Справа № 160/31883/23
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 160/31883/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЛП України» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року в адміністративній справі №160/31883/23 (головуючий суддя першої інстанції Юрков Е.О.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЛП України» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 05 грудня 2023 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в особі Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації:

1. №9293543/39476430 від 03.08.2023 року,

2. № 9293546/39476430 від 03.08.2023 року,

3. № 9293535/39476430 від 03.08.2023 року,

4. № 9293538/39476430 від 03.08.2023 року,

5. № 9293544/39476430 від 03.08.2023 року,

6. №9293528/39476430 від 03.08.2023 року,

7. №9293541/39476430 від 03.08.2023 року,

8. №9293536/39476430 від 03.08.2023 року,

9. №9293532/39476430 від 03.08.2023 року,

10. № 9293525/39476430 від 03.08.2023 року,

11. № 9293527/39476430 від 03.08.2023 року,

12. № 9293533/39476430 від 03.08.2023 року,

13. № 9292534/39476430 від 03.08.2023 року,

14. № 9293542/39476430 від 03.08.2023 року,

15. № 9293545/39476430 від 03.08.2023 року,

16. № 9293540/39476430 від 03.08.2023 року,

17. № 9293530/39476430 від 03.08.2023 року,

18. № 9293529/39476430 від 03.08.2023 року,

19. № 9293537/39476430 від 03.08.2023 року,

20. № 9293538/39476430 від 03.08.2023 року,

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні: №41 від 23.03.2023; №40 від 23.03.2023; №43 від 24.03.2023; №42 від 24.03.2023; №46 від 24.03.2023; №11 від 12.05.2023; №10 від 12.05.2023; №23 від 18.05.2023;№25 від 18.05.2023; №24 від 18.05.2023; №20 від 18.05.2023; №21 від 18.05.2023; №22 від 18.05.2023; №26 від 19.05.2023; №28 від 29.05.2023; №8 від 20.06.2023; №15 від 21.06.2023; №17 від 21.06.2023; №19 від 23.06.2023; №20 від 30.06.2023 датою їх фактичного подання на реєстрацію.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року адміністративний позов повернуто позивачеві.

Повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції вказав, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог при поданні адміністративного позову та посилаючись на пункт 6 ч.4 ст.169 КАС України, дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачеві.

Не погодившись з такою ухвалю суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, прийнята при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а судом першої інстанції порушення норми процесуального права. Скаржник зазначає, що у позовній заяві предметом оскарження є рішення суб`єкта владних повноважень про відмову у реєстрації податкових накладних, перелік яких зазначено у позову. Оскаржувані рішення прийняв один й той самий суб`єкт владних повноважень, з однієї підстави. Скаржник вважає, що заявлені ним позовні вимоги пов`язані між собою, а суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про порушення правил об`єднання позовних вимог.

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подало суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просило ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу залишити без задоволення.

Державна податкова служба відзив на апеляційну скаргу не подала, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 2 статті 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зокрема, щодо повернення заяви позивачеві, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до п.6 ч.4 ст.169 КАС України, на яку послався суд першої інстанції, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Згідно частин четвертої та п`ятої статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом та не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду першої інстанції із позовною заявою про визнання протиправними та скасування рішень податкового органу про відмову в реєстрації податкових накладних та зобов`язання ДПС України зареєструвати спірні податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного подання.

Суд першої інстанції вказав, що заявлені позовні вимоги є різними за своєю суттю, не пов`язані між собою, оскільки оскаржувані рішення прийняті на підставі різних податкових накладних, складені за результатами різних документів та пояснень, поданих позивачем до контролюючого органу, у різний період часу.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає, що всі зазначені вище податкові накладні складені позивачем в процесі здійснення своєї господарської діяльності, відповідно до вимог ст.201 ПК України.

В той же час, усі податкові накладні, зазначену у цьому позові були зупинені з аналогічних підстав - відповідність п.7 Критеріїв ризиковості платника податку.

Спірні рішення про відмову в реєстрації податкової накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняті з одних й тих самих підстав ненадання/часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН платником податку.

Таким чином, позивачем до одних і тих же відповідачів заявлені пов`язані між собою вимоги, в межах одних правовідносин, з похідними вимогами, які прямо пов`язані з предметом спору, а тому висновок суду першої інстанції про порушення правила об`єднання позовних вимог є передчасним.

Крім того, відповідно до частини шостої статті 172 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Тобто, якщо суд першої інстанції навіть і вважав неможливим розглядати заявлені позовні вимоги стосовно всіх податкових накладних в одному провадженні, то відповідно до частини 6 статті 172 КАС України мав би за власної ініціативи роз`єднати позовні вимоги відносно кожної або групи податкових накладних.

Враховуючи вказані вище обставини в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції помилково та передчасно прийнято рішення про повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЛП України».

Згідно із п.4 ч.1 ст.320 КАС України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, що у відповідності до статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 243, 250, 294, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЛП України» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року в адміністративній справі №160/31883/23 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року в адміністративній справі №160/31883/23 скасувати.

Справу №160/31883/23 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя А.В. Суховаров