Справа № 400/15774/23
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 р. № 400/15774/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенко В. В. розглянув у письмовому скороченому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідачаІнгульського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, просп. Миру, 24А,м. Миколаїв,54004,
треті особиМіністерство оборони України, просп. Повітрофлотський, 6,м. Київ,03168, просп. Повітрофлотський, 6,м. Київ,03168
провизнання протиправною та скасування довідки від 08.12.2023 року № 356; зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Інгульського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, третя особа Міністерства оборони України з вимогами визнати протиправною та скасувати довідку військово-лікарської комісії при Інгульському районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки м. Миколаєва від 08.12.2023 №356 про визнання ОСОБА_1 обмежено придатним до військової служби, зобов`язати військово-лікарську комісію при Інгульському районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки м. Миколаєва провести повторне обстеження та огляд з подальшим винесенням постанови ВЛК відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МОЗ від 14.08.20008 №402.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що 18.12.2023 рішенням військово-лікарською комісією Інгульського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Миколаєва визнаний обмежено придатним до військової служби. Зазначене рішення позивач вважає протиправним, оскільки воно не відображає його реальний стан здоров`я, а також ступінь придатності до військової служби. Протягом тривалого часу позивач має «виражений генералізований тривожний розлад з частими декомпенсаціями, які призводять до соціальної дезадаптації». Позивач відчуває дратівлівість, слабкість, зниження толерантності до фізичного навантаження, постійну тривогу, страхи, внутрішнє занепокоєння, безсоння, нав`язливі думки, розсіяність, труднощі з зосередженням, панічні напади, підвищення серцебиття, жару, підвищення тиску. Психічний стан позивача почав погіршуватися в 2015 році, розпочато лікування у приватних психітарів. Лікування приносило тимчасово покращення, приймав ряд антидепресантів, нейролептиків, транквізізаторів, але повного покращення не було. З 2020 року позивач проходив стаціонарне лікування у відділенні №7 МОЦПХ з діагнозом «виражений тривожно-депресивний розлад». Під час проходження обстеження військово-лікарської комісією ВЛК 16.10.2023 позивачем на розгляд комісії були надані медичні документи, які підтверджують наявність у нього прогресуючого захворювання. Комісію ВЛК надані медичні документи належним чином не досліджувалися та не враховані під час прийняття рішення. Згідно довідки ВЛК від 16.10.2023 позивача на підставі ст.17-6 графи ІІ розкладу хвороб визнано обмежено придатним до військової служби. Згідно Положення №402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби. Під придатністю до військової служби у Положенні, розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України. В порушення п.3.4 3 Розділу ІІ Положення №402 під час проведення медичного огляду комісією ВЛК не вивчено та не взято до уваги документи, що характеризують стан здоров`я позивача. В порушення п.3.8 глави 3 розділу ІІ Положення, позивачу не вручено копію довідки ВЛК від 16.10.2023. Протягом двох місяців позивач намагався отримати довідки та лише 18.12.2023 позивач отримав довідку ВЛК від 08.12.2023 №356 згідно якої йому встановлено діагноз: «змішаний тривожний та депресивний розлад» та визнано обмежено придатним до військової служби. Проте, згідно консультаційного висновку спеціаліста за направленням ВЛК, позивачу встановлений діагноз «виражений тривожно-депресивний розлад з частими декомпенсаціями». Діагноз позивача відповідає п.а ст.17 Розкладу хвороб, внаслідок чого він повинен був бути визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військової служби. Рішення ВЛК, яке оформлене довідкою ВЛК від 08.12.2023 №356 з діагнозом: «змішаний тривожний та депресивний розлад» не відповідає реальному стану здоров`я позивача, оскільки наявні в нього проблеми здоров`я перешкоджають йому повноцінно нести військову службу.

Відповідач позов не визнав, надіслав відзив, в якому просив в його задоволенні відмовити. Свою позицію відповідач аргументував тим, що при проходження медичного огляду позивачем були надані медичні документи, які враховані ВЛК, та лікарі встановили ступінь придатності позивача до військової служби обмежено придатний. Підтверджень неодноразових звернень за медичною допомогою, а також документів щодо погіршення стану здоров`я, які відповідно до положення могли бути підставою для визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку позивачем не надано.

В судове засідання 05.02.2024 позивач не з`явився, його представник надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача в судовому засіданні підтвердили позицію, викладену у відзиві, просили в задоволенні позову відмовити. За узгодженням зі сторонами, суд перейшов до розгляду справи у письмовому провадженні.

Суд розглянув справу 08.02.2024 у порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 1994 р.н. проживає у місті Миколаєві та перебуває на військовому обліку у Інгульському районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

В жовтні 2023 року ОСОБА_1 проходив обстеження та медичний огляд в Інгульському РТЦК та СП.

Відповідно до картки № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 встановлено діагноз «змішаний тривожний та депресивний розлад», та на підставі ст.17 «б» графи ІІ Розкладу хвороб, визнаний обмежено придатним до військової служби.

19.10.2023 ОСОБА_1 подав до Інгульского РТЦК та СП заяву, в якій не погодився з висновком ВЛК про обмежену придатність до військової служби, та просив переглянути зазначений висновок, додавши до звернення додаткові медичні документи: копію довідки №377 від 16.06.2023, копію виписки з медичної карти від 20.05.2023, копію консультаційного листа ендокринолога від 09.04.2023, копію виписки-епікризу із медичної карти №1246 від 16.06.2023.

27.10.2023 Миколаївським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки листом відмовлено ОСОБА_1 у перегляді висновку ВЛК.

08.12.2023 Інгульським РТЦК та СП видано Довідку військово-лікарської комісії №356, про те, що ОСОБА_1 має діагноз «змішаний тривожний та депресивний розлад», та на підставі ст.17 «б» графи ІІ Розкладу хвороб, визнаний обмежено придатним до військової служби.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р. № 3543-XII.

Згідно із ст. 1 Закону № 3543-ХІІ мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону №3543-ХІІ громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону №3543-ХІІ під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

За змістом ч. 5 ст.22 Закону №3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Поряд з цим, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 р. № 2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

За змістом ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Відповідно до ч. 10 ст. 2 Закону №2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 р. за № 1109/15800 (далі - Положення № 402).

Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів (пункт 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402.

Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах.

Відповідно до підпункту 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.

Згідно із підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема, контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.

ЦВЛК має право, серед іншого, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України (підпункт 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402).

Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку (підпункт 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402).

До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК високомобільних десантних військ; ВЛК військових комісаріатів; ВЛК територіального центру комплектування (далі - ВЛК ТЦК); ВЛК цивільного лікувального закладу з правами госпітальної ВЛК (п.п.2.6.1 п.2.6. глави 2 розділу І Положення №402).

Перелік військових лікувальних закладів, військових частин, лікувально-профілактичних закладів, в яких організовуються позаштатні постійно діючі ВЛК (ЛЛК), разом зі списком голів та заступників голів цих ВЛК (ЛЛК) на наступний календарний рік затверджує голова ЦВЛК за поданням начальників штатних ВЛК регіонів (п.п.2.6.6. п.2.6. глави 2 розділу І Положення №402).

Відповідно до підпунктів 2.6.7.-2.6.10. п.2.6. глави 2 розділу І Положення №402 на підставі затвердженого переліку начальник ВМКЦ регіону своїм наказом призначає позаштатні постійно діючі ВЛК, їх персональний склад і визначає порядок їх роботи.

Головою позаштатної постійно діючої ВЛК призначається лікар, найбільш підготовлений з питань військово-лікарської експертизи, який має досвід роботи у військових лікувальних, цивільних лікувально-профілактичних закладах та пройшов підготовку (удосконалення) з військово-лікарської експертизи.

До складу ВЛК, створеної у цивільному лікувально-профілактичному закладі, за рішенням начальника ВМКЦ регіону може бути введений військовий лікар - представник найближчого військового лікувального закладу, медичної служби військової частини.

Для огляду кандидатів, відібраних для оволодіння водолазними спеціальностями, і курсантів навчального центру (військової частини) створюється позаштатна постійно діюча ВЛК у складі: голови - лікаря-фізіолога, заступника голови - водолазного спеціаліста, членів - лікарів-спеціалістів, вказаних у підпункті 2.6.2 пункту 2.6 розділу I Положення, і секретаря.

Позаштатні ВЛК здійснюють службове листування через діловодство військових лікувальних, цивільних лікувально-профілактичних закладів, військових частин, при яких ці комісії утворені.

Забезпечення позаштатних ВЛК медичною технікою та майном, медичними приладами, інструментами, медикаментами, господарським інвентарем, меблями, речовим майном і канцелярським приладдям, виділення їм приміщення і забезпечення комунальними послугами покладається на військові лікувальні, цивільні лікувально-профілактичні заклади, військові частини, при яких ці комісії утворені.

Документи позаштатних ВЛК скріплюються гербовою печаткою військового лікувального, цивільного лікувально-профілактичного закладу, військової частини, при яких ці комісії утворені (п.п.2.6.11. п.2.6. глави 2 розділу І Положення №402).

Згідно з пунктом 2.7 розділу І Положення № 402 госпітальна ВЛК створюється у військовому госпіталі, на госпітальному судні, у цивільному лікувально-профілактичному закладі, де обстежуються і лікуються військовослужбовці. На особливий період госпітальна ВЛК створюється в усіх військових санаторіях. У разі потреби у військових лікувальних закладах може бути створено декілька госпітальних ВЛК за клінічними профілями. Організація проведення військово-лікарської експертизи у військовому лікувальному закладі покладається на начальника закладу.

На госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладається: проведення медичного огляду осіб, указаних у пункті 1.2 розділу I Положення (крім допризовників), з метою визначення ступеня придатності до військової служби та в інших випадках, указаних у пункті 1.4 розділу II Положення; ведення книги протоколів ВЛК та здавання її в архів; проведення контролю за повнотою та якістю обстеження під час проведення медичного огляду, терміном проведення обстеження; проведення разом із провідними медичними спеціалістами ВМКЦ регіонів та начальниками медичної служби військових частин, що знаходяться у зоні відповідальності військового лікувального закладу, детального аналізу визнання військовослужбовців непридатними (обмежено придатними) до військової служби, розробка пропозицій щодо покращення стану здоров`я військовослужбовців та попередження їх дострокового звільнення з військової служби за станом здоров`я. Узагальнення пропозицій та надання їх до штатної ВЛК.

Госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право: приймати постанови відповідно до цього Положення; перевіряти з метою військово-лікарської експертизи організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових лікувальних, цивільних лікувально-профілактичних закладах і у військових частинах, дислокованих у гарнізоні; залучати до роботи на правах членів комісії медичних та військових фахівців за запитом голови ВЛК.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Відповідно до підпункту б пункту 6.1. глави 6 розділу II Положення №402 направлення на медичний огляд проводиться військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Згідно із пунктів 21.1., 21.2. глави 26 розділу ІІ Положення №402, у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 18.12.2023 р. №356, за результатами медичного огляду ОСОБА_1 військово-лікарською комісією проведено медичний огляд ВЛК. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): «змішаний тривожний та депресивний розлад», та на підставі ст.17 «б» графи ІІ Розкладу хвороб, визнаний обмежено придатним до військової служби.

Як вбачається з довідки ВЛК від 18.12.2023 р. №356 вона прийнята на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби.

Обґрунтовуючи протиправність висновку ВЛК про визнання його придатним до військової служби, позивач вказує, що при проведенні медичного обстеження ВЛК не було враховано його хвороби, а саме: «виражений генералізований тривожний розлад з частими декомпенсаціями, які призводять до соціальної дезадаптації», що призвело до помилкового висновку про придатність до військової служби.

Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 р. у справі № 806/526/16 зазначив: «у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі».

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд не може прийняти у якості підстави для задоволення позову доводи позивача відносно неврахування відповідачем його хвороб при проведенні медичного обстеження ВЛК.

В задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

На підстави викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 НОМЕР_2 ) до Інгульського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (просп. Миру, 24А,м. Миколаїв,545) задовольнити повністю.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 08.02.2024