Справа № 160/25116/23
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 160/25116/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року (суддя Верба І.О., повне судове рішення складено 27 листопада 2023 року) в справі № 160/25116/23 за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Нікопольський відділ ДВС) про визнання протиправними та скасування постанов від 05 вересня 2023 року по виконавчому провадженню № 63073948 про стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 8 440,81 грн; від 05 вересня 2023 року по виконавчому провадженню № 72697047 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови головного державного виконавця Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гардер Інни Анатоліївни від 05 вересня 2023 року по виконавчому провадженню № 63073948 про стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 8440,81 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апелянт звертає увагу, що спірні постанови винесені виконавцем після розгляду справи про неплатоспроможність позивача, в якій заборгованість, що визначена у виконавчому листі, визнана погашеною, а позивач звільнений від боргу.

З урахуванням редакцій Закону України «Про виконавче провадження», які були чинними у період існування заборгованості, база обрахунку виконавчого збору змінювалася. Так, в період до 28 серпня 2018 року розмір виконавчого збору становив 10% фактично стягнутої суми, а після 28 серпня 2018 року 10% суми, що підлягає примусовому стягненню.

Враховуючи приписи статті 58 Конституції України, правові позиції Верховного Суду з питання застосування статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», апелянт вважає, що зміни до статті 27 цього закону погіршили становище боржника. Оскільки виконавцем фактично не стягнуто з нього коштів за виконавчим листом, вважає помилковим висновки суду першої інстанції щодо застосування до спірних правовідносин статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діє після 28 серпня 2018 року.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 07 серпня 2020 року видано судовий наказ № 180/1061/20 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, на користь матері ОСОБА_3 , починаючи стягнення з 20 липня 2020 року.

18 серпня 2020 року стягувачем подано заяву прийняття до виконання судового наказу від 07 серпня 2020 року № 180/1061/20.

17 вересня 2020 року виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 63073948.

У виконавчому провадженні № 63073948 державним виконавцем вчинялись дії з примусового виконання рішення про стягнення аліментів.

10 квітня 2023 року стягувачем подано державному виконавцю заяву про проведення розрахунку аліментів на ОСОБА_2 та ОСОБА_1

11 серпня 2023 року державним виконавцем у ВП № 63073948 встановлено, що наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, тому виноситься постанова про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів, тому постановлено:

- за заборгованість зі сплати аліментів станом на 31 липня 2023 року у сумі 84408,05 грн накласти на боржника ОСОБА_1 штраф на користь стягувача у розмірі 16881,61 грн;

- зобов`язати боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попередити про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

11 серпня 2023 року державним виконавцем у ВП № 63073948 направлено боржнику повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників.

21 серпня 2023 року боржником подано державному виконавцю повідомлення від 18 серпня 2023 року про надання копій квитанцій про сплачену аліментів на суму 2010 грн за 17 жовтня 2021 року, 27 червня 2021 року на суму 1500 грн, 30 листопада 2022 року на суму 1000 грн, 19 грудня 2022 року на суму 2900 грн.

Державним виконавцем складено розрахунок виконавчого збору: місяць липень 2023, сукупний розмір заборгованості 84408,05 грн; станом на 01 серпня 2023 року сума виконавчого збору 8440,81 грн.

14 серпня 2023 року до державного виконавця надійшла заява стягувача від 11 серпня 2023 року, якою стягувач просив повернути та залишити без виконання судовий наказ № 180/1061/20, виданий 07 серпня 2020 року, у зв`язку з тим, що аліменти у сумі 84408,05 грн та штраф у сумі 16881,61 грн отримано у повному обсязі.

05 вересня 2023 року державним виконавцем у ВП № 63073948 прийнято постанову про стягнення виконавчого збору, якою встановлено стягнути виконавчий збір, нарахований на підставі розрахунку нарахування виконавчого збору, відповідно до заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 серпня 2023 року 84408,05 грн в розмірі 8440,81 грн.

05 вересня 2023 року державним виконавцем у ВП № 63073948 прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з отриманням від стягувача заяви про повернення та залишення без виконання судового наказу № 180/1061/20. В постанові зазначено, що виконавчий збір боржником не сплачено, у зв`язку з чим виноситься постанова про виконавчий збір, яка виконується в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

05 вересня 2023 року головним державним виконавцем Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гардер І.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 72697047 щодо виконання постанови про стягнення виконавчого збору № 63073948, виданої 05 вересня 2023 року, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору, нарахованого на підставі розрахунку нарахування виконавчого збору, відповідно до заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на 01 серпня 2023 року складала у сумі 84408,05 грн, на користь Державного бюджету України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності постанови про стягнення виконавчого збору та, відповідно, з правомірності постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання такої постанови.

Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Нікопольського відділу ДВС від 17 вересня 2020 року відкрите виконавчого провадження № 63073948 з виконання судового наказу № 180/1061/20, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 07 серпня 2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, на користь матері ОСОБА_3 , починаючи стягнення з 20 липня 2020 року.

У виконавчому провадженні № 63073948 державним виконавцем вчинені наступні дії: складено виклик державного виконавця про обов`язок боржника з`явитись до виконавця 24 вересня 2020 року; 17 вересня 2020 року прийнято постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; 18 вересня 2020 року прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника; 25 квітня 2023 року постановою передано матеріали виконавчого провадження; 28 квітня 2023 року постановою прийнято виконавчий документ до виконання.

10 квітня 2023 року стягувачем подано державному виконавцю заяву про проведення розрахунку аліментів.

Постановою державного виконавця від 11 серпня 2023 року у ВП № 63073948 у зв`язку з наявною заборгованістю зі сплати аліментів станом на 31 липня 2023 року у сумі 84408,05 грн. накладено на боржника ОСОБА_1 штраф на користь стягувача у розмірі 16881,61 грн., зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Виконавцем 11 серпня 2023 року у ВП № 63073948 направлено боржнику повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників.

21 серпня 2023 року боржником подано державному виконавцю повідомлення від 18 серпня 2023 року про надання копій квитанцій про сплачену аліментів на суму 2010 грн за 17 жовтня 2021 року, 27 червня 2021 року на суму 1500 грн, 30 листопада 2022 року на суму 1000 грн, 19 грудня 2022 року на суму 2900 грн.

Державним виконавцем складено розрахунок виконавчого збору: місяць липень 2023, сукупний розмір заборгованості 84408,05 грн; станом на 01 серпня 2023 року сума виконавчого збору 8440,81 грн.

Постановою державного виконавця від 05 вересня 2023 року в ВП № 63073948 у зв`язку з отримання від стягувача заяви про повернення та залишення без виконання судового наказу № 180/1061/20, виданого 07 серпня 2020 року, через те, що аліменти у сумі 84408,05 грн та штраф у сумі 16881,61 грн отримано у повному обсязі, судовий наказ № 180/1061/20, виданий 07 серпня 2020 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області, повернуто стягувачу.

Крім того, постановою державного виконавця від 05 вересня 2023 року в ВП № 63073948 стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір в розмірі 8440,81 грн., виходячи з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 серпня 2023 року в розмірі 84408,05 грн.

Постановою державного виконавця Нікопольського відділу ДВС від 05 вересня 2023 року відкрите виконавче провадження № 72697047 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору, нарахованого на підставі розрахунку нарахування виконавчого збору відповідно до заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на 01 серпня 2023 року складала 84408,05 грн., на користь Державного бюджету України.

Спірним в цій справі є питання правомірності постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про відкриття виконавчого провадження за такою постановою.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), відповідно до статті 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02 червня 2016 року №1403-VIII.

Згідно зі статтею 10 Закону №1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

За змістом частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

При цьому частинами першою та другою статті 27 Закону №1404-VІІІ у редакції, яка була чинна до 28 серпня 2018 року, передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Частиною дев`ятою статті 27 Закону №1404-VІІІ встановлено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення.

Приписами статей 40, 42 Закону №1404-VІІІ унормований порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

Частиною третьою статті 40 Закону №1404-VІІІ встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 42 Закону №1404-VІІІ на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження (до яких частина перша статті 42 Закону відносить також виконавчий збір) виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Тобто, приписами Закону №1404-VІІІ у редакції, що діяла до 28 серпня 2018 року, встановлювалось, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми.

Законом України від 03 липня 2018 року №2475-VIII, який набрав чинності 28 серпня 2018 року, внесено зміни до статті 27 Закону №1404-VІІІ, за якими виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

В цьому випадку, як вказано вище, виконавче провадження № 63073948 про стягнення з позивача аліментів відкрите 17 вересня 2020 року, тобто вже під час дії нової редакції статті 27 Закону №1404-VІІІ, яка передбачає стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми заборгованості із сплати аліментів.

Виходячи з розрахунку заборгованості з аліментів, боржником належало сплатити стягувачу аліменти станом на 31 липня 2023 року у сумі 84408,05 грн., тобто сума виконавчого збору становить саме 8440,81 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 27 Закону №1404-VІІІ в редакції Закону України від 03 липня 2018 року №2475-VIII (тобто в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

За виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, державний виконавець нараховує виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому державний виконавець зобов`язаний нараховувати виконавчий збір щомісяця у розмірі, визначеному частиною другою цієї статті, залежно від розміру простроченого щомісячного аліментного платежу. Постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування.

Стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Відтак, державним виконавцем відповідно до частини четвертої статті 27 Закону № 1404-VIII нараховано виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим документом про стягнення аліментів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців.

Цією нормою прямо передбачено, що постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування.

У випадку, що розглядається, виконавчий збір нараховано після повернення виконавчого документу стягувачу на підставі розрахунку нарахування виконавчого збору відповідно до заборгованості зі сплати аліментів станом на 01 серпня 2023 року в сумі 84408,05 грн.

Відтак, державним виконавцем при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору дотримано вимоги статті 27 Закону № 1404-VIII.

Фактично доводи апелянта про те, що розмір виконавчого збору має обраховуватися як 10% від фактично стягнутої суми, коли як суми аліментів сплачено ним добровільно, проте такі доводи, як вірно зазначив суд першої інстанції, ґрунтуються на редакції статті 27 Закону № 1404-VIII, яка діяла до 2018 року, тоді як спірні правовідносини виникли та тривали з вересня 2020 року по вересень 2023 року, тобто під час дії нової редакції статті 27 Закону № 1404-VIII, тобто іншого правового регулювання.

Відповідно, відсутні підстави вважати, що внесені Законом України від 03 липня 2018 року №2475-VIII зміни до статті 27 Закону №1404-VІІІ погіршили становище боржника.

Посилання апелянта на те, що за своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення, а в цьому випадку ним добровільно погашена заборгованість зі сплати аліментів, суд також відхиляє, позаяк державним виконавцем вчинялись заходи примусового виконання та саме такі заходи спонукали боржника до сплати заборгованості.

Суд також відхиляє аргументи позивача про неврахування судом першої інстанції правових висновків Верховного Суду у приведених в апеляційній скарзі постановах, позаяк у приведених позиціях суд касаційної інстанції вказував саме на обставини, коли внаслідок зміни правового регулювання погіршується становище боржника, чого в спірному випадку немає.

Враховуючи викладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року в справі № 160/25116/23 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року в справі № 160/25116/23 за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 08 лютого 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко