Справа № 200/348/24
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2024-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2024 року Справа№200/348/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про: зобов`язання виплатити компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати страхових виплат за період з 01 липня 2022 року відповідно до Закону України від 19.10.2000 р. №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 р. №159

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання виплатити компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати страхових виплат за період з 01 липня 2022 року відповідно до Закону України від 19.10.2000 р. №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 р. №159.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 01.02.2003 року перебував на обліку та отримував страхові виплати у Ізюмському міському управлінні УВД ФСС України в Харківській області.

У період з 01 липня 2022 року по грудень 2023 року позивачу було припинено нарахування страхових виплат. В подальшому страхові виплати було відновлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2023 року по справі №200/832/23 визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.07.2022 року №63018/86753/50619/21 про припинення страхових виплат ОСОБА_1 з 01 липня 2022 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити ОСОБА_1 нарахування і виплату щомісячних страхових виплат, та виплатити заборгованість з 01 липня 2022 року.

Рішення суду виконано повністю у січні 2024 року.

13.01.2023 року представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом, в якому посилаючись на вказане вище рішення суду, повідомляв, що при нарахуванні та виплаті вказаних вище виплат ним не було застосовано положення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-III у зв`язку з чим ОСОБА_1 отримав вказані вище грошові кошти без компенсації, встановленої зазначеним Законом, що є порушенням ст. 44 Конституції України щодо непорушності права приватної власності.

У зв`язку з наведеним вище адвокат просив повідомити у зв`язку з чим вказана компенсація не була нарахована та коли буде нарахована і виплачена позивачу.

Додатково просив надати помісячний розрахунок (у вигляді довідки) страхових виплат, які були виплачені Управлінням позивачу на виконання рішення суду за період з 01 липня 2022 року.

Згідно листа відповідача від 18.01.2024 року № 2000-0202-8/12056, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21.04.2023 по справі № 200/832/23 року та згідно з заявою ОСОБА_1 від 23.11.2023 року про здійснення страхової виплати на поточний рахунок в АТ «Ощадбанк» нарахована страхова виплата за липень 2022 листопад 2023 року. Кошти зараховані на поточний рахунок ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.04.2023 по справі № 200/832/23 зобов`язань щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не покладалось і це питання не порушувалось в позовних вимогах ОСОБА_1 .

Позивач вважає такі дії таким, що порушують його конституційне право на отримання пенсії в належному розмірі, у зв`язку з чим просив суд задовольнити його позовні вимоги.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач не погодившись з доводами позивача, викладеними у позовній заяві надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідач вказує, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2023 року по справі № 200/832/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити ОСОБА_1 нарахування і виплату щомісячних страхових виплат, та виплатити заборгованість з 01 липня 2022 року.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 23.11.2023 року щомісячні страхові виплати Позивачу продовжені з 01.07.2022 року.

На поточний рахунок в АТ Ощадбанк, згідно заяви ОСОБА_1 нарахована страхова виплата за період з 01.07.2022 року по 28.02.2023 року в розмірі 15508,70 грн. (щомісячно), за період з 01.03.2023 року по 01.01.2024 року в розмірі 17008,70 (щомісячно).

Як зазначено відповідачем у відзиві, компенсації можуть виплачуватися як за рахунок коштів самого Фонду, так і за рахунок коштів, що спрямовуються на ці цілі з бюджету.

Проте, Закон №2050 не визначає, з яких саме джерел виплачуються ті чи інші компенсації. Це питання врегульовано іншими правовими актами.

Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 «Про затвердження порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» (далі - Порядок № 159).

Відповідно до пункту 7 Порядку №159 компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати.

Тобто, джерелом виплати позивачу як пенсії, страхових виплат, так і компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати є кошти Державного бюджету України.

Зазначив, що відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

З огляду на зазначені обставини відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області як отримувач страхових виплат.

Вказана обставина сторонами не заперечується.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року у справі № 200/832/23 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.07.2022 №63018/86753/50619/21 про припинення страхових виплат ОСОБА_1 з 01 липня 2022 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити ОСОБА_1 нарахування і виплату щомісячних страхових виплат, та виплатити заборгованість з 01 липня 2022 року.

Відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 02.02.2024 року № 1969/05-16, позивачеві за період з 01.07.2022 року по 01.01.2024 року нараховано та виплачено страхові виплати у розмірі 311165,30 грн.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 18.01.2024 року № 2000-0202-8/12056, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21.04.2023 року по справі № 200/832/23 та згідно з заявою ОСОБА_1 від 23.11.2023 про здійснення страхової виплати на поточний рахунок в АТ «Ощадбанк» нарахована страхова виплата за липень 2022 листопад 2023 року. Кошти зараховані на поточний рахунок ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.04.2023 по справі № 200/832/23 зобов`язань щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не покладалось і це питання не порушувалось в позовних вимогах ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд доходить до висновку, що позивачеві з 01.07.2022 року поновлено страхові виплати за рішенням суду та виплачено страхові виплати без виплати компенсації втрати частини доходів за період з липня 2022 року по листопад 2023 року.

Заборгованість за вказаний період виплачена позивачеві 04.01.2024 року.

Суд вважає за необхідне зазначити, що будь-яких доказів на підтвердження нарахування та/або виплати позивачеві компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати сторонами до суду не надано.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема: 1) права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; 6) основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки; 12) організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, організації державної статистики та інформатики.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 1105-XIV (далі Закон № 1105-XIV), у редакції на час виникнення спірних правовідносин.

Частиною 1 статті 41 Закону № 1105-XIV визначено, що страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду: 1) потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання; 2) особам, які мають право на виплати у зв`язку зі смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати.

Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них (частина 5 статті 41 Закону № 1105-XIV).

Згідно з частинами 4, 7 статті 41 Закону № 1105-XIV виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.

Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».

При нарахуванні компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати слід керуватися Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат» (далі - Закон № 2050-III), Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів в зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 (далі - Порядок № 159).

Відповідно до статті 1 Закону №2050-ІІІ, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Стаття 2 Закону №2050-III визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Відповідно до статті 3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі статтею 4 цього Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктами 2, 3 вказаного Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, страхові виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно з пунктом 4 цього Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ та пункті 4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Аналогічний підхід до розуміння зазначених норм права Верховний Суд України висловив раніше у постановах від 19 грудня 2011 року (справа №6-58цс11), від 11 липня 2017 року (справа №21-2003а16). Такий підхід підтримано і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 3 липня 2017 року (справа №521/940/17).

Як вже зазначалось судом раніше, позивачеві з 01.07.2022 року поновлено страхові виплати за рішенням суду з липня 2022 року.

Заборгованість за вказаний період виплачена позивачеві 04.01.2024 року.

Згідно зі ст. 2 Закону № 2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати затримки виплати доходів.

За таких обставин, суд доходить до висновку щодо порушення відповідачем права позивача на отримання ним компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що саме дії відповідача щодо припинення виплати позивачеві спірної доплати безпосередньо порушують права позивача.

Враховуючи положення ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе змінити обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області шляхом визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків страхових виплат за період з 01.07.2022 року по 30.11.2023 року та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків страхових виплат за період з 01.07.2022 року по 30.11.2023 року.

Суд вважає за необхідне зазначити, що вказаний спосіб буде належним та достатнім для відновлення порушених прав позивача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивач звільнений від сплати судового збору, у зв`язку із чим питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись Конституціє України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків страхових виплат за період з 01.07.2022 року по 30.11.2023 року та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків страхових виплат за період з 01.07.2022 року по 30.11.2023 року задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків страхових виплат за період з 01.07.2022 року по 30.11.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ЄДРПОУ 14099344, місцезнаходження: майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків страхових виплат за період з 01.07.2022 року по 30.11.2023 року.

Повний текст рішення складено та підписано 09 лютого 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Олішевська