Справа № 140/3997/22
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 140/3997/22 пров. № А/857/17639/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Виконавчого комітету Луцької міської ради на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

суддя у І інстанції Воліндер Ф.А.,

час ухвалення судового рішення не зазначено,

місце ухвалення судового рішення м. Луцьк,

дата складення повного тексту рішення 29 вересня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради (далі Виконком) від 20 жовтня 2021 року №836-1 Про квартирний облік громадян, яким внесено зміни до рішення відповідача від 22 квітня 2021 року №322-1 Про квартирний облік громадян, виклавши пункт 8 у такій редакції: 8. У зв`язку із поданням відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, з квартирного обліку ОСОБА_1 , який перебуває у загальній та пільговій чергах з 29 травня 2014 року та з 06 квітня 2020 року, зняти;

зобов`язати відповідача поновити позивача на квартирній черзі з 29 травня 2014 року (загальна черга).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року у справі № 140/3997/22, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, позов було задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Виконкому від 20 жовтня 2021 року №836-1 Про квартирний облік громадян, яким внесено зміни до рішення відповідача від 22 квітня 2021 року №322-1 Про квартирний облік громадян в частині: пункт 10.1. Внести зміни до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 22 квітня 2021 року №322-1 Про квартирний облік громадян, виклавши пункт 8 у такій редакції: 8. У зв`язку із поданням відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, з квартирного обліку ОСОБА_1 , який перебуває у загальній та пільговій чергах з 29 травня 2014 року та з 06 квітня 2020 року, зняти.

Зобов`язано Виконком поновити ОСОБА_1 на квартирній черзі з 29 травня 2014 року (загальна черга).

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 жовтня 2021 року у справі №161/9335/21, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року, визнано незаконним та скасовано рішення Виконкому Про квартирний облік громадян від 22 квітня 2021 року №322-1 у частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 , який на квартирному обліку для отримання державного житла перебував із сім`єю у складі двох чоловік (він, ОСОБА_2 - син); зобов`язано Виконком поновити ОСОБА_1 із сім`єю у складі двох чоловік (він, ОСОБА_2 - син) на квартирному обліку, а отже визнано право позивача на поновлення його на квартирному обліку з 29 травня 2014 року у загальній черзі, та зобов`язує відповідача привести у відповідність квартирну чергу.

Разом із тим, позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення Виконкому від 20 жовтня 2021 року №836-1 Про квартирний облік громадян, яким внесено зміни до рішення відповідача від 22 квітня 2021 року №322-1 Про квартирний облік громадян, підлягає задоволенню частково, оскільки лише пункт 8 стосується ОСОБА_1 .

У апеляційній скарзі Виконком просив скасувати вказане рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що у зв`язку з ліквідацією квартирного обліку в Управлінні МВС України у Волинській області було прийнято рішення Виконкому від 19 липня 2017 року «Про квартирний облік громадян», яким включено ОСОБА_1 у список квартирної черги при виконавчому комітеті міської ради для отримання житла з 29 травня 2014 року (підстава взяття на квартирний облік п.п. 6 пункту 13 Правил обліку), як такого, що проживає у гуртожитку.

Громадською комісією з житлових питань при виконавчому комітеті Луцької міської ради зроблений висновок про подання позивачем відомостей, що не відповідають дійсності, оскільки в результаті обстеження матеріально-побутових умов позивача, встановлено, що за адресою, за якою ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку ( АДРЕСА_1 ), він не проживає і не має можливості проживати, так як відсутня визначена заявнику житлова площа (кімната/квартира), а він був формально зареєстрований і фактично проживає з сином та дружиною за адресою АДРЕСА_2 у квартирі, що належить дружині на праві власності та відповідає нормі жилої площі, визначеної статтею 47 Житлового кодексу Української PCP, тобто забезпечений житлом.

На цій підставі було прийнято рішення Виконкому від 20 жовтня 2021 року №836-1 «Про квартирний облік громадян», яким внесено зміни до рішення від 22 квітня 2021 року № 322-1, та додатково знято позивача з черги для отримання державного житла з 29 травня 2014 року при Виконкомі, оскільки встановлено обставини, що свідчили про помилковість взяття позивача на чергу у 2014 році.

Окрім того, рішення від 20 жовтня 2021 року № 836-1 «Про квартирний облік громадян» прийняте було Виконкомом до прийняття рішення Луцького міськрайонного суду від 12 жовтня 2021 року та врегульовувало питання щодо перебування ОСОБА_1 , що на той момент перебував у загальній та пільговій черзі з 29 травня 2014 року та з 06 квітня 2020 року.

У рішенні суду від 29 вересня 2022 року у справі № 140/3997/22 зазначено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 12 жовтня 2021 року № 161/9335/21, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року, визнано право позивача на поновлення його на квартирному обліку з 29 травня 2014 року у загальній черзі та зобов`язано Виконком привести у відповідність квартирну чергу.

Проте, рішенням Виконкому від 23 березня 2022 року № 161-1 «Про квартирний облік громадян» було повністю виконане рішення Луцького міськрайонного суду від 12 жовтня 2021 року, скасовано рішення від 22 квітня 2021 року № 322-1 та поновлено позивача із сім`єю у складі 2-х чоловік (він, ОСОБА_2 - син) на квартирному обліку в загальній та пільговій чергах з 06 квітня 2020 року.

Зазначеним рішенням суду визнано незаконним та скасовано лише рішення Виконкому від 22 квітня 2021 року № 322-1 у частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 , який на квартирному обліку для отримання державного житла перебував із сім`єю у складі 2-х чоловік (він, ОСОБА_2 - син). Разом із тим, виконавши рішення Луцького міськрайонного суду від 12 жовтня 2021 року та поновивши позивача на квартирному обліку з 06 квітня 2020 року, було вирішено питання щодо подвійності його взяття на квартирний облік.

ОСОБА_1 разом із сином взято на квартирний облік, як внутрішньо переміщену особу, та прийнято його на квартирний облік для одержання житла від 06 квітня 2020 року (рішення Виконкому від 10 червня 2020 року № 275- 1), що надає право на отримання компенсації за придбання житла відповідно до пункту 9 Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб з числа учасників бойових дій, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 18 квітня 2018 року № 280.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції та слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 є учасником бойових дій (посвідченням серії НОМЕР_1 від 13 березня 2020 року) та з 06 квітня 2020 року у складі сім`ї із сином ОСОБА_2 перебуває на квартирному обліку на підставі рішення Виконкому №275-1 від 10 червня 2020 року.

При цьому на підставі пункту 5 рішення Виконкому від 19 липня 2017 року №396-1 у зв`язку із ліквідацією квартирного обліку в УМВС України у Волинській області позивач був включений у список квартирної черги при виконавчому комітеті міської ради для отримання державного житла з 29 травня 2014 року.

Попри те, рішенням Виконкому №322-1 від 22 квітня 2021 року Про квартирний облік громадян (пункт 8) ОСОБА_1 було знято з квартирного обліку з огляду на подання ним відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік.

Однак, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 жовтня 2021 року у справі №161/9335/21, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року, позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення Виконкому Про квартирний облік громадян від 22 квітня 2021 року №322-1 у частині зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 , який на квартирному обліку для отримання державного житла перебував із сім`єю у складі двох осіб (він, ОСОБА_2 - син). Зобов`язано Виконкому поновити ОСОБА_1 із сім`єю у складі двох осіб (він, ОСОБА_2 - син) на квартирному обліку.

Рішенням Виконкому від 20 жовтня 2021 року №836-1 Про квартирний облік громадян вирішено внести зміни до рішення Виконкому від 22 квітня 2021 року №322-1 Про квартирний облік громадян, виклавши пункт 8 у такій редакції: 8. У зв`язку із поданням відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, з квартирного обліку ОСОБА_1 , який перебуває у загальній та пільговій чергах з 29 травня 2014 року та з 06 квітня 2020 року, зняти.

02 грудня 2021 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67736163, якою зобов`язано Виконком поновити ОСОБА_1 із сім`єю у складі двох осіб на квартирному обліку.

На виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 жовтня 2021 року відповідачем прийнято рішення від 23 березня 2022 року №161-1, яким поновлено на квартирному обліку для отримання державного житла, як внутрішньо переміщену особу з числа учасників бойових дій, ОСОБА_1 з сім`єю у складі 2 осіб (він, ОСОБА_2 син) у загальній та пільговій чергах з 06 квітня 2020 року.

ОСОБА_1 не погодився із поновленням його на квартирному обліку лише з 06 квітня 2020 року вказаним рішенням відповідача та звернувся до адміністративного суду з позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

На підставі аналізу матеріалів справи та позицій сторін, викладених у заявах по суті справи, апеляційний суд дійшов переконання, що на стадії апеляційного перегляду суть публічно-правового спору, що розглядається, зводиться до перевірки висновку суду першої інстанції про необхідність поновлення позивача на квартирній черзі з 29 травня 2014 року, а не з 06 квітня 2020 року.

При цьому саме право ОСОБА_1 на перебування у квартирній черзі Виконкомом фактично не оспорюється, оскільки про це зазначено у його рішенні від 23 березня 2022 року №161-1.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із приписами статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Статтею 31 Житлового кодексу УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, було передбачено, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Згідно із частиною 1 статті 36 Житлового кодексу УРСР облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

За правилами частин 1, 4 статті 43 Житлового кодексу УРСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Питання щодо постановлення громадян, які потребують поліпшення житлових умов, на квартирний облік та порядок надання їм жилих приміщень на час виникнення спірних правовідносин врегульовувалися Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими постановою Ради Міністрів УРСР і Української ради профспілок від 11 грудня 1984 року №470 (далі Правила №470).

Згідно із пунктом 13 Правил №470 потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які:

1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок;

2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам;

3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї;

4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів;

5) які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності;

6) які проживають у гуртожитках;

7) які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім`ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі, старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати);

8) внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 та особи з інвалідністю внаслідок війни, визначені в пунктах 10 14 частини другої статті 7, та члени їх сімей, а також члени сімей загиблих, визначені абзацами четвертим восьмим, чотирнадцятим, шістнадцятим-двадцять другим пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. Житло може бути надане, якщо виділено фінансування з бюджету на окремі програми для окремих категорій населення.

У відповідності до пункту 18 Правил № 470 для постановки на квартирний облік необхідно подати заяву та ряд документів, зокрема довідку з місця проживання про склад сім`ї та прописку; копію посвідчення УБД/ особи з інвалідністю внаслідок війни / члена сім`ї загиблого; копію паспорту та ідентифікаційного коду; у разі наявності членів сім`ї довідки про те, чи перебувають вони на квартирному обліку за місцем роботи.

Залежно від конкретної підстави постановки на облік:

для учасника бойових дій довідку про участь в АТО; для особи з інвалідністю після війни або члена сім`ї загиблого копії посвідчень; довідку соц.захисту про перебування на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги; для внутрішньо переміщених осіб копії довідок про перебування на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб;

акт обстеження житлових умов;

оригінал висновку лікарсько-консультативної комісії про наявність тяжкої форми хронічного захворювання;

довідка / виписка з рішення виконавчого комітету місцевої Ради про невідповідність жилого приміщення встановленим санітарним та технічним нормам;

копія договору піднайму/найму жилого приміщення;

копія технічного паспорту квартири або копії сторінок технічного паспорту будинку, свідоцтво про право власності.

Виключний перелік випадків, коли особа та члени її сім`ї знімаються із квартирного обліку передбачено статтею 40 Житлового кодексу Української РСР, а саме :

1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення;

11) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку;

2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту;

3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР;

4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання;

5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Арґументам Виконкому щодо можливості зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку з огляду на подання ним відомостей, які стали підставою для взяття його на облік, що не відповідають дійсності, були предметом дослідження у справі №161/9335/21, за наслідками вирішення якої було визнано право позивача на перебування на квартирному обліку.

У відповідності до приписів частини 2 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Водночас апеляційний суд звертає увагу на те, що Виконком не заперечує того, що ОСОБА_1 перебуває у нього на квартирному обліку як в загальній, так і в пільговій черзі, чим визнає право позивача на покращення житлових умов.

Підсумовуючи викладене, на думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Виконавчого комітету Луцької міської ради залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року у справі № 140/3997/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 07.02.2024