Справа № 460/25791/23
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2024 року м. Рівне №460/25791/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доРівненської обласної державної адміністрації в особі Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян Рівненської ОДА
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Рівненської обласної державної адміністрації в особі Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян Рівненської ОДА (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльність Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян Рівненської ОДА щодо заміни ОСОБА_1 посвідчення громадянина (громадянки), який (яка) тимчасово працював (працювала) на території зони безумовного (обов`язкового) відселення у 1986-1987 роках, серії Г, взамін зіпсованого посвідчення серії НОМЕР_1 ; зобов`язання Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян Рівненської ОДА замінити та видати ОСОБА_1 повторне посвідчення громадянина (громадянки), який (яка) тимчасово працював (працювала) на території зони безумовного (обов`язкового) відселення у 1986-1987 роках, серії Г, взамін зіпсованого посвідчення серії НОМЕР_1 .

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що звернулася із заявою до УСЗН Дубенської РДА, в якій просила замінити та видати їй посвідчення громадянина (громадянки), який (яка) тимчасово працював (працювала) на території зони безумовного (обов`язкового) відселення у 1986-1987 роках, у зв`язку із псуванням наявного посвідчення. Наприкінці червня 2023 року надійшов витяг з протоколу, зі змісту якого вбачається встановлення, на думку відповідача, факту безпідставності видачі посвідчення та необхідності його вилучення. З вказаним рішення позивач не погоджується. При цьому позивач вважає, що надав всі необхідні підтверджуючі документи, щоб засвідчити факт роботи на території зони безумовного (обов`язкового) відселення у 1986-1987 роках. За наведених обставин позивач вважає, що йому протиправно відмовлено заміні зіпсованого посвідчення. З підстав наведених у позові, позивач просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи ухвалено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, подав відзив на позовну заяву. На обґрунтування заперечення зазначає, що під час перегляду справи ОСОБА_1 . Комісією було встановлено відсутність такої довідки, яка є підставою видачі посвідчення громадянина (громадянки), який (яка) тимчасово працював (працювала) на території зони безумовного (обов`язкового) відселення у 1986-1987 роках серії Г, то вважає, що Комісією правомірно прийнято рішення про вилучення посвідчення ОСОБА_1 , у зв`язку з встановленням факту його необґрунтованої видачі. Звертає увагу, що на підставі поданої заяви ОСОБА_1 від 12.05.2023 щодо заміни посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії Г, у зв`язку з псуванням посвідчення серії НОМЕР_1 , 09.06.2023 було проведено засідання Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян, за результатами якого прийнято відповідне рішення. Результати розгляду матеріалів ОСОБА_1 оформлені протоколом засідання Комісії № 09/2023 від 09.06.2023, відповідно до якого за результатами голосування присутніх членів комісії було прийнято відповідне рішення, за 7, утримались - 1. Отже, твердження позивача про бездіяльність вищевказаної Комісії с безпідставними та спростовуються Витягом із протоколу № 09/2023 від 09.06.2023 засідання Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється без повідомлення (виклику) сторін, то відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріли по справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом з`ясовано, що відповідно до запису № 2 трудової книжки НОМЕР_2 , позивач 11.06.1986 відряджалася до Київської області, Поліського району по 26.06.1986, для роботи їдальні по обслуговуванню працівників і працюючих безпосередньо по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС (наказ № 121 (а) від 09.06.1986).

Довідкою Млинівського районного споживчого товариства від 20.04.2023 вих. № 29 виданою ОСОБА_2 стверджується, що вона відповідно до наказу № 121 (а) від 09.06.1986 Млинівського комбінату громадського харчування була відряджена на роботу для організації харчування працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в Київську область Поліський район з 11.06.1986 із збереженням заробітної плати.

Випискою від 01.06.2023 вих. № 53 із наказу № 121 (а) від 09.06.1986 Млинівського комбінату громадського харчування від 09.06.1986 стверджується про відрядження ОСОБА_3 кондитера комбінату громадського харчування в Київську область Поліський район з 11.06.1986 із збереженням заробітної плати.

Також, рішенням Млинівського районного народного суду від 07.12.1993, яке набрало законної сили 18.12.1993, встановлено факт перебування ОСОБА_1 в зоні забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС в селищі Поліське Київської області з 11 червня по 26 червня 1986 року.

12.05.2023 ОСОБА_1 звернулася із заявою до начальника УСЗН Дубенської РДА Вовка Ю.В., у якій просила замінити їй посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії Г, у зв`язку із псуванням посвідчення серії НОМЕР_1 , так як вона тимчасово працювала на території зони безумовного відселення у 1986 році. Вказано, що до заяви додано копію паспорта, ідентифікаційного коду, рішення суду, фото, витяг про місце реєстрації, копію трудової книжки.

Відповідно до змісту Витягу із протоколу від 09.06.2023 № 09/2023 засідання Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян вказано про документи, які подані на розгляд комісії, а саме: заявою ОСОБА_1 щодо видачі їй посвідчення замість зіпсованого; завіреною в установленому порядку копією паспорта НОМЕР_3 ; виданого Млинівським РВ УМВС України в Рівненській області від 14 грудня 2000 року; завіреною в установленому порядку копією трудової книжки НОМЕР_4 від 19 січня 1984 року; рішенням Млинівського районного народного суду № 2/253-93 від 07 грудня 1993 року щодо «встановлення факту перебування ОСОБА_1 в зоні забруднення в наслідок аварії на Чорнобильській АЕС в селищі Поліське Київської області з 11 червня по 26 червня 1986 року»; посвідченням громадянина (громадянки), який (яка) тимчасово працював (працювала) на території зони безумовного (обов`язкового) відселення у 1986-1987 роках серія НОМЕР_1 від 17.06.1994.

Вказано, що згідно з даними, зазначеним у трудовій книжці НОМЕР_4 від 19 січня 1984 року ОСОБА_1 з 11.06.1986 до 26.06.1986 була відряджена у Поліський район Київської області для роботи у їдальні з обслуговування працівників, які виконують роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. У рішенні Млинівського районного народного суду № 2/253-93 від 07 грудня 1993 року встановлено лише факт перебування ОСОБА_1 «в зоні забруднення в наслідок аварії на Чорнобильській АЕС в селищі Поліське Київської області з 11 червня по 26 червня 1986 року». Згідно із п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 року № 501 «Про Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадянам, які тимчасово працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 р. не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986 і 1987 років на території зони безумовного (обов`язкового) відселення, за умови, що їх було направлено в цю зону за розпорядженнями міністерств, відомств, виконавчих комітетів обласних Рад народних депутатів, видаються посвідчення рожевого кольору, серія Г, на підставі довідки встановленого зразка (додаток № 1). Після перегляду документів, які надійшли на розгляд комісії, виявлено що у справі відсутня довідка встановленого зразка (додаток № 1), яка є підставою для видачі зазначеного посвідчення. Виходячи із зазначеного, члени комісії вважають що посвідчення громадянина (громадянки), який ( яка) тимчасово працював (працювала) на території зони безумовного (обов`язкового) відселення у 1986-1987 роках серія НОМЕР_1 від 17.06.1994 ОСОБА_1 було видано безпідставно. Відповідно до пункту 4 Положення про комісію з визнання статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян, затвердженого розпорядженням голови Рівненської обласної держаної адміністрації від 21.08.2018 № 559 (зі змінами), та зареєстровано в Головному територіальному управління юстиції у Рівненській області 28.08.2018 № 43/1332, комісія відповідно до покладених на неї завдань: 1) розглядає документи, які відповідно до законодавства є підставою для посвідчень особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян і вкладок до них; 2) приймає рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян і вкладок до них; 3) приймає рішення про вилучення посвідчення відповідної категорії в разі встановлення факту його необґрунтованої видачі. Зважаючи на виявлене під час розгляду документів ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , голова Комісії, запропонувала провести голосування стосовно встановлення факту необґрунтованої видачі та вилучення посвідчення громадянина (громадянки), який (яка) тимчасово працював (працювала) на території зони безумовного (обов`язкового) відселення у 1986-1987 роках серія НОМЕР_1 від 17.06.1994 та відмовити у видачі повторного посвідчення. Голосували: За 7 Проти 0 Утримались 1. Вирішили: встановити факт необґрунтованої видачі та вилучити посвідчення громадянина (громадянки), який (яка) тимчасово працював (працювала) на території зони безумовного (обов`язкового) відселення у 1986-1987 роках серія НОМЕР_1 від 17.06.1994, виданого Рівненською обласною державною адміністрацією) ОСОБА_1 .

Вважаючи порушення відповідачем прав, свобод та інтересів, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначення статусу постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи здійснюється відповідно до статей 9, 11 і 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 9 Закону особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 11 Закону № 796 до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, зокрема, особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями. Перелік видів робіт і місць, де виконувалися зазначені роботи, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Процедуру видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та передбачає видачу посвідчень громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих визначає Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 (далі - Порядок).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадян, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружин (чоловіків) померлих громадян з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, а також опікунам дітей (на час опікунства) померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, і надає право користуватися пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Закон), іншими актами законодавства.

Особам, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 р. не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями, видаються посвідчення Потерпілий від Чорнобильської катастрофи серії Г рожевого кольору (п. 7 Порядку).

За приписами п. 11 Порядку посвідчення видаються уповноваженими органами за зареєстрованим або фактичним місцем проживання особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Посвідчення видаються особам, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 р. не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, що виконувалися за урядовими завданнями, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток 7).

У разі встановлення регіональними комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення цієї комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.

У разі втрати або зіпсування посвідчення замість нього видається повторне посвідчення на підставі раніше поданих документів, зазначених у пункті 11 цього Порядку, особистої заяви (із зазначенням номера та дати видачі посвідчення, поясненням обставин втрати або зіпсування) та опублікованого в пресі повідомлення про визнання посвідчення недійсним (п.12 Порядку).

Пунктом 1 Положення про комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян, затвердженого розпорядженням голови Рівненської обласної державної адміністрації від 21.08.2018 № 559 (зі змінами), та зареєстрованого в Головному територіальному управлінні юстиції у Рівненській області 28.08.2018 № 43/1332 (далі - Положення) визначається, що комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Комісія), це постійно діючий колегіальний орган Рівненської обласної державної адміністрації (далі облдержадміністрація), що розглядає документи для видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, і створений відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кaбiнeту Mінicтpiв України від 11 липня 2018 року № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян».

Пунктами 5- 7 Положення визначається, що комісія має право:

1) одержувати в установленому порядку від органів місцевого самоврядування, органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій інформацію та документи, необхідні для вирішення покладених на неї завдань;

2) виносити за поданням обласної адміністрації на розгляд Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Міністерства соціальної політики України спірні питання щодо визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Засідання Комісії веде голова Комісії, у разі його відсутності заступник голови Комісії.

Голова в межах своєї компетенції:

головує на засіданнях Комісії;

дає доручення, обов`язкові для виконання членами Комісії;

представляє Комісію у відносинах з іншими органами виконавчої влади, організаціями, підприємствами, установами.

Відповідно до пункту 4 Положення комісія відповідно до покладених на неї завдань:

1) розглядає документи, які відповідно до законодавства є підставою для видачі посвідчень особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян і вкладок до них;

2) приймає рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян і вкладок до них;

3) приймає рішення про вилучення посвідчення відповідної категорії в разі встановлення факту його необґрунтованої видачі.

Згідно із пункту 16 рішення Комісії про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається в місячний термін з дня надходження необхідних документів до департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації і є підставою для видачі або відмови у видачі Рівненською обласною державною адміністрацією посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Рішення Комісії приймається не менш як 2/3 голосів членів Комісії, присутніх на засіданні.

Рішення Комісії може бути оскаржено в порядку, встановленому чинним законодавством України.

12.05.2023 позивач звернулася до УСЗН Дубенської РДА із заявою здійснити заміну посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, у зв`язку із його псуванням. Вказано, що до заяви додано копію паспорта, ідентифікаційного коду, рішення суду, фото, витяг про місце реєстрації, копію трудової книжки.

Судом встановлено, що 09.06.2023 рішенням, яке оформлене витягом із протоколу від 09.06.2023 № 09/2023 засіданням Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян встановлено факт необґрунтованої видачі та вилучення посвідчення громадянина (громадянки), який (яка) тимчасово працював (працювала) на території зони безумовного (обов`язкового) відселення у 1986-1987 роках серія НОМЕР_1 від 17.06.1994, виданого Рівненською обласною державною адміністрацією) ОСОБА_1 , оскільки у справі відсутня довідка встановленого зразка (додаток № 1), яка є підставою для видачі зазначеного посвідчення.

У спірному рішенні Комісії вказано про документи, які подані на розгляд комісії, а саме: заява ОСОБА_1 щодо видачі їй посвідчення замість зіпсованого; завірена в установленому порядку копія паспорта НОМЕР_3 , виданого Млинівським РВ УМВС України в Рівненській області від 14 грудня 2000 року, завірена в установленому порядку копією трудової книжки НОМЕР_4 від 19 січня 1984 року, рішення Млинівського районного народного суду № 2/253-93 від 07 грудня 1993 року.

Тобто, предметом спору у даній справі є підставність вилучення у ОСОБА_1 посвідчення через наявність чи відсутність підтверджуючих документів про період її роботи на території зони безумовного (обов`язкового) відселення до 1 липня 1986 р. не менше 14 календарних днів.

Так, відповідно до п. 7 постанови КМ України № 501 від 25.08.1992 «Про Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (чинної на момент видачі вказаного посвідчення) громадянам, які тимчасово працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 р. не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986 і 1987 років на території зони безумовного (обов`язкового) відселення, за умови, що їх було направлено в цю зону за розпорядженнями міністерств, відомств, виконавчих комітетів обласних Рад народних депутатів, видаються посвідчення рожевого кольору, серія Г, на підставі довідки встановленого зразка (додаток № 1 до постанови КМУ № 501 від 25.08.1992).

У матеріалах справи наявна відповідь УСЗН Дубенської РДА від 03.10.2023 на адвокатський запит, з приводу надання копій документів особової справи ОСОБА_1 , до якої в тому числі долучено копію довідки Млинівського районного споживчого товариства від 20.04.2023 вих. № 29, в якій стверджується, що позивач відповідно до наказу № 121 (а) від 09.06.1986 Млинівського комбінату громадського харчування була відряджена на роботу для організації харчування працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в Київську область Поліський район з 11.06.1986 із збереженням заробітної плати.

Суд наголошує, що вказана довідка від 20.04.2023 вих. № 29 засвідчена в установленому порядку структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних державних адміністрацій, містить підписи та печатки уповноважених осіб, вказано, що видана на підставі книги Наказів по Млинівському КГХ за 1982р.

Таким чином, в матеріалах та в особовій справі позивача в УСЗН Дубенської РДА наявні документи, що є підставою для видачі зазначеного посвідчення та підтверджують, що позивач тимчасово працювала з моменту аварії до 1 липня 1986 р. не менше 14 календарних днів, у населеному пункті віднесеному до зони безумовного (обов`язкового) відселення.

Відповідно до положень ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.245 КАС України у справах, в яких позивач оскаржує протиправні дії чи бездіяльність відповідача у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач.

У випадку, коли поданих доказів достатньо для того, щоб зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення чи зробити ту чи іншу дію, суд вправі обрати такий спосіб захисту порушеного права.

Обрана судом форма захисту порушених прав у цьому випадку не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Втручанням у дискреційні повноваження суб`єкту владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб`єкта владних повноважень.

Тобто законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання у таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що прийняте рішення щодо вилучення посвідчення громадянина (громадянки), який (яка) тимчасово працював (працювала) на території зони безумовного (обов`язкового) відселення у 1986-1987 роках серія НОМЕР_1 від 17.06.1994, виданого Рівненською обласною державною адміністрацією) ОСОБА_1 є протиправним, та постановленим без урахувань усіх підтверджуючих документів.

Частиною 2 ст.5 Кодексу визначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на обставини справи та враховуючи положення КАС України суд вважає, що ефективним способом відновлення порушених протиправними діями відповідача прав позивача є визнання протиправним та скасувати рішення, оформлене протоколом засідання Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян Рівненської ОДА № 09/2023 від 09.06.2023 про встановлення факту необґрунтованої видачі та вилучення посвідчення громадянина (громадянки), який (яка) тимчасово працював (працювала) на території зони безумовного (обов`язкового) відселення у 1986-1987 роках серія НОМЕР_1 від 17.06.1994, виданого Рівненською обласною державною адміністрацією) ОСОБА_1 .

Суд погоджується з доводами відповідача, що у даному випадку відсутня бездіяльність бездіяльність Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян Рівненської ОДА, оскільки за результатами поданої позивачем заяви від 12.05.2023, відповідачем прийнято 09.06.2024 відповідне рішення, за результатами засідання комісії.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян Рівненської ОДА замінити та видати ОСОБА_1 повторне посвідчення громадянина (громадянки), який (яка) тимчасово працював (працювала) на території зони безумовного (обов`язкового) відселення у 1986-1987 роках, серії Г, взамін зіпсованого посвідчення серії НОМЕР_1 , то вона задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Цими приписами Основного Закону України втілено загальновідому формулу обмеження дискреційних повноважень органів державної влади (дозволено лише те, що передбачено законом), тобто органи одних гілок державної влади не вправі перебирати на себе функції і повноваження інших гілок влади.

Зважаючи на вказаний конституційний принцип, суд не може підміняти державний орган, приймаючи замість нього рішення та давати вказівки, які свідчили б про вирішення питань, які належить до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Частиною 4 статті 245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки, у відповідності до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тобто, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст. 2 КАС України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Суд звертає увагу, що пунктом 1 Положення визначається, що комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи це постійно діючий колегіальний орган Рівненської обласної державної адміністрації.

Основною формою діяльності Комісії є засідання, які проводяться у разі потреби.

Відтак, суд констатує, що відповідач як колегіальний орган, реалізовує свою діяльність у формі засідань.

Відтак, прийняття рішення за результатами поданої заяви про заміну посвідчення, передує перевірка поданих документів на їх відповідність вимогам законодавства. Суд не може зобов`язати Комісію здійснити заміну та видати ОСОБА_1 повторне посвідчення громадянина, коли достеменно не встановлено, що всі етапи перевірки документів завершені.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку суб`єктів владних повноважень та зобов`язати Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян Рівненської ОДА повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо заміни та видачі повторного посвідчення громадянина (громадянки), який (яка) тимчасово працював (працювала) на території зони безумовного (обов`язкового) відселення у 1986-1987 роках, серії Г, взамін зіпсованого посвідчення серії НОМЕР_1 .

Згідно з нормами ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач приймаючи рішення від 09.06.2023 не діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, і порушив права та інтереси позивача у справі.

Відтак, відповідач діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, визначений чинним законодавством, а вказане рішення не відповідає встановленим ч.3 ст.2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості.

Позивачем під час розгляду справи було частково надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачами.

Враховуючи викладене в його сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.139 КАС України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

При цьому, статтею 134 КАС України передбачає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2).

Разом з тим, частиною 3 статті 134 КАС України регламентовано, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч.5 ст.134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.9 ст.139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до статті 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Так, до матеріалів справи представником позивача приєднано довідку про оплату правничої допомоги адвоката від 30.10.2023 та копію квитанції до прибуткового касового ордера № 44, відповідно до якого ОСОБА_1 сплачено адвокату грошову винагороду (гонорар) в сумі 4000,00грн.

Так, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, заявлених представником позивача, судом встановлено, що витрати позивача на правову допомогу пов`язані з розглядом даної справи, їх розмір є частково обґрунтованими та частково пропорційними до предмета спору, а також частково співмірними з виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Відтак, суд вважає за обґрунтоване стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відповідача, судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 500,00 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Рівненської обласної державної адміністрації в особі Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян Рівненської ОДА про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене протоколом засідання Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян Рівненської ОДА № 09/2023 від 09.06.2023 про встановлення факту необґрунтованої видачі та вилучення посвідчення громадянина (громадянки), який (яка) тимчасово працював (працювала) на території зони безумовного (обов`язкового) відселення у 1986-1987 роках серія НОМЕР_1 від 17.06.1994, виданого Рівненською обласною державною адміністрацією) ОСОБА_1 .

Зобов`язати Комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян Рівненської ОДА повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо заміни та видачі повторного посвідчення громадянина (громадянки), який (яка) тимчасово працював (працювала) на території зони безумовного (обов`язкового) відселення у 1986-1987 роках, серії Г, взамін зіпсованого посвідчення серії НОМЕР_1 , з врахуванням правових висновків викладених у мотивувальній частині рішення суду.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян Рівненської ОДА витрати по сплаті судового збору на суму 536,80грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян Рівненської ОДА судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2500,00 грн.

В задоволенні решти заяви про стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян Рівненської ОДА судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1500,00 грн., відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 07 лютого 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач - Рівненська обласна державна адміністрація в особі: Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи та інших категорій громадян Рівненської ОДА (майдан Просвіти, 1,м. Рівне,Рівненська обл., Рівненський р-н,33013, ЄДРПОУ/РНОКПП 13986712)

Суддя Д.П. Зозуля