Справа № 160/14021/23
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2024-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 160/14021/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року в адміністративній справі №160/14021/23 (головуючий суддя І першої інстанції Олійник В.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 21.06.2023 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 6 наказу ГУ НП в Дніпропетровській області від 07.06.2023 року №1052к про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Криворізького РУН ГУНП в частині, що стосується його;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Дніпропетровській області від 12.06.2023 року №381о/с про звільнення його з 12.06.2023 року за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію»;

- поновити його на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області;

- стягнути з відповідача на його користь грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 13.06.2023 року по дату винесення судового рішення;

- звернути до негайного виконання рішення суду в частині його поновлення на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №4 Криворізького районного управління ГУНП в Дніпропетровській області та в частині стягнення з відповідача на його користь грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 29550,00 грн..

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано пункт 6 наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 07 червня 2023 року №1052к про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в частині, що стосується майора поліції ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Дніпропетровській області від 12 червня 2023 року №381о/с про звільнення оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_1 з 12 червня 2023 року.

Поновлено майора поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області з 13 червня 2023 року.

Стягнуто з ГУНП в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 13 червня 2023 року по 21 вересня 2023 року.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 , майора поліції, на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №4 Криворізького районного управління ГУНП в Дніпропетровській області та в частині стягнення з ГУНП в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць, допущено до негайного виконання.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Скаржник вказує, що з огляду на допущенні позивачем дисциплінарні правопорушення, спірні накази були прийняті правомірно та у відповідності з приписами чинного законодавства. Також апелянтом зазначено, що судом першої інстанції у прийнятому рішенні не враховано спеціальне законодавство, яке регламентує порядок проходження служби в поліції, тому враховуючи допущенні порушення позивачем та вжитті до нього дисциплінарні заходи є дискреційним правом начальника ГУ НП в Дніпропетровській області. Крім того, звертає увагу, що при прийнятті рішення судом першої інстанції не враховувались приписи пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року №13, в частині не визначення в рішенні суми про оплату праці, з якої необхідно утримати податки та інші обов`язкові платежі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.11.2015 року №1 о/с був призначений старшим оперуповноваженим Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 07.11.2015 року.

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області є суб`єктом владних повноважень, яке в даних правовідносинах реалізує надані Законом України «Про Національну поліцію» повноваження.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 12 травня 2023 року, 15 травня 2023 року та 16 травня 2023 року поліцейськими УП ГУНП на підставі наказу ГУ НП України від 12.01.2022 року №55, а також на виконання завдань, визначених у протоколі наради керівництва ДП НП України від 15 березня 2023 року №6, спільно з поліцейськими Дніпропетровського управління внутрішньої безпеки ДВБ НП України, проведено заходи щодо перевірки організації службової діяльності у Криворізькому РУП ГУНП та відділеннях поліції №№1, 2, 3, 4 районного управління поліції.

За результатами проведених заходів встановлено, що керівництвом та окремими поліцейськими кримінальної поліції належна увага вказаному напрямку службової діяльності не приділяється, внаслідок чого мають місце недоліки та порушення.

У подальшому виявлені недоліки та порушення під час перевірок поліцейськими УП ГУНП були вказані у доповідній записці від 29 травня 2023 року №50/1-493 «Про результати проведених заходів підтримки і контролю у Криворізькому РУП ГУНП та відділеннях поліції №№1, 2, 3, 4 районного управління поліції».

Дисциплінарною комісією ГУ НП відповідно до наказу ГУ НП від 31.05.2023 року №1199 проведено службове розслідування у письмовому провадженні за відомостями, вказаними у доповідній записці УП ГУНП від 29.05.2023 року №50/1-493, під час якого встановлено, що у відділенні поліції №4 Криворізького РУП ГУНП виявлені факти порушення вимог наказу НП України від 12.10.2018 року №945 «Про затвердження переліку відомостей, що становлять службову інформацію в системі Національної поліції України».

У справі контрольно-спостережного провадження (220 н/т від 08 січня 2023 року) «Щодо організації роботи з попередження та розкриття злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів на території Саксаганського району м.Кривого Рогу», витяги з посадових інструкцій оперуповноваженого СКП ВП майора поліції М. Харченка та оперуповноваженого СКП ВП майора поліції М.Торовського без зазначення грифу секретності.

Крім цього, СКСП ведеться у порушення вимог пункту 22 розділу VI «Інструкції про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативними підрозділами Національної поліції України», затвердженої наказом МВС України від 05.05.2016 року №07.

Перевіркою стану протидії наркозлочинності (за лінією роботи закріплено майора поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) на території обслуговування ВП №4 Криворізького РУП встановлено, що за жодною інформацією або рапортом поліцейським сектору дізнання або слідчого відділенням ВП не відкрито жодного кримінального провадження.

Оперуповноваженим СКП ВП майором поліції М.Торовським за вказаний час встановлено лише 3 особи, причетних до кримінальних правопорушень даної категорії та жодної інформації від джерела оперативної інформації не отримано, справи оперативного обліку відсутні, що вказує на вкрай неефективну роботу вказаних працівників.

Під час перевірки виявлені факти передчасного списання до справи ВП матеріалів ЄО без проведення будь-якої перевірки.

28 грудня 2022 року до ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що сусіди виготовляють наркотики.

При цьому, у електронному рапорті інспектора - чергового ВП капітана поліції В.Мітькова зазначено, що інформацію передано до СКП ВП для розгляду.

У подальшому розгляд зазначеного матеріалу ЄО керівництвом було доручено оперуповноваженому СКП ВП майору поліції М.Торовському, який належну перевірку за ним не провів, а обмежився лише складанням рапорту про те, що під час проведення оперативно - профілактичних заходів поруч з будинком, де проживає заявник, підозрілих осіб та осіб, схожих на тих, що вживають наркотичні засоби, не виявлено, двері квартири ніхто не відчинив та в подальшому матеріал списані до справи ВП.

Також без належної перевірки оперуповноваженим СКП ВП майором поліції М.Торовським розглянуті аналогічні повідомлення громадян про виготовлення або торгівлю наркотиків (ЄО ВП від 24.02.2023 року №3299, від 26.02.2023 №3431 та від 28.02.2023 №3409 ) та списані до справи ВП.

Крім цього, встановлені факти не проведення належної перевірки та списання висновками матеріалів до справи ВП під час розгляду оперуповноваженим СКП ВП майором поліції М.Торовським за №1914 від 01.02.2023 року, №512 від 05.01.2023 року, №1810 від 30.01.2023 року, №4282 від 11.03.2023 року, №4171 від 10.03.2023 року, №1518 від 25.01.2023 року, №2113 від 05.02.2023 року, №2068 від 04.02.2023 року, №2136 від 06.02.2023 року, №2226 від 07.02.2023 року, №2385 від 09.02.2023 року, №2353 від 09.02.2023 року, №2538 від 12.02.2023 року, №2371 від 09.02.2023 року.

Перевіркою журналу доручень слідчих СВ встановлено факти виконання доручень слідчих понад встановлені терміни: майор поліції М.Торовський - одне доручення.

Перевіркою журналів вихідних та внутрішніх несекретних документів №868, 894/2, 905/3, встановлено, що від майора поліції М.Торовського ініціативних рапортів щодо виявлення, розкриття злочинів та правопорушень не надходило.

Опитаний під час службового розслідування оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції ГУНП ОСОБА_1 щодо неналежної перевірки за матеріалами ЄО окремо зазначив, що ним всі звернення за матеріалами ЄО були відпрацьовані та висновками списані до справи, так як при перевірці звернень не було отримано інформації, яка б свідчила про наявність ознак злочину.

Вивченням послужного списку майора поліції ОСОБА_1 встановлено, що останній за час служби притягувався до дисциплінарної відповідальності 29 разів.

Дисциплінарною комісією ГУ НП встановлено, що майору поліції ОСОБА_1 було відомо про вимоги НП та ГУНП щодо недопущення фактів порушення службової дисципліни та дій, що можуть призвести до приниження авторитету Національної поліції, а тому останній мав усвідомлювати, що здійснення з його боку будь-яких дій, які вказують на необ`єктивність та упередженість, а також ті, що викликають сумнів у належному виконанні ним службових обов`язків, призведе до приниження авторитету органу Національної поліції, та, як наслідок, до притягнення останнього до суворої відповідальності, аж до звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до пункту 6 наказу ГУ НП від 07.06.2023 року №1052к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Криворізького РУП ГУНП» за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої статті 15, абзацу 2 частини першої статті 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 1 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 6 розділу VI Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 року №575, пункту 12 розділу 2 посадової інструкції №45.4/2-204дск, присяги працівника поліції, що виразилось у не проведенні об`єктивної та повної перевірки за заявами, зареєстрованими до ЄО № 26221 від 28.12.2022 року, №3299 від 24.02.2023 року, №3431 від 26.02.2023 року, №3409 від 28.02.2023 року, №1914 від 01.02.2023 року, №512 від 05.01.2022 року, №1810 від 30.01.2023 року, №4282 від 11.03.2023 року, №4171 від 10.03.2023 року, №1518 від 25.01.2023 року, №2113 від 05.02.2023 року, №2068 від 04.02.2023 року, №2136 від 06.02.2023 року, №2226 від 07.02.2023 року, №2385 від 09.02.2023 року, №2353 від 09.02.2023 року, №2538 від 12.02.2023 року, №2371 від 09.02.2023 року, невиконанні доручення слідчого в встановлений термін, неналежній організації роботи по протидії незаконному обігу наркотичних речовин, тобто скоєнні в умовах воєнного часу проступку, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, застосовано до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції ГУНП майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 12.06.2023 року №381 о/с «По особовому складу» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» майора поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції, з 12 червня 2023 року.

Не погодившись з вказаними вище наказами, позивач оскаржив такі накази до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Статтею 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Приписам частин першої та другої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі по тексту - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Приписами ч.ч. 1-3, 7 статті 19 Дисциплінарного статуту встановлено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування, визначена Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893 (далі по тексту- Порядок № 893).

Згідно п.1 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п. 1, 13 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що недотримання працівником Національної поліції службової дисципліни, неналежне виконання обов`язків поліцейського, має наслідком вчинення ним дисциплінарного проступку та можливості подальшого притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності. При цьому, обставини дисциплінарного проступку мають встановлюватись під час службового розслідування.

Колегія суддів зазначає, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте, його застосування є переважним (дискреційним) правом начальника ГУНП, здійснюється з урахуванням обставин у справі та потребує наведення фактів неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 12.12.2019 року у справі №816/70/16, від 01.04.2020 року у справі №806/647/15, від 21.01.2021 року у справі №826/4681/18.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та прийняття спірних наказів були висновки відповідача щодо порушення останнім службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої статті 15, абзацу 2 частини першої статті 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 1 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 6 розділу VI Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 року №575, пункту 12 розділу 2 посадової інструкції №45.4/2-204дск, Присяги працівника поліції, що виразилось у не проведенні об`єктивної та повної перевірки за заявами, зареєстрованими до ЄО № 26221 від 28.12.2022 року, №3299 від 24.02.2023 року, №3431 від 26.02.2023 року, №3409 від 28.02.2023 року, №1914 від 01.02.2023 року, №512 від 05.01.2022 року, №1810 від 30.01.2023 року, №4282 від 11.03.2023 року, №4171 від 10.03.2023 року, №1518 від 25.01.2023 року, №2113 від 05.02.2023 року, 2068 від 04.02.2023 року, №2136 від 06.02.2023 року, №2226 від 07.02.2023 року, № 2385 від 09.02.2023 року, №2353 від 09.02.2023 року, №2538 від 12.02.2023 року, №2371 від 09.02.2023 року, невиконанні доручення слідчого у встановлений термін, неналежній організації роботи по протидії незаконному обігу наркотичних речовин, тобто скоєнні в умовах воєнного часу проступку, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам.

При цьому, враховуючи факти та обставини, встановлені під час службового розслідування та обране за його результатами дисциплінарне стягнення щодо позивача, апеляційний суд зазначає про не врахування відповідачем в повному обсязі характеру проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, у зв`язку з чим до позивача безпідставно застосовано найсуворіше дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що такий вид дисциплінарного стягнення не є співмірним з тими порушеннями, які допустив позивач під час виконання обов`язків поліцейського та які встановлені під час службового розслідування.

Висновок службового розслідування не містить визначення ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, інформації щодо розміру заподіяної шкоди, якщо така існувала.

Колегія суддів знов зазначає, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте, таке застосування в даному випадку необгрунтовано у висновку щодо неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність визнання протиправним та скасування пункту 6 наказу ГУ НП в Дніпропетровській області від 07.06.2023 року №1052к в частині, що стосується ОСОБА_1 , і як наслідок, визнання протиправним та скасування наказу ГУ НПї в Дніпропетровській області від 12.06.2023 року №381о/с.

Щодо поновлення на посаді, яку позивач обіймав на момент звільнення, та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, апеляційний суд зазначає наступне.

За приписами частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до статті 240-1 КЗпП України у разі, коли працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку, але поновлення його на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника), виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.

Одночасно орган, який розглядає трудовий спір, визнає працівника таким, якого було звільнено за пунктом 1 статті 40 цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду від 20.01.2021 у справі №804/958/16 зазначено, що з аналізу статті 235 КЗпП України вбачається, що в разі встановлення незаконного звільнення, суд обмежений правами щодо поновлення такого працівника на посаді, а саме, суд може поновити таку особу лише на роботі, з якої працівника було звільнено.

Враховуючи протиправність наказу відповідача про звільнення позивача зі служби, наявні правові підстави для поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №4 Криворізького районного управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, з наступного дня після звільнення, а саме з 13 червня 2023 року.

У пункті 32 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

При цьому, суд зобов`язаний обрахувати розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки «стягнення» передбачає вказівку конкретної суми на відміну від «зобов`язання нарахувати та виплатити».

Натомість, суд першої інстанції, приймаючи рішення про стягнення з ГУНП в Дніпропетровській області на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 13 червня 2023 року по 21 вересня 2023 року, не обрахував та не визначив суму такого стягнення, як і не визначив розмір заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць, допускаючи рішення суду до негайного виконання.

Відтак рішення суду в цій частині належить скасуванню.

Визначаючи розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, суд апеляційної інстанції виходить з того, що при обчисленні належної до виплати суми застосовуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року.

Згідно довідки ГУ НП в Дніпропетровської області від 15.08.2023 року №2086 середньоденне грошове забезпечення позивача станом на 12.06.2023 року складає 299,47 грн. (а.с.194).

Період вимушеного прогулу позивача обраховується, починаючи з дня звільнення - з 13.06.2023 року по день прийняття рішення суду про поновлення позивача на роботі, тобто по 21.09.2023 року.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 15 лютого 2019 у справі №826/6583/14, суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Крім того, справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, а суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

Отже, стягненню підлягає сума середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу без утримання податків та інших обов`язкових платежів.

Таким чином, розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню на користь позивача за час вимушеного прогулу становить 21861,31 грн. (299,47 грн. х 73 дня).

Розмір заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць згідно довідки відповідача становить 8984,00 грн..

Відповідно до частини четвертої статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню на користь позивача.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини першої статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною четвертою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року в адміністративній справі №160/14021/23 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року в адміністративний справі №160/14021/23 в частині стягнення з ГУНП в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 13 червня 2023 року по 21 вересня 2023 року скасувати, та в цій частині постановити нове рішення.

Стягнути з Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області (вул. Троїцька, буд.20а, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49101, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.06.2023 року по 21.09.2023 року в розмірі 21861 (двадцять одна тисяча вісімсот шістдесят одна) гривень 31 копійок, без утримання податків й інших обов`язкових платежів.

В абзаці шостому резолютивної частини рішення після слів «в межах суми стягнення за один місяць» додати слова та цифри « 8984 (вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок без утримання податків й інших обов`язкових платежів».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя Т.І. Ясенова