Справа № 300/6082/23
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" лютого 2024 р. справа № 300/6082/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Сиплайнзахід" до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним і скасування податкових повідомлення-рішень від 14.07.2023 за №№521/33000703, 522/3300703, -
Приватне підприємство "Сиплайнзахід" (надалі по тексту також - позивач, ПП "Сиплайнзахід", підприємство, платник податків, суб`єкт господарювання) звернулося в суд з адміністративним позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (надалі по тексту також відповідач, контролюючий орган, податковий орган, ДПС) про визнання протиправними і скасування податкових повідомлення-рішень від 14.07.2023 за №№521/33000703, 522/3300703 (надалі по тексту також - оскаржувані податкові повідомлення-рішення).
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно, з порушенням норм матеріального права, правової процедури та невірного встановлення дійсних обставин, за наслідками проведення фактичної перевірки ПП "Сиплайнзахід" з питань дотримання платником податків законодавства в частині виробництва, обліку, обігу, зберігання та транспортування підакцизних товарів за місцями здійснення діяльності (Івано-Франківська область, Надвірнянський район, с. Поляниця, Івано-Франківська область, Яремчанська міська рада, ТК "Буковель", та Івано-Франківська область, Надвірнянський район, м. Надвірна, вулиця Майданська, будинок 5), прийнято податкові повідомлення-рішення від 14.07.2023 за №№521/33000703, 522/3300703, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 000 000,00 гривень (зберігання пального без наявності ліцензії) і в сумі 1 020,00 гривень відповідно (несвоєчасне подання повідомлення про об`єкт оподаткування).
За доводами позивача, для оцінки наявності в діях суб`єкта господарювання складу правопорушення у вигляді здійснення діяльності зі зберігання пального без отримання відповідної ліцензії, з`ясуванню підлягають місце та спосіб його зберігання, мета придбання, технічні характеристики використаних для цього споруд (обладнання, ємностей), обсяги споживання, закупівлі та обставини використання пального. Ці обставини складають об`єктивну та суб`єктивну сторони правопорушення. Сам по собі факт придбання та використання товариством пального не є достатніми для його кваліфікації як зберігання пального без отримання відповідної ліцензії.
Разом з цим, Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 за №481/95-ВР (надалі по тексту також Закон №481/95-ВР) не визначає, що саме розуміється під власним споживанням пального, а також під поняттям "споруди", "обладнання", "ємності". При цьому, якщо загальні визначення понять "споруда" і "обладнання" є більш чітко окресленими, то поняття "ємність" таким не є і за загальним правилом охоплює абсолютно усі споруди, обладнання, резервуари чи інші пристрої, які мають щонайменшу місткість, до яких можна віднести і паливні баки автомобілів, обладнання, пристроїв. Тому застосування такого поняття в абсолютному значенні у Законі №481/95-ВР робить його вимоги непередбачуваними для суспільства, позаяк кожен суб`єкт господарювання, який придбав пальне і використовує його, зобов`язаний отримати ліцензію на зберігання пального, що однак суперечить правовому змісту запровадження державою вимог щодо ліцензування діяльності зі зберігання пального, метою чого було, зокрема, підвищення контролю за обігом пального не тільки у розрізі суб`єктів господарювання, які займаються такою діяльністю, але й місць, на яких провадиться діяльність зі зберігання пального. У зв`язку з тим, що Закон №481/95-ВР не дає чіткого розуміння, які саме місця слід вважати місцем зберігання пального, на кожне з яких суб`єкт господарювання зобов`язаний отримати ліцензію, підлягають врахуванню норми Податкового кодексу України, які надають визначення поняттям, пов`язаним з обігом пального, зокрема й місць його зберігання.
Як стверджує позивач, підприємство не здійснювало зберігання палива, оскільки постачальники заправляли його через орендований паливозаправник одразу в баки виробничого устаткування і транспортних засобів. Згідно з підпунктом "г" пункту 14.1.6 статті 14 Податкового кодексу України паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої не має статусу акцизного, а тому підприємство не є розпорядником акцизного складу. Відтак, ПП "Сиплайнзахід", не здійснюючи реалізації пального третім особам, а лише використовуючи його для потреб господарської діяльності, не є платником акцизного податку, відповідно не є розпорядником акцизного складу. Висновок відповідача про зберігання позивачем пального в місцях, на які не отримувалися відповідні ліцензії, базується лише на обставинах придбання позивачем пального та наявності в нього на балансі стаціонарної ємності. Під час проведення фактичної перевірки відповідачем не встановлено факт фізичного зберігання позивачем пального у стаціонарній ємності за вказаний в акті перевірки період.
Щодо застосування штрафних санкцій за несвоєчасне подання повідомлення форми 20-ОПП, то позивач вказує, що подання таких повідомлень не було предметом перевірки, призначеної наказом відповідача №123 від 23.05.2023. Таким чином, акт є протиправним в частині висновку про порушення підприємством пункту 63.3 статті 63 ПК України, оскільки метою та предметом фактичної перевірки не були та не могли бути питання дотримання порядку подання повідомлення за формою 20- ОПП. Крім того, стаття 117 ПК України не передбачає штрафних санкцій за несвоєчасне неподання відповідних документів (тільки за неподання). Норми Податкового кодексу України не встановлюють строки подання повідомлення за формою №20-ОПП, що в свою чергу виключає одну з необхідних складових для притягнення, особи до відповідальності згідно пункту 117.1 статті 117 ПК України.
З наведених підстав позивач вважає оскаржувані рішення протиправними, у зв`язку з чим просив позов задовольнити і скасувати податкові повідомлення-рішення від 14.07.2023 за №№521/33000703, 522/3300703.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.09.2023 відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України) відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.108-109).
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву від 22.09.2023 за №1487/5/33-00-05-09, який надійшов на адресу суду 25.09.2023 із відповідними письмовими доказами (а.с.114-118, 119-138). Контролюючий орган не погоджується із доводами платника податків, наведеними у позовній заяві, та вказує на наступні обставини.
Як стверджує відповідач, посадовими особами Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків проведено фактичну перевірку ПП "Сиплайнзахід" з питань дотримання платником податків законодавства в частині виробництва, обліку, обігу, зберігання та транспортування підакцизних товарів за місцями здійснення діяльності (Івано-Франківська область, Надвірнянський район, с. Поляниця, Івано-Франківська область, Яремчанська міська рада, ТК "Буковель" та Івано-Франківська область, Надвірнянський район, м. Надвірна, вулиця Майданська, будинок 5). За наслідком проведення такої перевірки складено акт від 08.06.2023 за №376/33-00-07-03-РРО/37586805, де зафіксовані порушення вимог частини 1 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" і підпункту 66.5 статті 66 Податкового кодексу України. А саме перевіркою встановлено:
- несвоєчасне подання повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (форми 20-ОПП) щодо об`єкту оподаткування, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Поляниця та Івано-Франківська область, Яремчанська міська рада, ТК "Буковель".
На підставі коментованого акту перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення від 14.07.2023 за №№ 521/33000703, 522/3300703, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 000 000,00 гривень і в сумі 1 020,00 гривень відповідно.
- за період з 03.07.2020 року по 25.09.2020 ТОВ "Ойл Транс" відвантажено автомобільним транспортом на ПП "Сиплайнзахід" 15 992,07 л важких дистилятів (газойлі) за адресою: Івано-Франківська область, с. Поляниця, Яремчанська міська рада, ТК "Буковель".
Крім того, відповідачем із підсистеми "Відомості про об`єкти оподаткування" АІС "Податковий блок" встановлено, що підприємство у своїй діяльності використовує об`єкт оподаткування, паливний склад (резервуар РВ-3), який знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, с. Поляниця, Яремчанська міська рада, ТК "Буковель". На запит від 30.05.2023 про надання документів, які стосуються предмету перевірки, ПП "Сиплайнзахід" надано лист від 31.05.2023 за №31/05 з копіями документів, у якому, зокрема, зазначено, що резервуар РВ-3 з 31.05.2021 знято з обліку за адресою Івано-Франківська область, Надвірнянський район, с. Поляниця, Івано-Франківська області, Яремчанська міська рада, ТК "Буковель". Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (форми 20-ОПП) про зняття з обліку паливного складу (резервуар РВ-3), що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Поляниця та Івано-Франківська область, Яремчанська міська рада, ТК "Буковель", платником подано до ДПС 30.05.2023. Отже, на переконання відповідача, ПП "Сиплайнзахід" несвоєчасно подано повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (форми 20-ОПП) щодо вищевказаного об`єкту оподаткування.
Вказане, за аргументами відповідача, свідчить про правомірність прийнятих контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 14.07.2023 за №№521/33000703, 522/3300703, у зв`язку з чим наявні обґрунтовані підстави для відмови в задоволенні позовних вимог.
Позивач, в свою чергу, направив на адресу суду відповідь на відзив від 25.09.2023 та відповідні докази, які зареєстровані у суді 29.09.2023 (а.с.139-140, 141-145). Як стверджує позивач, ПП "Сиплайнзахід" не є платником акцизного податку та не зобов`язане звітувати про використання пального для власних потреб, в тому числі реєструвати акцизні накладні. А отже, пункт 44.6 статті 44 ПК України не може бути застосований до спірних правовідносин. Попри вказане, згідно пояснень відповідача, підприємство володіє відповідним технологічним обладнанням та транспортними засобами, які систематично споживають всі обсяги придбаного в ТОВ "Ойл Транс" пального, та здійснював заправлення пального в баки обладнання і транспортних засобів через мобільну паливозаправку. Так, заправка транспортних засобів та виробничого устаткування відбувалась через орендований паливозаправник на базі вантажного сідлового тягача MAN та напівпричіпа-цистерни HENDRICKS. ТОВ "Ойл Транс" зливало нафтопродукти у вказану мобільну паливозаправку. Повна маса напівпричепу-цистерни складає 34 000 кг, а маса без навантаження 7 650 кг, тобто загальна ємність цистерни 26 350 кг. У зведеній відомості роботи мобільної паливозаправки, в колонці 1 відображено дату, а в колонці 2 (Прихід) відображено кількість пального отриманого від ТОВ "Ойл Транс" в мобільну цистерну. Поставка пального відбувалась в середньому по 2 000 літрів пального (максимально 5 000) за раз, яке в межах одного-трьох днів споживалось транспортними засобами та технологічним обладнанням. Крім вказаного, позивач звернув увагу на те, що відповідно до договору оренди № 01/06-2020 від 01.06.2020 підприємство орендувало у ТОВ "Західдорінвест" не тільки напівпричіп- цистерну HENDRICKS, але й мінімийку високого тиску KAERCHER, за допомогою якої було підготовлено (промито) напівпричіп-цистерну для зберігання пального, а також ємності для зберігання води для бетонного заводу.
Ухвалою суду від 02.10.2023 відмовлено Західному міжрегіональному управління ДПС по роботі з великими платниками податків в задоволенні клопотання про розгляд у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін адміністративної справи №300/6082/23 (а.с.146-147).
Відповідач 13.10.2023, подав через систему "Електронний суд" додаткові пояснення, додатково розкриваючи зміст та обсяг порушень, встановлених в ході спірної перевірки (а.с.151-153).
Позивач, в свою чергу, 23.10.2023 подав через систему "Електронний суд" заперечення на додаткові пояснення відповідача (а.с.157-158).
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши зміст позовної заяви, відзиву на позов і відповіді на відзив, додаткових пояснень, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
Посадовими особами Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків 08.06.2023, на підставі направлень на перевірку №№133/33-00-07-03, 134/33-00-07-03 від 30.05.2023 (а.с.119, зворотній бік а.с.119) і наказу №123 від 23.05.2023 (а.с.15), проведено фактичну перевірку господарських одиниць ПП "Сиплайнзахід" за місцем здійснення діяльності: Івано-Франківська область, Надвірнянський район, с. Поляниця; Івано-Франківська область, Яремчанська міська рада, ТК "Буковель"; Івано-Франківська область, Надвірнянський район, м. Надвірна, вулиця Майданська, будинок 5.
При здійсненні перевірки посадовими особами Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків встановлено ряд порушень, серед яких зокрема, порушення вимог статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" і пункту 66.5 статті 66 Податкового кодексу України.
Виявлені порушення стосувалися обставин:
- несвоєчасного подання повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (форми 20-ОПП) щодо об`єкту оподаткування, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Поляниця, Івано-Франківська область, Яремчанська міська рада, ТК "Буковель".
По завершенню перевірки, 08.06.2023 посадовими особами Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків складено акт за №376/33-00-07-03-РРО/37586805 від 08.06.2023 (а.с.16-19).
Не погоджуючись із встановленими порушеннями ПП "Сиплайнзахід" подало заперечення на акт перевірки від 21.06.2023 за №21/06 (а.с.36-42).
За наслідками розгляду вказаного заперечення, Комісією Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишено без змін висновок акту перевірки №376/33-00-07-03-РРО/37586805 від 08.06.2023, про що надано позивачу відповідь від 11.07.2023 за №2833/6/33-00-07-03 (а.с.43).
На підставі коментованого акту перевірки від 08.06.2023 за №376/33-00-07-03-РРО/37586805 відповідачем прийнято:
- податкове повідомлення-рішення №521/33000703 від 14.07.2023, яким на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і частини 2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" застосовано до ПП "Сиплайнзахід" штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1 000 000,00 гривень (а.с.9-10, 11);
- податкове повідомлення-рішення №522/3300703 від 14.07.2023, яким на підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3 статті 54, пункту 117.1 статті 117 Податкового кодексу України застосовано до ПП "Сиплайнзахід" штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1 020,00 гривень (а.с.12-13, 14).
Позивач, вважаючи протиправним прийняття Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків податкових повідомлення-рішень від 14.07.2023 за №№521/33000703, 522/3300703 про застосування штрафних санкцій в сумі 1 000 000,00 гривень і 1 020,00 гривень відповідно, звернувся до суду за захистом свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до статті 244 КАС України, суд вирішуючи питання, яку правову норму належить застосувати до спірних правовідносин та враховуючи період, в якому тривали спірні правовідносини, а також дати застосування фінансових санкцій зазначає, що до правовідносин між сторонами підлягають застосуванню норми права, які діяли в часі на момент їх виникнення.
Предмет адміністративного позову між позивачем та відповідачем врегульований положеннями Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 за №481/95-ВР (надалі по тексту також Закон №481/95-ВР) і Податковим кодексом України (надалі по тексту також ПК України).
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, які справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).
За приписами підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, яка здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
У відповідності до пунктів 80.1, 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з передбачених підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального; у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.
Пунктом 80.10. статті 80 ПК України визначено, що порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.
Так, згідно пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Водночас, в силу правого визначення пункту 86.5. статті 86 ПК України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.
Згідно пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Повертаючись до фактичних обставин справи, встановлених вище по тексту судового рішення Західним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків за наслідками проведення фактичної перевірки з питань дотримання ПП "Сиплайнзахід" законодавства в частині виробництва, обліку, обігу, зберігання та транспортування підакцизних товарів за місцями здійснення діяльності: Івано-Франківська область, Надвірнянський район, с. Поляниця, Івано-Франківська область, Яремчанська міська рада, ТК "Буковель", та Івано-Франківська область, Надвірнянський район, м. Надвірна, вулиця Майданська, будинок 5, складено акт від 08.06.2023 за №376/33-00-07-03-РРО/37586805. На підставі такого акту прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 14.07.2023 за №№521/33000703, 522/3300703, якими до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 000 000,00 гривень за зберігання пального без наявності ліцензії, і в сумі 1 020,00 гривень відповідно за несвоєчасне подання повідомлення про об`єкт оподаткування (а.с.9-10, 12-13, 16-19).
Основними доводами позивача щодо протиправності оскаржуваних рішень є:
- "відсутність в діях суб`єкта господарювання складу правопорушення у вигляді здійснення діяльності зі зберігання пального без отримання відповідної ліцензії, оскільки факт придбання та використання підприємством пального, не є достатньою підставою для такої кваліфікації";
- "відсутність доказів, які в розумінні Закону №481/95-ВР", кваліфікують діяльність позивача із періодичного придбання пального для власних потреб як зберігання пального";
- "підприємство не є платником акцизного податку, не є розпорядником акцизного складу, а пальне використовувалось тільки для потреб господарської діяльності";
- "подання повідомлення за формою №20-ОПП не було предметом перевірки згідно наказу №123 від 23.05.2023, а отже є протиправним висновок про порушення позивачем пункту 63.3 статті 63 ПК України";
- "норми ПК України не встановлюють строки подання повідомлення за формою №20-ОПП, що виключає можливість застосування штрафних санкцій за їх несвоєчасне подання".
Досліджуючи доводи ПП "Сиплайнзахід" щодо протиправності податкового повідомлення-рішення №521/33000703 від 14.07.2023, яким застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1 000 000,00 гривень, суд відзначає слідуюче.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України, визначено Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 за №481/95-ВР.
Так, за приписами статті 16 Закону №481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.
Частиною 1 статті 15 Закону №481/95-ВР встановлено, що оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.
За визначенням статті 1 цього Закону ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
Згідно частини 10 статті 15 Закону №481/95-ВР, суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.
За змістом частини 12 статті 15 Закону №481/95-ВР визначено, що ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.
Водночас, статтею 17 Закону №481/95-ВР передбачена відповідальність за порушення норм цього Закону. Зокрема, згідно частини 2 статті 17 вказаного Закону до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії 500 000 гривень.
Суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, копії зазначених документів не подають. Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів та ємностей, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження (частина 43 статті 15 Закону №481/95-ВР).
Згідно частин 36, 41, 46 статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензія видається за поданою нарочно, поштою або в електронному вигляді заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію (крім ліцензії на оптову торгівлю пальним за наявності місць оптової торгівлі пальним, роздрібну торгівлю пальним, зберігання пального з метою подальшої його реалізації іншим споживачам).
Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:
документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;
акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;
дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.
Суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, копії зазначених документів не подають. Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів та ємностей, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження.
При цьому, згідно з частиною 22 цієї статті Закону №481/95-ВР ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються:
підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету;
підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву;
суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.
Суб`єкти господарювання, які здійснюють роздрібну, оптову торгівлю пальним або зберігання пального виключно у споживчій тарі до 5 літрів, ліцензію на роздрібну або оптову торгівлю пальним або ліцензію на зберігання пального не отримують (частина 24 статті 15 Закону №481/95-ВР).
Статтею 1 Закону №481/95-ВР надано визначення поняттям, зокрема: зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик; місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.
Однак, Закон №481/95-ВР не визначає, що саме розуміється під власним споживанням пального, а так само, під поняттям "споруди", "обладнання", "ємності". При цьому, якщо загальні визначення понять "споруда" та "обладнання" є більш чітко окресленими, то поняття "ємність" таким не є і за загальним правилом охоплює абсолютно усі споруди, обладнання, резервуари чи інші пристрої, які мають щонайменшу місткість, до яких можна віднести і паливні баки автомобілів, обладнання, пристроїв. Тому застосування такого поняття в абсолютному значенні у Законі №481/95-ВР робить його вимоги непередбачуваними для суспільства, позаяк, кожен суб`єкт господарювання, який придбав пальне і використовує його, зобов`язаний отримати ліцензію на зберігання пального, що, однак, суперечить правовому змісту запровадження державою вимог щодо ліцензування діяльності зі зберігання пального, метою чого було, зокрема, підвищення контролю за обігом пального не тільки у розрізі суб`єктів господарювання, які займаються такою діяльністю, але й місць, на яких провадиться діяльність зі зберігання пального.
Закон №481/95-ВР не дає чіткого розуміння, які саме місця слід вважати місцем зберігання пального, на кожне з яких суб`єкт господарювання зобов`язаний отримати ліцензію.
Верховний Суд у постанові від 31 травня 2022 року у справі №540/4291/20 зазначив, що системний аналіз наведених норм ПК України та Закону №481/95-ВР у їх взаємозв`язку дають підстави для формулювання такого правового висновку. Зберігання пального нерозривно пов`язане із наявністю у суб`єкта господарювання споруд та/або обладнання, та/або ємностей, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування (місця зберігання пального). Наявність у суб`єкта господарювання обов`язку з отримання ліцензії на право здійснення діяльності зі зберігання пального, яка опосередковується придбанням та використанням суб`єктом господарювання пального для задоволення своїх власних виробничих потреб при провадженні його господарської діяльності (не пов`язаної з метою отримання доходу від зберігання пального як виду економічної діяльності) залежить саме від наявності у суб`єкта господарювання місця зберігання пального, яке за своїми ознаками (характеристиками) відповідає визначенню "акцизного складу" та/або "акцизного складу пересувного", незалежно від того чи зареєстрований такий суб`єкт платником акцизного податку, розпорядником акцизного складу та/або наявністю підстав для реєстрації такого місця як акцизного складу. Відповідно, у випадку, якщо наявне у суб`єкта господарювання місце зберігання пального відповідає ознакам, які ПК України встановлює як виключення з визначення "акцизного складу" та/або "акцизного складу пересувного", такий суб`єкт не має обов`язку отримувати ліцензію на право зберігання пального у такому місці.
Таким чином, для оцінки наявності в діях суб`єкта господарювання складу правопорушення у вигляді здійснення діяльності зі зберігання пального без отримання відповідної ліцензії, з`ясуванню підлягають місце та спосіб його зберігання, мета придбання, технічні характеристики використаних для цього споруд (обладнання, ємностей), обсяги споживання, закупівлі та обставини використання пального. Сам по собі факт наявності "на балансі" у суб`єкта господарювання невикористаного пального не є достатньою обставиною для його кваліфікації як зберігання пального без отримання відповідної ліцензії.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Так, поняття акцизний склад визначено підпунктом 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України, а саме:
а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (надалі по тексту також - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів;
б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.
Не є акцизним складом, зокрема:
б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.
Критерій, визначений цим підпунктом, щодо загальної місткості ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не застосовується до ємностей суб`єктів господарювання, які є розпорядниками хоча б одного акцизного складу;
г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої;
ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.
Відповідно до підпункту 14.1.61 пункту 14.1 статті 14 ПК України акцизний склад пересувний - транспортний засіб (автомобільний, залізничний, морський, річковий, повітряний, магістральний трубопровід), на якому переміщується та/або зберігається пальне або спирт етиловий на митній території України.
Транспортний засіб набуває статусу акцизного складу пересувного протягом періоду його використання для:
а) переміщення в ньому митною територією України пального або спирту етилового, що реалізується (крім пального або спирту етилового, що переміщується митною територією України прохідним транзитом або внутрішнім транзитом, визначеним підпунктом "а" пункту 2 частини другої статті 91 Митного кодексу України);
б) зберігання в ньому пального або спирту етилового на митній території України;
в) ввезення пального або спирту етилового на митну територію України, з якого сплачено акцизний податок або на умовах, визначених статтею 229 цього Кодексу.
Транспортний засіб, в якому переміщується та/або зберігається пальне або спирт етиловий, право власності на які належить декільком розпорядникам акцизного складу пересувного, є декількома акцизними складами пересувними, кількість яких дорівнює кількості власників пального або спирту етилового, що переміщується та/або зберігається в такому транспортному засобі.
Транспортний засіб, в якому переміщується та/або зберігається пальне або спирт етиловий, право власності на які переходить від одного суб`єкта господарювання до іншого, вважається іншим акцизним складом пересувним.
Не є акцизним складом пересувним:
- транспортний засіб, що використовується суб`єктом господарювання, який не є розпорядником акцизного складу та платником акцизного податку, для переміщення на митній території України власного пального або спирту етилового для потреб власного споживання чи промислової переробки;
- паливний бак транспортного засобу.
При цьому, відповідно до підпункту 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам.
Не вважаються реалізацією пального операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України:
- у споживчій тарі ємністю до 5 літрів (включно), крім операцій з реалізації такого пального його виробниками;
- при використанні пального суб`єктами господарювання, які не є розпорядниками акцизного складу/акцизного складу пересувного, що передано (відпущено, відвантажено) платником акцизного податку таким суб`єктам господарювання виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки.
В основу зазначених висновків покладено дані єдиного реєстру акцизних накладних, згідно якого встановлено поставку ТОВ "Ойл Транс" до ПП "Сиплайнзахід":
- в період з 03.07.2020 по 25.09.2020 15 992,07 л важких дистилятів (газойлі) за адресою: Івано-Франківська обл., с. Поляниця, Яремчанська міська рада, ТК "Буковель".
Наявні в матеріалах справ акцизні накладні за коментований період засвідчують обставину відвантаження ТОВ "Ойл Транс" пального ПП "Сиплайнзахід" за адресами описаними в акті перевірки. Згідно відмітки в акцизних накладних, адреса місця зберігання пального, яке не є акцизним складом, на якому суб`єкт господарювання неплатник податку зберігає пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки (а.с.120-124, 125-132).
Як встановлено судом, доводиться позивачем та не заперечується відповідачем, ПП "Сиплайнзахід" використовує у господарській діяльності промислове обладнання, транспортні засоби, а також мобільний паливозаправник.
Згідно пояснень позивача, ПП "Сиплайнзахід" (до 2021 року ПП "Ірістур") зареєстровано в 2011 році в с. Поляниця та здійснювало діяльність в сфері туризму, а пізніше також з виготовлення бетонних сумішей.
Так, відповідно до договору оренди №01/05-2020 від 01.05.2020 ПП "Ірістур" (орендар) отримано від ТзОВ "Західдорінвест" (орендодавець) у тимчасове платне користування (оренду) терміном до 01.05.2023 включно бетонозмішувальну установку, вагончики, побутові приміщення, дизель-генератор (а.с.45-46, 47). Орендодавцем складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі по тексту також ЄРПН) податкові накладні №169 від 31.07.2020, №194 від 31.08.2020 і №221 від 30.09.2020 (а.с.48-50).
Згідно договору №02/07-2020 від 02.07.2020 ТзОВ "ОЙЛ-ТРАНС" передало ПП "Ірістур" в тимчасове платне користування майно резервуар РВ-3, об`ємом 8,0 м3 - 1 піт., строком з 01.07.2019 по 31.12.2021 (а.с.51-52, 53). Наказом №02/07-ОД від 02.07.2020 "Про організацію роботи бетонного заводу" резервуар введено в експлуатацію для акумулювання та зберігання води, необхідної для виготовлення бетонних сумішей (а.с.54).
В подальшому, ПП "Ірістур" орендувало у ТзОВ "ПБС" терміном до 31.03.2024 включно промислове обладнання "DEP BATCH 12 T/H", призначене для підготування водно-бітумних емульсій (емульсійний завод), що підтверджується договором №01042021-БУ від 01.04.2021 та актом передачі майна в оренду від 01.04.2021 (а.с.55-56, 57). Складовою емульсійного заводу є, зокрема, маслогрійна піч СОМАР С020 на дизельному пальному (а.с.57). ТзОВ "ПБС" складено та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну №579 від 30.06.2021 (а.с.58).
Також, згідно договорів оренди №10/07-2020-1 від 10.07.2020 та №10/07-2020 від 10.07.2020 позивачем орендовано у ТОВ "Західдорінвест" (орендодавець) спеціалізований вантажний бетонозмішувач C DAF CF85 державний номерний знак НОМЕР_3 , та спеціалізований вантажний бетонозмішувач C DAF CF85 державний номерний знак НОМЕР_4 (а.с.62-64, 65-67).
Вище вказані транспортні засоби, за твердженням позивача, використовувалися за адресою: Івано-Франківська область, с. Поляниця, Яремчанська міська рада, ТК "Буковель".
При цьому, згідно доводів позивача, до 11.06.2021 (дати отримання ліцензії на зберігання пального), підприємство взагалі не здійснювало зберігання палива, оскільки постачальники заправляли його відразу в баки вказаного вище виробничого устаткування та транспортних засобів, в тому числі через орендований паливозаправник.
Як свідчать матеріали справи, відповідно до договору оренди №01/06-2020 від 01.06.2020 ПП "Ірістур" орендувало строком до 31.05.2021 у ТзОВ "Західдорінвест" напівпричіп-цистерна HENDRICKS, реєстраційний номер НОМЕР_6 (а.с.79-80). За вказаним фактом ТзОВ "Західдорінвест" складено та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні №123 від 30.06.2020, №154 від 31.07.2020, №180 від 31.08.2020, №207 від 30.09.2020, №235 від 31.10.2020, №264 від 30.11.2020, №294 від 31.12.2020, №6 від 31.01.2021, №36 від 28.02.2021, №66 від 31.03.2021, №96 від 30.04.2021, №124 від 31.05.2021, №155 від 30.06.2021 (а.с.81-93).
Відповідно до договору оренди №01/06-2020-Т від 01.06.2020 позивач орендував у ФОП ОСОБА_1 (орендодавець) MAN TGA 18.410 вантажний сідловий тягач-Е, державний номерний знак НОМЕР_7 (а.с.94-95). Згідно актів надання послуг №3/06-2020 від 30.06.2020, №3/07-2020 від 31.07.2020, №3/08-2020 від 31.08.2020, №3/09-2020 від 30.09.2020, №3/10-2020, №3/11-2020 від 30.11.2020, №3/12-2020 від 31.12.2020, №4/01-2021 від 31.01.2021, №4/02-2021 від 28.02.2021, №4/03-2021 від 31.03.2021, №4/04-2021 від 30.04.2021 (а.с.96-101), орендодавцем надані позивачу послуги оренди транспортного засобу за червень 2020 року по квітень 2021 року.
Роботу мобільної паливозаправки було організовано згідно наказу ПП "Ірістур" №01/06-ОД від 01.06.2020. Використання палива відображено у зведеній відомості паливної заправки за липень 2020 року червень 2021 року (а.с.102, 103-105).
Попри вказане, позивач доводив до відома відповідача, що ПП "Сиплайнзахід" володіє відповідним технологічним обладнанням та транспортними засобами, які систематично споживають всі обсяги придбаного в ТОВ "Ойл Транс" пального та наголошував, що здійснював заправлення пального в баки обладнання та транспортних засобів, в тому числі через мобільну паливозаправку.
Суд уже відзначав по тексту судового рішення, що за змістом підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України не є акцизним складом пересувним:
- транспортний засіб, що використовується суб`єктом господарювання, який не є розпорядником акцизного складу та платником акцизного податку, для переміщення на митній території України власного пального або спирту етилового для потреб власного споживання чи промислової переробки;
- паливний бак транспортного засобу.
Таким чином паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чим пристрої не має статусу акцизного, відповідно ПП "Сиплайнзахід" не є розпорядником акцизного складу.
Отже підприємство, не здійснюючи реалізацію пального третім особам, а лише використовуючи його для потреб господарської діяльності, не є платником акцизного податку, відповідно не є розпорядником акцизного складу.
За своєю сутністю спосіб зберігання підприємством придбаного пального до його використання у господарській діяльності відповідає ознакам, які ПК України встановлює як винятки з поняття "акцизний склад пересувний": орендовані транспортні засоби, що використовуються суб`єктом господарювання, призначені для переміщення в них пального на митній території України для потреб власного споживання.
За таких обставин, підстави вважати, що діяльність ПП "Сиплайнзахід" підпадає під визначення "зберігання пального", як діяльності, стосовно якої нормами статті 15 Закону №481/95-ВР встановлено ліцензування, відсутні. Відповідно, у позивача не було обов`язку отримувати ліцензію для здійснення такої діяльності.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 травня 2023 року у справі №140/4362/21.
При цьому, обов`язковою умовою для застосування штрафних санкцій на підставі частини 2 статті 17 статті 15 Закону №481/95-ВР є встановлення конкретного порушення (факту зберігання пального у місцях, на які не отримувалися відповідні ліцензії), підтвердженого відповідними доказами.
Матеріали справи не містять доказів встановлення відповідачем під час проведення фактичної перевірки факту фізичного зберігання позивачем пального у стаціонарній ємності за вказаний в акті перевірки період.
Висновок відповідача про зберігання позивачем пального в місцях, на які не отримувалися відповідні ліцензії, базується лише на обставинах придбання позивачем пального та наявності в нього на балансі стаціонарної ємності.
Проте, на думку суду, посилання відповідача на первинні документи щодо придбання пального не можуть бути беззаперечним доказом його зберігання відповідно до статті 1 Закону №481/95-ВР.
Отже, висновки контролюючого органу щодо наявності порушень положення підпункту частини 1 статті 15 Закону №481/95-ВР та необхідності застосування відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 17 Закону №481/95-ВР, є помилковими та безпідставними.
В частині доводів позивача щодо безпідставності застосування відповідачем штрафних санкцій в розмірі 1 020,00 гривень, з підстав несвоєчасного подання повідомлення про об`єкт оподаткування, суд керується наступними аргументами.
В акті перевірки зазначено, що позивачем не своєчасно подано повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою 20-ОПП щодо об`єкту оподаткування, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Поляниця, Івано-Франківська область, Яремчанська міська рада, ТК "Буковель".
Як стверджує відповідач із підсистеми "Відомості про об`єкти оподаткування" АІС "Податковий блок" встановлено, що підприємство у своїй діяльності використовує об`єкт оподаткування, паливний склад (резервуар РВ-3), що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, с. Поляниця, Яремчанська міська рада, ТК "Буковель" (а.с.133). На запит від 30.05.2023 про надання документів, які стосуються предмету перевірки, ПП "Сиплайнзахід" надано лист від 31.05.2023 за №31/05 з копіями документів, у якому, зокрема, зазначено, що резервуар РВ-3 з 31.05.2021 знято з обліку за адресою Івано-Франківська область, Надвірнянський район, с. Поляниця, Івано-Франківська обл., Яремчанська міська рада, ТК "Буковель" (а.с.34-35).
За правилами, встановленими пунктом 63.3. статті 63 ПК України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).
Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.
Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.
Для здійснення такого податкового контролю застосовується Порядок обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 9 грудня 2011 року за №1588 (надалі по тексту Порядок №1588).
Згідно з пунктом 8.1 Порядку №1588 платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом.
Положеннями пункту 8.2 Порядку №1588 визначено, що об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.
Відокремлені підрозділи юридичної особи подають інформацію про об`єкти оподаткування, що знаходяться на їх балансі.
Юридична особа інформує про всі об`єкти оподаткування крім тих, відомості щодо яких надані до відповідних контролюючих органів відокремленими підрозділами такої юридичної особи.
Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків. У повідомленні за формою №20-ОПП надається інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду (пункт 8.4 Порядку №1588).
Тобто, повідомлення за формою №20-ОПП є складовою облікових даних платника податків, оскільки стосується об`єктів оподаткування та/або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, щодо яких здійснюється податковий контроль.
Пунктом 117.1 статті 117 ПК України встановлено, що неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.
Викладене спростовує доводи позивача про те, що норми ПК України не встановлюють строки подання повідомлення за формою №20-ОПП, що в свою чергу виключає одну з необхідних складових для притягнення особи до відповідальності за пунктом 117.1 статті 117 ПК України.
Разом з тим, надаючи правову оцінку правомірності податкового повідомлення-рішення від 14.07.2023 за №522/3300703, суд враховує таке.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З урахування положень статей 80 і 81 ПК України повноваження посадових осіб контролюючих органів, які отримали направлення на проведення фактичної перевірки, визначаються та обмежуються наказом про проведення перевірки, в якому, зокрема, зазначаються мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися, та направленням на проведення такої перевірки, в якому, зокрема, зазначаються дата видачі, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.
Пунктом 81.3 статті 81 ПК України під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.
За змістом підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до наказу від 23.05.2023 за №123 та направлень на проведення перевірки №№133/33-00-07-03, 134/33-00-07-03 від 30.05.2023 метою фактичної перевірки ПП "Сиплайнзахід" за місцем здійснення діяльності: Івано-Франківська область, Надвірнянський район, с. Поляниця; Івано-Франківська область, Яремчанська міська рада, ТК "Буковель"; Івано-Франківська область, Надвірнянський район, м. Надвірна, вулиця Майданська, будинок 5, є дотримання вимог законодавства в частині виробництва, обліку, обігу, зберігання та транспортування підакцизних товарі.
Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 04.10.2022 у справі №810/1394/16 зазначив, що призначаючи фактичну перевірку щодо здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального фахівці контролюючого органу вправі здійснювати перевірку виключно з вказаних питань. Інші питання, окрім тих, що пов`язані з виробництвом та обігом підакцизних товарів під час проведення відповідної перевірки не досліджуються (не перевіряються).
Отже, дії посадових осіб контролюючого органу щодо перевірки позивача з питань дотримання ним вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з предметом фактичної перевірки, в тому числі щодо виконання позивачем вимог пункту 63.3 статті 63 ПК України, є перевищенням повноважень, наданих ПК України, наказом про призначення фактичної перевірки та направленням на її проведення.
За змістом частини 1 статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, оскільки неправомірні дії відповідача не можуть мати правових наслідків для позивача.
Тому, у розумінні частини 1 статті 74 КАС України акт фактичної перевірки, у якому відображені висновки про неподання (несвоєчасне подання) позивачем до контролюючого органу за основним місцем обліку повідомлень за формою №20-ОПП про об`єкт оподаткування або об`єкти пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Яремче, с. Поляниця, Івано-Франківська область, Яремчанська міська рада, ТК "Буковель", сформованих посадовими особами контролюючого органу з перевищенням повноважень, наданих ПК України та направленнями на перевірку, не може слугувати допустимим доказом порушення позивачем вимог пункту 63.3 статті 63 ПК України.
Таким чином, суд вважає недоведеним факт порушення позивачем вимог пункту 63.3 статті 63 ПК України.
Враховуючи викладене, податкове повідомлення-рішення від 14.07.2023 за №522/3300703, яким позивачу нарахований штраф у розмірі 1 020,00 гривень за порушення позивачем вимог пункту 63.3 статті 63 ПК України у зв`язку з несвоєчасним повідомленням про об`єкт оподаткування за формою 20-ОПП, яке ґрунтується на доказах, здобутих з порушенням вимог Закону, є неправомірним.
Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, в адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини 3 статті 2, частини 2, 4 статті 9, частина 3 статті 77, частина 6 статті 94 КАС України).
Суд вжив всіх заходів на з`ясування обставин, які мають значення для даної справи, в тому числі витребував пояснення і докази з власної ініціативи (пункти 5 і 6 ухвали суду про відкриття провадження у справі від 20.09.2023).
Відповідач не довів перед судом правомірність оскаржуваних рішень.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що реалізовуючи свої повноваження щодо контролю за дотриманням суб`єктами господарювання вимог законодавства відповідач неправомірно прийняв податкові повідомлення-рішення від 14.07.2023 за №№521/33000703, 522/3300703, якими до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 000 000,00 гривень і в сумі 1 020,00 гривень відповідно.
За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.
Розподіляючи між сторонами судові витрати суд відзначає, що відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У зв`язку із вказаним, підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 15 015,30 гривень, сплаченого згідно платіжної інструкції №2664 від 31.08.2023.
Сторонами не подано будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків:
- №521/33000703 від 14.07.2023, яким до Приватного підприємства "Сиплайнзахід" застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 000 000,00 гривень;
- №522/33000703 від 14.07.2023, яким до Приватного підприємства "Сиплайнзахід" застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 020,00 гривень.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (ідентифікаційний код відокремленого структурного підрозділу юридичної особи 44045187) на користь Приватного підприємства "Сиплайнзахід" (ідентифікаційний код юридичної особи 37586805) сплачений судовий збір в розмірі 15 015,30 гривень (п`ятнадцять тисяч п`ятнадцять гривень тридцять копійок).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Приватне підприємство "Сиплайнзахід" (ідентифікаційний код юридичної особи 37586805), участок Щивки, буд. 2, с. Поляниця, м. Яремче, Івано-Франківська область, 78593;

відповідач Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (ідентифікаційний код відокремленого структурного підрозділу юридичної особи 44045187), вул. Стрийська, 35, м. Львів, Львівська область, 79026.

Суддя Чуприна О.В.