирту менш як 80 відсотків об`ємних одиниць, спиртових дистилятів та спиртних напоїв, одержаних шляхом перегонки, лікерів та інших напоїв, що містять спирт, які мають код товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД 2208. У фіскальному чеку від 06.03.2023 №869 в графі «код товару згідно УКТ ЗЕД» при реалізації вина «Кагор Український Таїрово», 0,75 л., взагалі відсутня будь-яка інформація про підакцизний товар, згідно кодів товарної підкатегорії згідно УКТ ЗЕД. Окрім того, не зазначення у фіскальних чеках при реалізації алкогольних напоїв цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер), який зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством, а саме, при роздрібній торгівлі алкогольними напоями та, як наслідок, видача розрахункового документу (фіскального чеку) покупцям не встановленого зразка, згідно електронних копій виданих фіскальних чеків з реалізації алкогольних напоїв, зазначених у Додатку 2 до акта фактичної перевірки, на загальну суму 91421,50 гривень.

Вказані порушення стали підставою для накладення на позивача штрафу, передбаченого п.1 ст.17 Закону України "Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Доводячи дотримання порядку призначення та проведення фактичної перевірки, а також правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа підприємець 03.05.2022 року, основний вид діяльності роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (а.с.5-6).

Позивач провадить господарську діяльність у магазині № НОМЕР_2 , розташованому у АДРЕСА_2 .

Наказом Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 03.10.2023 №1192-п на підставі ст.19-1, п.п.20.1.2, 20.1.4, 20.1.8-20.1.11 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.2, 80.2.3, 80.2.7 п.80.2 ст.80, п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, Закону України від 06.07.1995 р. №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", Закону України від 21.06.2012 №5007-VІ "Про ціни і ціноутворення", також інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладено на територіальні органи ДПС призначено проведення перевірки суб`єктів господарювання (перелік додається) з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, дотримання роботодавцем законодавства стосовно укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), порядку розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги), а також тимчасово, на період до припинення або скасування дії воєнного стану в Україні, під час здійснення контролю за дотриманням платниками податків вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) (а.с.54-55).

На підставі цього наказу посадовим особам ГУ ДПС Кіровоградської області видано направлення на проведення фактичної перевірки магазину №15 (а.с.41-42).

За результатами проведеної перевірки позивача, складено Акт фактичної перевірки №6928/11/28/РРО/ НОМЕР_1 від 16.10.2023, яким встановлено порушення, а саме:

- порушення пункту 2, 11 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон №265-ВР);

- ч.2 р.2 Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 р. № 13 (а.с.39-40зв.).

Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення №4 від 01.11.2023 р. про застосування штрафних санкцій в розмірі 195870,91 грн. (а.с.7-8).

Не погоджуючись із прийнятими відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся в суд з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Пунктом 20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового Кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно із пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Судом встановлено, що до проведення фактичної перевірки позивачу вручено направлення на проведення такої перевірки та копію наказу (а.с.41-42, 54).

У позові представник позивач посилається на те, що наказ на проведення перевірки не містить підстави, для її проведення, а тому податкові повідомлення-рішення є протиправними.

Судом досліджено наказ Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 03.10.2023 №1192-п, яким призначено проведення фактичної перевірки господарської одиниці магазину №15 за адресою АДРЕСА_2 , де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_1 . Так, в даному наказі зазначено, зокрема, що перевірка призначена на підставі пп.80.2.2, 80.2.3, 80.2.7 п.80.2 ст.80 (а.с.54).

Порядок проведення фактичних перевірок, в тому числі й підстав їх призначення, регламентовано статтею 80 Податкового кодексу України.

Так, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом та за наявності хоча б однієї з підстав, визначених підпунктами 80.2.1 - 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Згідно п.п.80.2.2 п.80.2. ст.80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Дана правова підстава в наказі зазначена.

Окрім того, до матеріалів справи відповідачем долучено лист ДПС України від 15.05.2023 р. №10941/7/99-00-07-04-02-07 щодо проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання, які здійснюють реалізацію алкогольних напоїв без зазначення реквізитів марок акцизного податку в розрахункових документах, який став підставою для прийняття наказу від 03.10.2023 №1192-п (а.с.56-57).

Суд критично оцінює позицію позивача з приводу того, що в наказі на проведення фактичної перевірки повинно було б бути обов`язково зазначено крім правової підстави для її проведення, також і обставини, в зв`язку з якими таку підставу застосовано, за відсутності відповідної легітимної вимоги для цього, що виключає обґрунтованість посилань позивача на протиправність такого наказу.

У разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

Так, позивач оскаржує податкове повідомлення-рішення прийняте за результатами фактичної перевірки та доводячи його протиправність посилається суто та виключно на протиправність наказу, який не оскаржувався.

Іншої позиції, в тому числі, і позиції з приводу спростування описаних в акті порушень, а також доказів в підтвердження такої позиції, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позовні вимоги у даному провадженні, є необґрунтованими, оскільки порушень норм чинного законодавства за вказаних обставин відповідачем не допущено. Наведе, є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИЛА:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. ДЕГТЯРЬОВА