Справа № 140/7827/23
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 140/7827/23 пров. № А/857/14241/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Обрізка І.М.,

суддів Іщук Л.П., Судової Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 липня 2023 року прийняте суддею Сорокою Ю.Ю. у місті Луцьку, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вейст-Буд» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення комісії про відмову у реєстрації податкової накладної,-

встановив:

ТОВ «Вейст-Буд» (надалі ТОВ, позивач) звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області ( далі ГУ ДПС у Волинській області ), Державної податкової служби України ( далі ДПС України ) в якому просить: скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Волинській області з питань реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 08 грудня 2022 №7805406/38247777 про відмову у реєстрації податкової накладної (ПН) №4 складеної ТОВ 18 жовтня 2022; зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) ПН №4 від 18 жовтня 2022, яка подавалась ТОВ «Вейст-Буд», днем (датою) її подання на реєстрацію.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07 липня 2023 позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що позивачем надані усі належні документи, які стосуються господарської операції з «Представництвом «ГОКШІН ІНШААТ ГИДА ТУРІЗМ БІЛІШІМ ТЮКЕТІМ МАЛЛАРИ ПАЗАРЛАМА МАДЕНДЖІЛІК BE ПРОЖЕ MЮШАВІPЛIK ХІЗМЕТЛЕРІ САНАЙІ BE ТІДЖАРЕ» (далі Контрагент), які достатні для прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію в ЄРПН ПН № 4 від 18.10.2022. Документи вказують на надання позивачем Контрагенту транспортних послуг, ці первинні документи відповідають встановленим вимогам щодо форми та змісту та у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність відображених у цих документах даних про господарську операцію. Відтак, суд дійшов висновку, що подані позивачем документи для реєстрації ПН №4 від 18.10.2022 підтверджують факт надання позивачем Контрагенту транспортних послуг, а відтак першим правомірно виписано ПН та надіслало її для реєстрації в ЄРПН.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ДПС у Волинській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та порушенням норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що у квитанції вказано: Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Для підтвердження реєстрації податкової накладної позивачем надіслано повідомлення №1 від 05.12.2022 про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої зупинена з додатками в кількості 11 документів. Однак контролюючим органом встановлено, що розрахункові документи, які надавались із повідомленням не відповідають обсягу здійснення операцій згідно податкової накладної. За результатами розгляду поданих документів комісією ГУ ДПС у Волинській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийнято оскаржуване рішення від 08.12.2022 № 7805406/38247777. В графі «додаткова інформація» зазначено : відсутність підтверджуючих документів по вказаній операції, а саме: акти виконаних робіт та замовлення на фактично надані роботи. Апелянт звертає увагу суду на той факт, що до матеріалів судової справи, долучився більш розширений перелік документів, що досліджувався Комісією ДПС при прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідач вважає, що оскаржуване рішення Комісії про реєстрацію або відмову в реєстрації розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є обґрунтованим та прийнятим з дотриманням вимог чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити в позові.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ТОВ «Вейст-Буд» було засноване 28.05.2012 та зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, . 01.09.2012 ТОВ «Вейст-Буд» зареєстровано платником податку на додану вартість.

Основним видом діяльності ТОВ «Вейст-Буд» є: КВЕД 38.21 оброблення та видалення безпечних відходів, КВЕД 38.11. Збирання безпечних відходів.

17.10.2022 в межах здійснення господарської діяльності, ТОВ «Вейст-Буд» (Виконавець) підписано договір №1 про надання послуг з «Представництвом «ГОКШІН ІНШААТ ГИДА ТУРІЗМ БІЛІШІМ ТЮКЕТІМ МАЛЛАРИ ПАЗАРЛАМА МАДЕНДЖІЛІК BE ПРОЖЕ MЮШАВІPЛIK ХІЗМЕТЛЕРІ САНАЙІ BE ТІДЖАРЕ» (Замовник).

Згідно Договору Виконавець зобов`язується за завданням Замовника надати транспортні послуги на об`єкті Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти та здійснити оплату прийнятих робіт.

Відомості про послуги визначено п.2.1. зазначеного Договору, зокрема вказується, що детальним переліком послуг, які Виконавець надає Замовнику є: транспортні послуги техніки (вантажні авто бульдозер, екскаватор).

Розділом 3 Договору визначено ціну та умови оплати по Договору. Так, вартість визначається сторонами по факту їх надання, що фіксується у актах про надані послуги (пункт 3.1.) Акт про надані послуги підписується сторонами у 10 (десяти) денний строк з моменту їх надання (пункт 3.2. Договору).

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що Замовник зобов`язаний перерахувати суму передоплати (аванс) ) зазначену в виставлених рахунках на протязі 3 (трьох днів).

18 жовтня 2022 на виконання умов Договору, на підставі виставленого ТОВ «Вейст-Буд» рахунку СФ-0000008 від 17.10.2022, «Представництвом «ГОКШІН ІНШААТ ГИДА ТУРІЗМ БІЛІШІМ ТЮКЕТІМ МАЛЛАРИ ПАЗАРЛАМА МАДЕНДЖІЛІК BE ПРОЖЕ MЮШАВІPЛIK ХІЗМЕТЛЕРІ САНАЙІ BE ТІДЖАРЕ» було перераховано Виконавцю передоплату за транспортні послуги в сумі 222 000,00 грн, в тому числі ПДВ 37000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №372 від 18.10.2022.

Відповідно до вимог статті 201 ПК України позивачем було сформовано податкову накладну №4 від 18.10.2022 на суму 222000,00 грн, в тому числі ПДВ 37000,00 грн та подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно із квитанцією від 11.11.2022 реєстрація ПН №4 від 18.10.2022 в ЄРПН була зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 ПК України у зв`язку із тим, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

З метою реєстрації зупиненої податкової накладної позивачем надіслано письмові пояснення (повідомлення) від 29.11.2022 №29/11-22 та копії документів на підтвердження реальності здійснення господарської операції, а саме: договір №01 від 17.10.2022 про надання транспортних послуг, рахунок №СФ-0000008 від 17.10.2022, виписку з банківського рахунку ТОВ «Вейст-Буд» про надходження передоплати від Замовника, договір оренди техніки №17/10/22 від 17.10.2022, згідно якого ТОВ «Вейст-Буд» орендує у ТОВ «Сервіс Будтранс» техніку, а саме: екскаватор, бульдозер, та акт приймання-передачі техніки, яка є предметом оренди по зазначеному договору та технічні паспорти на техніку.

Однак, за результатами розгляду вказаних документів Комісією ГУ ДПС у Волинській області прийнято рішення від 08 грудня 2022 №7805406/38247777 про відмову у реєстрації ПН №4 від 18.10.2022 в ЄРПН з підстав ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури /інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. В додатковій інформації зазначено, що відсутні підтверджуючі документи по вказаній операції, а саме: акти виконаних робіт та замовлення на фактично надані послуги.

Не погодившись з такими діями відповідача позивач звернувся з позовом до суду.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 14.1.160 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Платник податку зобов`язаний на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно із абзацами першим-третім пункту187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Отож, відповідно до абзацу першого пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин (абзац десятий пункту201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

01.02.2020 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 № 1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165).

Відповідно до абзацу 1 пункту 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Згідно з пунктом 7 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації (пункт 10 Порядку №1165).

Відповідно до пункту 11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Згідно з пунктом 25 Порядку № 1165 Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Як вбачається зі змісту квитанцій про зупинення реєстрації податкової накладної у цій справі, підставою для такого зупинення став пункт 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Відповідно до пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток №3 до Порядку № 1165), підставою для зупинення реєстрації податкових накладних є: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/ розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/ зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Відтак, з аналізу пункту 1 Критеріїв ризиковості слідує, що здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку, чого вимагає пункт 11 Порядку № 1165.

Апеляційний суд вважає безпідставними зупинення реєстрації ПН, оскільки на підтвердження відображених підстав та обставин для зупинення реєстрації податкової накладної відповідач не привів жодних доказів та мотивів, які б дозволяли дійти висновку про порушення позивачем визначеного пунктом 1 названого Додатку до Порядку № 1165 критерію ризикованості.

Контролюючим органом не наведено обґрунтування того, що обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податкових накладних/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, які/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 в отриманих податкових накладних/ розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС, що свідчить про необґрунтованість таких квитанцій.

Апеляційний суд вважає необґрунтованим віднесення господарських операцій до відповідного критерію, що визначений пунктом 1 Критеріїв ризиковості господарських операцій.

Щодо зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної відомостей про те, що відповідні коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг, відсутні у таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу постачання, то зі змісту пунктів 12, 14 Порядку № 1165 слідує, що подання зазначеної таблиці є правом, а не обов`язком платника податку.

При цьому, доказів того, що обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбаного товару/послуги та обсягу його постачання відповідачами не надано.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що надіслані на адресу позивача квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних не відповідають вимогам, що встановлені до них пунктом 11 Порядку № 1165 в частині необхідності зазначення критерію їх ризиковості здійснення операцій, на підставі якого зупинено реєстрацію податкових накладних в Реєстрі, із обґрунтованим належними доказами розрахованим показником за цим критерієм, якому відповідає платник податку.

Станом на дату прийняття оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації ПН набув чинності наказ Міністерства фінансів України № 520 від 12 грудня 2019 (далі - Порядок № 520), яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 названого Порядку № 520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 4 Порядку № 520).

Згідно Порядку № 520, перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Апеляційний суд зазначає, що у кожному окремому випадку перелік таких документів є індивідуальним.

При цьому, форма рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбачена у додатку до Порядку № 520, чітко встановлює, що документи, які не надано, необхідно підкреслити. А отже контролюючий орган повинен визначити конкретно ті документи, яких не надано платником податків.

Як наслідок оскаржувані рішення не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості, що породжує неоднозначне трактування, яке, у свою чергу, перешкоджає платнику податків своєчасно і повністю виконати власні обов`язки та скористатися своїми правами, передбаченими податковим законодавством, що регулює порядок реєстрації податкових накладних.

Відтак, посилання відповідача про ненадання позивачем необхідного пакету документів господарської операції позивача є необґрунтованими та безпідставним.

Із змісту оскаржуваного рішення, якими відмовлено у реєстрації ПН слідує, що підставою для його прийняття слугувало ненадання платником податку копій документів, при цьому без підкреслення яких саме.

Однак, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи позивачем надіслано письмові пояснення (повідомлення) від 29.11.2022 №29/11-22 та копії документів на підтвердження реальності здійснення господарської операції, а саме: договір №01 від 17.10.2022 про надання транспортних послуг, рахунок №СФ-0000008 від 17.10.2022, виписку з банківського рахунку ТОВ «Вейст-Буд» про надходження передоплати від Контрагент, договір оренди техніки №17/10/22 від 17.10.2022, згідно якого ТОВ «Вейст-Буд» орендує у ТОВ «Сервіс Будтранс» техніку, а саме: екскаватор, бульдозер, та акт приймання-передачі техніки, яка є предметом оренди по зазначеному договору та технічні паспорти на техніку.

Надані документи позивачем на підтвердження реальності здійснення операції по відмовленій ПН, містять перелік документів, що були надіслані позивачем. Серед яких наявні договори, платіжні доручення, договір оренди техніки та інші.

Вказані первинні документи відповідають встановленим вимогам щодо форми та змісту та у колегії суддів відсутні підстави ставити під сумнів достовірність відображених у цих документах даних про господарську операцію.

Як слідує із змісту оскаржуваного рішення, відповідачем не здійснювався аналіз наданих позивачем документів на предмет їх належності, а також не враховано надані платником податків пояснення.

Таким чином, правових підстав для винесення оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації ПН в Єдиному реєстрі податкових накладних не встановлено.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 23 жовтня 2018 у справі № 822/1817/18, від 21 травня 2019 у справі № 0940/1240/18, від 02 липня 2019 у справі № 140/2160/18.

Щодо доводів апелянта про те, що на розгляд Комісії ГУ ДПС у Волинській області не було надано документів, поданих позивачем у цій справі, то колегія суддів зазначає, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН не витребовувалися такі документи, а пропозиція щодо надання документів є загальною, не конкретизованою та формальною, яка за своїм змістом дублює припис підпункту 3 пункту 11 Порядку № 1165.

При цьому, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Адже, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результати розгляду цієї справи не робить висновків щодо реальності господарських операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.

З усталеної судової практики, викладеної у постановах Верховного Суду від 12 листопада 2019 у справі № 816/2183/18, від 21 травня 2019 у справі № 0940/1240/18, від 18 лютого 2020 у справі № 360/1776/19, від 27 квітня 2020 у справі № 360/1050/19, від 18 червня 2020 у справі № 824/245/19-а вбачається, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Апеляційний суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 липня 2023 року у справі 140/7827/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Н. М. Судова-Хомюк