Справа № 560/19659/23
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

08 лютого 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2022 рік у кількості З0 діб, та за 2023 рік за 30 діб.

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2022 рік у кількості 30 діб, та за 2023 рік за 30 діб.

3. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 2022- 2023 роки, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день виключення зі списків особового складу, а саме 24.10.2023 року.

4. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022-2023 роки, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день виключення зі списків особового складу, а саме 24.10.2023 року, передбаченої Постановою КМУ №704 від 30.08.2017р. Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем протиправно не виплачена грошова компенсація за дні невикористаної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, передбаченою п. 12 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2022-2023 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день виключення зі списків особового складу 24.10.2023 року.

Ухвалою від 10.11.2023 суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначив за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що разом за 2022-2023 рік позивач має право на 48 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки. Щорічна основна відпустка за 2022-2023 роки позивачу не надавалась, тому при звільненні було нараховано та виплачена компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки.

Вказує, що додаткова винагорода на період дії воєнного стану, передбачена постановою Кабінету Міністрі України від 24.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовця особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" не включається у розрахунок грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Позивач був призваний на військову службу по мобілізації під час дії воєнного стану згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022.

Зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 з 26 лютого 2022 року, наказом командира військової частини НОМЕР_1 №12 від 26.02.2022 року.

Звільнений з військової служби 24 жовтня 2023 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 №307 від 24.10.2023 року.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №307 від 24.10.2023 року щорічна основна відпустка за 2022 рік позивачу не надавалась, щорічна основна відпустка за 2023 рік також не надавалась.

Згідно довідки, наданої відповідачем, щодо використаної щорічної основної відпустки за 2022 та 2023 рік, ОСОБА_1 підлягають компенсації 25 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік та 23 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2023 рік, разом 48 календарних днів.

Згідно довідки щодо використаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022-2023, роки ОСОБА_1 підлягають компенсації 14 календарних днів невикористаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022 рік, 14 календарних днів невикористаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023 рік, разом 28 календарних днів.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №307 від 24.10.2023, позивачу наказано виплатити грошову компенсацію за 48 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2022-2023 роки у сумі 37474 гривні 08 копійок, виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022-2023 роки у сумі 21859 гривень 88 копійок.

Згідно витягу з розрахунково-платіжної відомості №321 на виплату грошового забезпечення за жовтень 2023 року, ОСОБА_1 виплачено грошову компенсацію за 48 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2022-2023 роки у сумі 37474 гривні 08 копійок, та виплачено грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022-2023 роки у сумі 21859 гривень 88 копійок.

Вважаючи, що розрахунок відповідачем здійснений не у повному обсязі, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2022 рік у кількості 30 діб, та за 2023 рік за 30 діб, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 14 ст. 10-1 Закону військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення. При цьому, якщо тривалість відпустки таких військовослужбовців становить більш як 10 календарних днів, їм оплачується вартість проїзду до місця проведення відпустки і назад до місця служби або до обраного місця проживання в межах України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічні основні відпустки та додаткові відпустки в рік звільнення надаються на строки, установлені пунктами 1 та 4 цієї статті.

У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

Абзацами 1, 2 пункту 3 розділу ХХХІ Порядку №260 передбачено, що у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Отже, у випадку звільнення з військової служби у військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) виникає право, зокрема, на грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №307 від 24.10.2023 року щорічна основна відпустка за 2022 рік позивачу не надавалась, щорічна основна відпустка за 2023 рік також не надавалась.

Згідно довідки, наданої відповідачем, щодо використаної щорічної основної відпустки за 2022 та 2023 рік, ОСОБА_1 підлягають компенсації 25 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік та 23 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2023 рік, разом 48 календарних днів.

Отже, суд вважає, що за встановлених у цій справі обставин, немає підстав для нарахування та виплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2022 рік у кількості 30 діб, та за 2023 рік за 30 діб.

Щодо позовних вимог про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022-2023 роки, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди станом на день виключення зі списків особового складу, а саме 24.10.2023 року, передбаченої Постановою КМУ №704 від 30.08.2017р. Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, суд виходить з наступного.

У випадку звільнення з військової служби у військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) виникає право, зокрема, на грошову компенсацію за всі невикористані дні у тому числі додаткової відпустки.

Суд встановив, що згідно довідки щодо використаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022-2023 роки, ОСОБА_1 підлягають компенсації 14 календарних днів невикористаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022 рік, 14 календарних днів невикористаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023 рік, разом 28 календарних днів.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №307 від 24.10.2023, позивачу наказано виплатити виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022-2023 роки у сумі 21859 гривень 88 копійок.

Відповідно до витягу з розрахунково-платіжної відомості №321 на виплату грошового забезпечення за жовтень 2023 року, ОСОБА_1 виплачено виплачено грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022-2023 роки у сумі 21859 гривень 88 копійок.

Отже, наявність у позивача як учасника бойових дій права на компенсацію у грошовій формі невикористаної додаткової відпустки за 2022, 2023 роки учасниками справи не заперечується. У свою чергу, як свідчить зміст указаної частини позовних вимог та їх підстав, позивач вважає, що така компенсація має бути виплачена з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди.

Суд зазначає, що відповідно до п. 6 розд. ХХХI Порядку №260 розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою.

Однак, відповідач вказує, що додаткова винагорода на період дії воєнного стану, передбачена постановою Кабінету Міністрі України від 24.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовця особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" не включається у розрахунок грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки.

Суд звертає увагу, що оскільки відповідно до вже згаданих вище положень ч. 2 ст. 9 Закону винагороди, які мають постійний характер, віднесено до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а норми Порядку №260 не містять застережень щодо включення винагород у розрахунок грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки, можна дійти висновку, що додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», має бути врахована відповідачем при розрахунку компенсації за невикористані дні основної відпустки.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що з метою повного та всебічного захисту прав позивача щодо цієї частини позовних вимог, необхідно зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної основної та додаткової відпусток, з урахуванням додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 №168, з урахуванням раніше виплачених сум.

При прийнятті цього рішення суд також враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 23.09.2023 у справі № 260/3564/22, в якій зазначено, що додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 №168, є однієї із складових грошового забезпечення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної та додаткової відпусток, без урахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 №168

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної основної та додаткової відпусток, з урахуванням додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 №168, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 )

Головуючий суддя В.К. Блонський