Справа № 400/3100/18
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/3100/18

Головуючий в І інстанції: Птичкіна В.В.

Дата та місце ухвалення рішення: 05.12.2022 р. м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України за період з 01.01.2016 року по 03.08.2018 року, зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України за період з 01.01.2016 року по 03.08.2018 року, зобов`язання відповідача при проведенні перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України за період з 01.01.2016 року по 03.08.2018 року врахувати базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01.01.2008 року.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 03.08.2018. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2016 по 03.08.2018 року, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01.01.08.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задоволено частково. Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року скасовано та прийнято нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

07.11.2019 року у даній справі судом видано виконавчий лист, строк пред`явлення до виконання три роки.

20.11.2023 року засобами поштового зв`язку позивач направив до Миколаївського окружного адміністративного суду заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В обґрунтування заяви зазначено, що Військова частина НОМЕР_1 використала свої дискреційні повноваження на власний розсуд та здійснила перерахунок і виплату індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у Військовій частині НОМЕР_1 в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року з врахуванням січня 2016 року, як базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, а не січня 2008 року - дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», тому, виникла необхідність у примусовому виконанні постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2019 року у справі № 400/3100/18, проте, строк пред`явлення виконавчого листа у справі № 400/3100/18 сплив під час дії воєнного стану. Позивач вказує, що він є учасником бойових дій та відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента від 24 лютого 2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» мобілізований у першу хвилю (оперативні резервісти, колишні військовослужбовці та ветерани АТО та ООС). Позивач зазначає, що на даний час проходить військову службу за призовом по мобілізації, постійно перебуває у місці служби у зв`язку відбиттям збройної агресії з боку збройних сил Російської Федерації, що обмежує належну реалізацію його процесуальних прав. Таким чином, позивач вважає, що ним з поважних причин пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа у даній справі до примусового виконання.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року заяву ОСОБА_1 задоволено, поновлено ОСОБА_1 строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом 07.11.2019 року у справі № 400/3100/18.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права, порушенні норм процесуального права.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Також, позивачем подана заява про повернення апеляційної скарги без розгляду у зв`язку з її невідповідністю вимогам п. 3 ч. 2 ст. 296 КАС України в частині зазначення відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 372, ч. 1 ст. 373 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 1, п. 1 ч. 1 ст. 3, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Таким чином, стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, пропущений строк може бути поновлено за наявності причин, визнаних судом поважними.

У розумінні норм КАС України, поважними причинами пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання вважаються об`єктивно непереборні обставини, які не залежали від волевиявлення особи, що звернулась із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та слугували дійсно істотними перешкодами чи труднощами в дотримання нею строків пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року у даній справі визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

07.11.2019 року у даній справі судом видано виконавчий лист.

З урахуванням наведених положень Закону № 1404-VIII та дати набрання законної сили судового рішення у даній справі, строк для пред`явлення виконавчого листа у даній справі до примусового виконання становить три роки, тобто, до 11.10.2022 року.

Таким чином, строк для пред`явлення виконавчого листа у даній справі до примусового виконання сплинув 12.10.2022 року.

Позивач вказує на те, що строк пред`явлення виконавчого листа у справі № 400/3100/18 сплив під час дії воєнного стану.

Позивач зазначає, що він є учасником бойових дій та відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента від 24 лютого 2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» мобілізований у першу хвилю (оперативні резервісти, колишні військовослужбовці та ветерани АТО та ООС), на даний час проходить військову службу за призовом по мобілізації, постійно перебуває у місці служби у зв`язку відбиттям збройної агресії з боку збройних сил Російської Федерації, що обмежує належну реалізацію його процесуальних прав.

Таким чином, позивач вважає, що ним з поважних причин пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа у даній справі до примусового виконання.

Суд першої інстанції погодився з наведеними доводами позивача.

Колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, з огляду на викладене.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, який затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває на теперішній час.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 від 15.09.2015 року, позивач у справі є учасником бойових дій.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2022 року № 48, відповідно до мобілізаційного плану та Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення військового стану», 28 лютого 2022 року ОСОБА_1 , начальника служби пожежної безпеки, зараховано до списків особового складу частини, з вказаної дати позивач приступив до виконання службових обов`язків.

Як зазначає позивач та не спростовується відповідачем у справі - Військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_1 постійно перебуває у місці служби у зв`язку відбиттям збройної агресії з боку збройних сил Російської Федерації, що обмежує належну реалізацію його процесуальних прав.

За встановлених обставин, оскільки строк для пред`явлення виконавчого листа у даній справі до примусового виконання становить три роки, тобто, до 11.10.2022 року та сплинув 12.10.2022 року, проте, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, який затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, позивач у справі є учасником бойових дій та відповідно до мобілізаційного плану 28 лютого 2022 року його зараховано до списків особового складу військової частини, з вказаної дати позивач приступив до виконання службових обов`язків, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що зазначені заявником причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у поданій заяві є поважними.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції надав правильну оцінку доводам заявника про визнання причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність поновлення такого строку.

В апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що на виконання судового рішення у даній справі 21.11.2019 року позивачу виплачено індексацію у сумі 4435,68 грн., тобто, рішення суду фактично виконано, а позивач у 2019 році до примусового виконання виконавчий лист не звертав, що свідчить про те, що він погодився з розміром та порядком виконання судового рішення.

Відповідач зазначає, що на момент нарахування індексації в розмірі 4435,68 грн., а не бажаної позивачем 80000 грн., позивач не мав поважних причин щодо не відновлення порушення його прав усіма передбаченими чинним законодавством способами у 2019 році.

На думку відповідача, у спірному випадку позивачем не доведено поважності причин непред`явлення до примусового виконання виконавчого документу з 21.11.2019 року (дата нарахування індексації) до 28.02.2022 року (мобілізація позивача).

Відповідач вважає, що позивач в розумний термін не захистив свої порушені, на його думку, права та не навів обґрунтованих причин не звернення до органів виконавчої служби або до суду в порядку КАС України.

Проте, колегія суддів не погоджується з вказаними доводами апелянта.

Так, колегія суддів наголошує, що строк для пред`явлення виконавчого листа у даній справі до примусового виконання становить три роки - до 11.10.2022 року.

Позивач мав право на пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання протягом всього трирічного строку, встановленого чиним законодавством для примусового виконання виконавчого листа у даній справі, - до 11.10.2022 року, а не лише в 2019 році, як вказує відповідач, коли ним було нараховано та виплачено позивачу індексацію.

Водночас, у зв`язку з введенням в Україні військового стану з 24.02.2022 року та з огляду на те, що позивач у справі є учасником бойових дій та відповідно до мобілізаційного плану 28 лютого 2022 року його зараховано до списків особового складу військової частини, та з вказаної дати позивач приступив до виконання службових обов`язків, ОСОБА_1 з поважних причин був позбавлений належним чином реалізувати своє право на пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання з лютого 2022 року, в період, коли строк для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання ще тривав.

Позбавлення позивача права з об`єктивних причин пред`явити виконавчий листа до примусового виконання в період з лютого 2022 року, коли строк для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання ще тривав, є підставою для поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Колегія суддів зазначає, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43). Неможливість особою домогтися виконання судового рішення, винесеного на її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

В свою чергу, доводи відповідача щодо не реалізації позивачем свого права на пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання у 2019 році після нарахування індексації відповідачем на підставі рішення суду не спростовують наведених вище обставин та висновків суду, оскільки у позивача було наявне право на пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання протягом всього трирічного строку, яким він скористатись у повному обсязі не зміг з поважних причин.

Також, колегія суддів наголошує, що позивач оспорює обставини щодо фактичного та повного виконання судового рішення у даній справі та це питання не підлягає вирішенню при розгляді заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому, колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача щодо виконання рішення суду у даній справі.

Що стосується посилань відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивач звертався з повторною позовною заявою до суду у зв`язку з незгодою з нарахованою сумою індексації на виконання судового рішення у даній справі, однак, судовим рішенням у справі № 400/398/23, яке набрало законної сили 17.06.2023 року, закрито провадження у справі та роз`яснено позивачу, що питання виконання судового рішення у справі № 400/3100/18 має вирішуватись в рамках такої справи, а не шляхом звернення з новим позовом, колегія суддів зазначає, що наведені обставини не є підставою для відмови у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання у даній справі за наведених вище поважних причин.

Крім того, колегія суддів вважає, що обставини щодо повторного звернення позивача з позовною заявою до суду у зв`язку з незгодою з нарахованою сумою індексації та закриттям провадження за таким позовом із роз`ясненням позивачу, що питання виконання судового рішення у справі № 400/3100/18 має вирішуватись в рамках такої справи навпаки свідчать про наявність між сторонами спору щодо належного виконання судового рішення у даній справі та з огляду на те, що ОСОБА_1 з поважних причин був позбавлений належним чином реалізувати своє право на пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання з лютого 2022 року, в період, коли строк для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання ще тривав, є підстави для поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у даній справі наявні підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для задоволення заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання колегія суддів відхиляє.

Що стосується посилань відповідача в апеляційній скарзі на те, що ним фактично не було отримано засобами поштового зв`язку заяву про поновлення строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа згідно доданої позивачем до такої заяви квитанції про відправлення відповідачу цієї заяви у зв`язку з неправильним зазначенням позивачем поштового індексу військової частини, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

У даній справі розглядається питання щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

За правилами ч. 3 ст. 376 КАС України суд розглядає заяву про поновлення пропущеного строку в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року прийнято до розгляду заяву позивача про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання та призначено судове засідання для розгляду такої заяви на 04.12.2023 року на 10 год. 00 хв.

Згідно ч. 7 ст. 18, ч. 11 ст. 251 КАС України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

За даними КП «ДСС» відповідач у справі Військова частина НОМЕР_1 має зареєстрований електронний кабінет, що визнається відповідачем в апеляційній скарзі.

Згідно даних КП «ДСС», заява позивача про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання приєднана Миколаївським окружним адміністративним судом до електронної справи 24.11.2023 року.

В апеляційній скарзі відповідач самостійно посилається на обставини щодо доставлення заяви позивача про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання до електронного кабінету Військової частини НОМЕР_1 .

Також, ухвала Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року про прийняття до розгляду заяви позивача про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання та призначення судового засідання для розгляду такої заяви на 04.12.2023 року на 10 год. 00 хв. доставлена до електронного кабінету Військової частини НОМЕР_1 - 30.11.2023 року.

Проте, відповідач своїм правом на подання відзиву/заперечень на заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання та прибуття до суду у судове засідання не скористався.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що обставини щодо неотримання відповідачем, як він зазначає, саме засобами поштового зв`язку копії заяви позивача про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції у даній справі.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, оскільки доводи апеляційної скарги спростовуються наведеними висновками суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви позивача про повернення апеляційної скарги без розгляду у зв`язку з її невідповідністю вимогам п. 3 ч. 2 ст. 296 КАС України в частині зазначення відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, оскільки ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 та підстав для повернення апеляційної скарги без розгляду після відкриття апеляційного провадження судом апеляційної інстанції не встановлено. Колегія суддів враховує, що у Військової частини НОМЕР_1 наявний електронний кабінет, про що свідчать дані ДСС та матеріали справи.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 376 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 без розгляду відмовити.

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 08.02.2024 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька