Справа № 400/3689/22
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 лютого 2024 р. № 400/3689/22
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брагар В. С., розглянувши адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,

прозаява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень,

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з вимогами визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням суду від 26.08.2022 року по справі 400/3689/22 адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.12.2019 року належну пенсію відповідно до довідки виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області" від 18.06.2021 № 33/35-М-26 про розмір грошового забезпечення за листопад 2019 року, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 за прирівняною посадою поліцейського, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення та з урахуванням проведених виплат.

На виконання вказаного судового рішення 24.10.2022 року судом видано виконавчі листи.

06.02.2024 року від позивача надійшла заява в порядку ст.382 КАС України, позивач просить зобов`язати відповідача вжити заходів щодо повного виконання рішення суду, а саме виплати суму заборгованості (яка склалась в результаті перерахунку пенсії з 01.12.2019-30.09.2022) у розмірі 146166,97 грн.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною 1 статті 383 КАС України, передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Правові норми статті 383 КАС України, мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є невиконання судового рішення, яке стало наслідком протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, на якого покладений обов`язок щодо його виконання.

Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, в свою чергу, що має бути підтверджено відповідними доказами.

23.10.2023 року позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату різниці між отриманою пенсією та донарахованою за рішенням суду за період з 01.12.2019 р. по 30.09.2022 р., яка становить 146166,97 грн.

06.11.2023 року відповідач надав відповідь стосовно заявленого та вказав, що виділення коштів щодо виплати заборгованості здійснюється пенсійним фондом в межах наявних бюджетних призначень на цю мету шляхом перерахування коштів за принципом календарної черговості дати набрання рішенням суду законної сили.

Виплата заборгованості на даний час проведена по рішеннях суду, які надійшли до управління по 19.09.2020 року.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі, суд не вбачає протиправності дій або рішень відповідача, оскільки відповідач не заперечує проти необхідності та обов`язку виплати перерахованої пенсії у розмірі 146166,97 грн, а вказує що виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень на цю мету шляхом перерахування коштів за принципом календарної черговості дати надходження судового рішення до боржника, а в межах однієї дати - за прізвищами стягувачів в алфавітному порядку. Виплата заборгованості на даний час проведена по рішенням суду, які надійшли до Головного управління по 19.09.2020 рік включно. Питання виплати різниці пенсії буде вирішуватися після затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2022 рік та виділення бюджетних призначень на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду за зазначений період.

З огляду на вказане відповідач немає реальної можливості в даних період виплатити перераховану суму пенсії, яка становить 146166,97 грн, та не заперечує обов`язку здійснення виплати.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України, порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України.

Отже, виплата пенсійних платежів здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету України з відповідним бюджетним призначенням.

Обставини, які повідомило ГУ ПФУ в Миколаївській області свідчать, що невиплата перерахованої пенсії зумовлена не недбалістю чи неналежним виконанням своїх обов`язків, а власне відсутністю фінансування витрат на виплату пенсій.

Відповідно до ч.6 ст.383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

З огляду на вказане вище, судом не встановлено підстав для задоволення заяви позивача, що подана порядку ст. 383 КАС України по адміністративній справі №400/3689/22.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 241-243, 248, 256, 383 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до П`ятого апеляційного адміністративного.

Суддя В. С. Брагар