Справа № 334/11334/23
Суддя: Телегуз С. М.
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 05.02.2024
Провадження № 2-а/334/13/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої: судді Телегуз С.М., за участю секретаря судового засідання Міщенко А.О., розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за уточненим адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови серія ЕНА №1069214 від 05.12.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

12.12.2023 року до суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Савченко А.Ю. про скасування постанови серія ЕНА №1069214 від 05.12.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

13.12.2023 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

26.12.2023 року до суду звернувся ОСОБА_1 з уточненим адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови серія ЕНА №1069214 від 05.12.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

В уточненому позові посилався на те, що постановою інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Савченко А.Ю., яка діяла від імені Управління патрульної поліції в Запорізькій обласні, серія ЕНА №1069214 від 05.12.2023 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ч.1 ст.127 КУпАП за те, що 05.12.2023 року о 09:32:43 в м. Запоріжжя по вул. Звенігородська 15, ніби то було здійснено перехід проїзної частини в забороненому ПДР України місці, а саме поза пішохідним переходом, чим було порушено вимоги п.4.7 ПДР України - Порушення пішоходами правил переходу проїзної частини.

Вважає, що зазначена постанова не відповідає фактичним обставинам справи, а також винесена з порушеннями вимог КУпАП, ПДР України та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення.

При прийнятті рішення працівником поліції допущено неповноту при з`ясуванні обставин справи, а також однобічність у дослідженні доказів по справі, які йому надано не було, також порушено порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення, а саме обидва працівника поліції не представилися, службові посвідчення з їх прізвищами, посадами та номерами посвідчень не надали.

Ніякого розгляду справи по суті не було взагалі, а лише було виказано з боку поліцейських звинувачення та погрози на його адресу на предмет того, що якщо в нього не було до цього адміністративних правопорушень та відповідних стягнень, то вони будуть.

Докази і насамперед відеодокази не досліджувались та йому не відкривались, що свідчить про упередженість та протиправність дій посадової особи при розгляді вказаної справи. В якості доказів працівників поліції при складанні протоколу було зазначена боді-камера 474982, але під час вказаної події обидва поліцейських, що фіксували подію та потім складали протокол, знаходилися в поліцейському авто на відстані більше 100 метрів на початку, а потім вже під`їхали з протилежної полоси і тому фактично нагрудна камера не мала достатнього куту обзору і тому відео, яке вона зафіксувала, не може в повній мірі висвітлити хід та усі обставини події, що розглядається, тому зазначена в постанові боді-камера 474982 має бути визнана неналежним та недопустимим доказом.

Крім того, на вказаній ділянці дороги найближчі пішохідні переходи знаходяться на відстані більше ніж один кілометр.

Прохав скасувати постанову серії ЕНА № 1069214 від 05.12.2023 року, винесену інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Савченко А.Ю., закрити справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КУпАП у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП; судові витрати у розмірі 536,80 грн. стягнути з відповідача.

27.12.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження.

08.01.2024 року до суду звернувся представник відповідача Управління патрульної поліції в Запорізькій області Назаренко М.М. з відзивом на позов, в якому посилалися на те, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню. Так, 05.12.2023 року під час несення служби інспектор УПП в Запорізькій області виявив, що ОСОБА_1 не виконав вимоги ПДР України здійснив перехід проїзної частини в невстановленому місці поза пішохідним переходом, чим порушив п.4.7 ПДР України. Доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення належним чином спростовані відеозаписом з відеореєстратора, який встановлений у службовому автомобілі, та є беззаперечним доказом вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Прохали відмовити у задоволенні позову, розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача.

05.02.2024 року в судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити, суду пояснив, що дана ділянка дороги є дорогою у спальному житловому масиві, де проживає велика кількість людей, в тому місці немає пішохідних переходів, найближчий перехід знаходиться на відстані більше одного кілометру, тому дотримання вимог п.4.7 ПДР України не може вважатись законним, також він має обмеження щодо перебування на ногах, що підтверджується медичним висновком, інкриміноване йому правопорушення не створило небезпечної чи аварійної ситуації іншим учасникам дорожнього руху, дорога була абсолютно пуста.

05.02.2024 року представник відповідача Управління патрульної поліції в Запорізькій області в судове засідання не з`явився, 08.01.2024 року подали відзив на позов, в якому прохали розгляд справи проводити за відсутності представника.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.12.2023 року постановою серії ЕНА №1069214 Інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Савченко А.Ю. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 255 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КУпАП, а саме: 05.12.2023 року о 09:32:53 в м. Запоріжжя, вул. Звенигородська 15, пішохід здійснив перехід проїзної частини поза пішохідним переходом, чим порушив п.4.7 ПДР України Порушення пішоходами правил переходу проїзної частини.

Позивач свою вину у вчиненому правопорушенні не визнає, вважає, що для притягнення до відповідальності були відсутні будь-які правові підстави, оскільки відсутні докази на підтвердження його вини у вчиненні правопорушення, крім того, дана ділянка дороги є дорогою у спальному житловому масиві, де проживає велика кількість людей, в тому місці немає пішохідних переходів, найближчий перехід знаходиться на відстані більше одного кілометру, тому дотримання вимог п.4.7 ПДР України не може вважатись законним, також він має обмеження щодо перебування на ногах, що підтверджується медичним висновком, інкриміноване йому правопорушення не створило небезпечної чи аварійної ситуації іншим учасникам дорожнього руху, дорога була абсолютно пуста.

Представник відповідача у поданому відзиві вважає, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, постанова є обґрунтованою, винесена на підставі та у порядку, передбаченому законодавством.

Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно ч.1 п.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно ч.1 ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Відповідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч.1 ст.127 КУпАП непокора пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно п.4.1 ПДР України пішоходи повинні рухатися по тротуарах і пішохідних доріжках, тримаючись правого боку.

Згідно п.4.7 ПДР України пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

Однак, згідно п.4.8 ПДР України якщо в зоні видимості немає переходу або перехрестя, а дорога має не більше трьох смуг руху для обох його напрямків, дозволяється переходити її під прямим кутом до краю проїзної частини в місцях, де дорогу добре видно в обидва боки, і лише після того, як пішохід упевниться у відсутності небезпеки.

Згідно п.4.14 ПДР України пішоходам забороняється: а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід; в) допускати самостійний, без нагляду дорослих, вихід дітей дошкільного віку на проїзну частину; г) переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження; ґ) затримуватися і зупинятися на проїзній частині, якщо це не пов`язано із забезпеченням безпеки дорожнього руху; д) рухатися по автомагістралі чи дорозі для автомобілів, за винятком пішохідних доріжок, місць стоянки і відпочинку.

З наявних матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КУпАП, відповідачем не доведена, оскільки позивачу інкримінується порушення вимог п.4.7 ПДР України - здійснення переходу проїзної частини поза пішохідним переходом, в той час як судом після дослідження відеозапису події встановлено, що в місці переходу проїзної частини позивачем в зоні видимості немає переходу або перехрестя, і дорога має не більше трьох смуг руху для обох його напрямків, тому ОСОБА_1 правомірно переходив дорогу під прямим кутом до краю проїзної частини в місці, де дорогу добре видно в обидва боки, після того, як він упевнився у відсутності небезпеки згідно вимог п.4.8 ПДР України, при цьому порушень п.4.14 ПДР України ним допущено не було, тому були відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що будь-яких доказів правомірності свого рішення відповідно ч.2 ст.77 КАС України відповідачем до суду не надано.

Посилання представника відповідача у відзиві на те, що доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення належним чином спростовані відеозаписом з відеореєстратора, який встановлений у службовому автомобілі - не може бути належним доказом у справі, оскільки не спростовує встановлених обставин справи.

Таким чином, суд доходить висновку, що поліцейським при розгляді справи про адміністративне правопорушення не з`ясовано всі обставини, передбачені ст.280 КУпАП, у зв`язку з чим безпідставно та неправомірно винесено Постанову серії ЕНА №1069214 від 05.12.2023 року про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 255 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КУпАП.

А тому суд відповідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності скасовує рішення суб`єкта владних повноважень і закриває справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем у справі сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн. відповідно квитанції до платіжної інструкції № 43367308 від 12.12.2023 року.

Тому, з огляду на те, що судове рішення ухвалене на користь позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, то з відповідача Управління патрульної поліції в Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 5-9, 20, 77, 139, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, ст.ст. 7, 127, 245, 280, 283-284, 287-293 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Уточнений адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області про скасування постанови серія ЕНА №1069214 від 05.12.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову серії ЕНА №1069214, винесену 05.12.2023 року Інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Савченко А.Ю., про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 255 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КУпАП, - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , за ч.1 ст.127 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КУпАП.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно ч.4 ст.286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09 лютого 2024 року.

Суддя: С.М.Телегуз