Справа № 440/933/24
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

07 лютого 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/933/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 від 06 лютого 2024 року про відвід судді Чеснокової А.О. у справі №440/933/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неправомірного застосування обмежень пенсії максимальним розміром та невиплати з 18 жовтня 2022 року нарахованої щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14 липня 2021 року № 713;

зобов`язати відповідача виплатити позивачу з 18 жовтня 2022 року щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", у розмірі 2000,00 грн без обмеження максимальним розміром перерахованої пенсії та з урахуванням проведених виплат.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року позовну заяву залишено без руху через невідповідність останньої вимогам статей 160-161 КАС України.

06 лютого 2024 року позивачем подано заяву про відвід судді Чеснокової А.О. від розгляду справи № 440/933/24.

В обґрунтування вказаної заяви позивачем зазначено, що 25.01.2024 Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації та автоматизованого розподілу його позовної заяви від 22.01.2024 по справі №440/933/24 була визначена суддя Чеснокова А.О. всупереч ст.37 КАС України та з порушенням ч.1 п.5 ст.36 КАС України, яка брала участь у вирішенні адміністративної справи №440/4720/23 до того ж самого відповідача і з тим самим предметом спору після скасування прийнятого нею рішення постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року, що свідчить про недопустимість повторної участі судді у розгляді цієї адміністративної справи. Враховуючи, що його позовні вимоги носять додатковий характер і стосуються лише виплати без обмежень максимального розміру уже нарахованих пенсійних виплат з 18.10.2022 р. по скасованому попередньому рішенню судді Чеснокової А.О. у справі №440/4720/23 на підставі постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2023 р., а тому просить вирішити питання у порядку та у відповідності з вимогами КАС України.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою суду (у складі судді Чеснокової А.О.) від 07 лютого 2024 року для вирішення питання про відвід судді Чеснокової Анни Олександрівни заяву ОСОБА_1 про відвід судді передано для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2024 для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Чеснокової А.О. призначено суддю Ясиновського І.Г.

Відповідно до частин восьмої та одинадцятої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне розглянути заяву про відвід судді Чеснокової А.О. у справі №440/933/24 в порядку письмового провадження.

Надаючи оцінку підставам заявленого відводу, суд виходить з такого.

Відповідно до частин першої та другої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Частиною третьою вказаної статті передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з частинами першою та другою статті 36 названого Кодексу суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Частиною четвертою статті 36 КАС України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на те, що доводи позивача, які наведені в заяві про відвід судді Чеснокової А.О., фактично зводяться до незгоди з прийняттям суддею рішення у іншій справі, а саме: №440/4730/23 за позовом ОСОБА_1 , яке скасовано постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2023, суд доходить висновку, що обставини, на які посилається позивач, не свідчать про упередженість чи необ`єктивність судді у справі №440/933/24 та не можуть бути підставою для відводу судді відповідно до частини четвертої статті 36 КАС України.

Крім того, у рішенні у справі "Білуха проти України" від 09 листопада 2006 року Європейський суд з прав людини зазначив, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50).

Отже, заяви про відвід судді не можуть ґрунтуватися лише на припущеннях про упередженість чи необ`єктивність судді, а повинні містити відповідні докази на підтвердження заявлених доводів.

Заявником не надано до суду жодних доказів, які підтверджують упередженість або необ`єктивність судді Чеснокової А.О. при розгляді справи №440/933/24.

Таким чином, доводи позивача про необ`єктивність та упередженість судді Чеснокової А.О. ґрунтуються виключно на суб`єктивних уявленнях та припущеннях, не підтверджених відповідними доказами.

Стосовно тверджень позивача, що суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередніх рішення, постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі.

При цьому, суд зазначає, що ця норма застосовується, зокрема, нового розгляду тієї самої справи судом першої інстанції після скасування попередніх рішень, а не інших справ, при вирішенні яких можуть бути враховані судові рішення.

В той же час, заявник посилається на обставини різних справ. Однак, як вже наголошувалося судом раніше, Кодекс адміністративного судочинства України містить імперативні норми, якими чітко визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Тобто, скасування рішення судді Чеснокової А.О. у одній справі (№440/4730/23) не може бути підставою для відводу цієї судді в іншій справі (№440/933/24) де позивачем виступає одна і та ж особа, оскільки це прямо визначено Кодексом адміністративного судочинства України.

Про існування інших, передбачених статтями 36-37 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для відводу судді Чеснокової А.О. заявник не зазначав.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 від 06 лютого 2024 року про відвід судді Чеснокової А.О. у справі №440/933/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії необґрунтована, а тому задоволенню не підлягає.

Частиною дванадцятою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 від 06 лютого 2024 року про відвід судді Чеснокової А.О. у справі №440/933/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Справу передати судді Чесноковій А.О. для продовження вирішення питання щодо розгляду.

Копію цієї ухвали направити учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя І.Г. Ясиновський