Справа № 580/6002/23
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/6002/23 Суддя (судді) першої інстанції: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року (справу розглянуто в порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 40 Закону № 1058-ІV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки, починаючи з 14.03.2023;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2020, 2021 та 2022 роки, починаючи з 14.03.2023.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року адміністративний позов задоволено частково:

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо розгляду заяви представника ОСОБА_1 від 21.06.2023 щодо перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2020-2022 роки.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву представника ОСОБА_1 від 21.06.2023 щодо перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2020-2022 роки та прийняти рішення по суті, з урахуванням правової оцінки суду, наданої у цьому рішенні.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що суд першої інстанції під час ухвалення рішення у справі не дослідив обставини справи, відтак, ухвалив рішення в якому висновки не відповідають безпосередньо обставинам справи.

Позивач оскаржує рішення суду першої інстанції у повному обсязі. Апелянт вказує, що спір у даній справі стосується саме щодо розміру показника середньої заробітної плати по Україні за три останні роки перед призначенням пенсії за віком. Тому протиправні дії відповідача полягають саме у невірному застосуванні зазначеного показника при обчисленні розміру пенсії позивача.

Також апелянт вважає, що повторний розгляд адвокатського запиту від 21.06.2023 не буде належним способом захисту прав позивача.

Щодо права позивача на застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки, то апелянт вказав, що за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернувся вперше, відтак, призначення пенсії за віком відбуватиметься вперше. Таким чином, дії ГУ ПФУ в Черкаській області щодо відмови у призначенні, перерахунку та виплаті пенсії позивачу за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки при призначенні пенсії позивачу згідно із Законом № 1058-IV мають протиправний характер. А тому пенсія позивачу має бути призначена та перерахована і виплачена виходячи з показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три останні роки, тобто за 2020- 2022 роки, що передували року (2023 рік) звернення за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

17 листопада 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому відповідач просить апеляційну скаргу адвоката Хомича Івана Олександровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 у справі № 580/6002/23 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Головне управління вважає рішення Черкаського окружного адміністративного суду таким, що винесене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Щодо отримання пенсії за вислугу років, відповідач вважає, що оскільки позивач вже отримував пенсію призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», то вирішувалось питання не про первинне звернення за призначенням пенсії, а про перехід з одного виду пенсії на інший вид.

Відповідач наголосив, що нормами Закону № 1058-ІV та Порядку № 22-1 чітко визначено особистий порядок звернення особи за призначенням/перерахунком пенсії, перелік необхідних документів, процедура прийняття та розгляду документів необхідних для призначення/ перерахунку пенсії. Недотримання особою діючих законодавчих норм (в даному випадку - направлення адвокатського запиту з проханням перерахувати пенсію клієнту) не породжує у органів Пенсійного фонду України юридичного обов`язку щодо перерахунку пенсії.

Враховуючи вищевикладене, у Головного управління відсутні правові підстави для здійснення перерахунку пенсії Позивача на підставі адвокатського запиту, оскільки це буде суперечити вимогам Закону № 1058 - IV та Порядку № 22-1. Однак, судом першої інстанції не було враховано вищевказані аргументи Головного управління.

Принагідно, апеляційний суд звертає увагу, що незважаючи на прохальну частину відзиву відповідача щодо скасування рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу пенсійним органом подано не було.

Після надходження матеріалів справи до суду ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Представник позивача адвокат І.О. Хомич звернувся до відповідача із адвокатським запитом (а.с. 56), в якому просив:

1. Надати адвокату інформацію про те, коли ОСОБА_1 було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-VI.

2. Надати адвокату інформацію про те, який середній показник заробітної плати для обчислення розміру пенсії за віком було застосовано.

3. Перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020- 2022 роки.

Представник позивача просив надати відповідь на адвокатський запит відповідно до статті 24 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» протягом п`яти робочих днів з дня його отримання.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у листі від 26.06.2023 № 2300-0304-8/42020 (а.с. 10-11) вказали, що згідно з документами пенсійної справи ОСОБА_1 із 02.09.2013 призначено пенсію за вислугу років як працівнику освіти, розмір якої обчислено відповідно до Закону № 1058.

ОСОБА_1 14.03.2023 звернувся із заявою щодо переходу на інший вид пенсії, а саме на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058 за матеріалами пенсійної справи (зазначено у заяві).

З 14.03.2023 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058, заробітну плату обчислен із застосуванням показника заробітної плати 7405,03 грн.

Підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2020-2022 роки відсутні.

Додатково повідомлено, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального орагну Пенійного фонду України.

Вважаючи дії щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 40 Закону № 1058-ІV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив частково та зазначив, що у даному випадку Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області всупереч вищенаведених норм законодавства не прийняло жодного рішення за результатами розгляду запиту представника позивача від 21.06.2023 щодо перерахування ОСОБА_1 пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2020-2022 роки, тому суд не надає правову оцінку підставам, викладеним у зазначеному листі, оскільки такий документ не є рішенням суб`єкта владних повноважень (індивідуальним актом) у розумінні пункту 19 частини першої статті 4, частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, відтак не може бути предметом судового розгляду.

Тому суд першої інстанції зазначив, що у даному випадку Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області не вчиняло дій щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2020-2022 роки, натомість, відповідач допустив протиправну бездіяльність через не прийняття жодного з рішень, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у визначений законом строк, суд першої інстанції вважав, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління пенсійного фонду України у Черкаській області прийняти відповідне рішення щодо перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2020-2022 роки або рішення про відмову.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, колегія суддів звертає увагу, що в апеляційній скарзі позивача вказано межі апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції - позивач оскаржує рішення суду першої інстанції у повному обсязі. Прохальна частина апеляційної скарги також містить вимогу про скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року.

Відтак, з огляду на визначені апелянтом межі апеляційного оскарження, рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в повному обсязі (а не лише в частині відмовлених позовних вимог).

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон України № 1058), пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Положеннями частини першої статті 9 Закону № 1058 встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (частина перша статті 10 Закону № 1058).

Відповідно до частини другої статті 40 Закону України № 1058 заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Системний аналіз наведених правових норм дозволяє стверджувати, що при призначенні пенсії враховується середня заробітна плата, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують зверненню із заявою про призначення, а при переведенні застосовується середня заробітна плата, який враховувався під час призначення (перерахунку) попереднього виду пенсії.

Разом з тим, в межах спірних правовідносин слід звернути увагу на наступне.

Згідно частини 1 статті 44 Закону №1058 звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.1 Розділу І Порядку №22-1, зокрема, заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1), подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.

Відтак, з приписів Закону №1058 та Порядку № 22-1 слідує, що перерахунок пенсії здійснюється за заявою, поданою заявником, форма якої встановлена Порядком №22-1.

Як підтверджується матеріалами справи, представник позивача адвокат І.О. Хомич звернувся до відповідача із адвокатським запитом (а.с. 56), в якому просив:

1. Надати адвокату інформацію про те, коли ОСОБА_1 було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-VI.

2. Надати адвокату інформацію про те, який середній показник заробітної плати для обчислення розміру пенсії за віком було застосовано.

3. Перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020- 2022 роки.

Представник позивача просив надати відповідь на адвокатський запит відповідно до статті 24 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» протягом п`яти робочих днів з дня його отримання.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у листі від 26.06.2023 № 2300-0304-8/42020 (а.с. 10-11) вказали, що згідно з документами пенсійної справи ОСОБА_1 із 02.09.2013 призначено пенсію за вислугу років як працівнику освіти, розмір якої обчислено відповідно до Закону № 1058.

ОСОБА_1 14.03.2023 звернувся із заявою щодо переходу на інший вид пенсії, а саме на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058 за матеріалами пенсійної справи (зазначено у заяві).

З 14.03.2023 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058, заробітну плату обчислен із застосуванням показника заробітної плати 7405,03 грн.

Підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2020-2022 роки відсутні.

Додатково повідомлено, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального орагну Пенійного фонду України.

Так, апеляційний суд звертає увагу, що правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз`яснень положень законодавства.

Надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

З наведених вище норм вбачається, що адвокатський запит є формою звернення адвоката для отримання інформації, копій документів тощо.

Таким чином, адвокатський запит в розумінні чинного законодавства не може вважатись заявою про перерахунок пенсії за формою, встановленою Порядком № 22-1.

Так, в межах спірних правовідносин представник позивача адвокат Хомич І.О. скористався своїм професійним правом та звернувся до пенсійного органу із адвокатським запитом, однак, враховуючи вищевказані приписи, звернення з адвокатським запитом не може слугувати підставою для перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

У відповідь на адвокатський запит, пенсійний орган в листі від 26.06.2023 № 2300-0304-8/42020 правильно звернув увагу на те, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального орагну Пенійного фонду України.

Тобто, пенсійний орган повідомив, що для перерахунку пенсії необхідним є подання заявником до територіального орагну Пенійного фонду України відповідної заяви про перерахунок пенсії.

Дійсно, у відповіді на адвокатський запит також було вказано те, що з 14.03.2023 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058, заробітну плату обчислен із застосуванням показника заробітної плати 7405,03 грн. Підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2020-2022 роки відсутні.

Однак, на думку колегії суддів, вказана відповідь носить суто інформативний характер та не свідчить про відмову у перерахунку пенсії, оскільки в межах спірних правовідносин було відсутнє належне звернення за таким перерахунком, на що вірно звернув увагу пенсійний орган у своєму листі.

Таким чином, вважаючи, що у позивача наявне право для перерахунку та виплати пенсії відповідно до статті 40 Закону № 1058-ІV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки, починаючи з 14.03.2023, ОСОБА_1 або його уповноважений представник на підставі належних документів мав звернутись саме із заявою про перерахунок пенсії до територіального орагну Пенійного фонду України за формою, встановленою Порядком № 22-1.

Разом з тим, в межах цієї справи, як вже було встановлено вище, мав місце лише адвокатський запит, який є формою звернення адвоката для отримання інформації, однак, не є заявою для перерахунку пенсії особи.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що у даному випадку Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області не вчиняло дій щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2020-2022 роки, натомість, відповідач допустив протиправну бездіяльність через не прийняття жодного з рішень, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому вважав, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління пенсійного фонду України у Черкаській області прийняти відповідне рішення щодо перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2020-2022 роки або рішення про відмову.

Натомість судом першої інстанції помилково не було враховано, що позивач чи його уповноважений представник в порядку, встановленому Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, до органу Пенсійного фонду України саме із заявою про проведення перерахунку пенсії не звертався, тому право позивача на перерахунок пенсії на час подачі адміністративного позову не порушене, а відповідно позовні вимоги щодо порушеного права на пенсійне забезпечення є передчасними та задоволенню не підлягають.

Положеннями частини першої статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року N 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Відтак, враховуючи, що позивач чи його уповноважений представник в порядку, встановленому Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, до органу Пенсійного фонду України саме із заявою про проведення перерахунку пенсії не звертався, а звернення адвоката з адвокатським запитом не є заявою встановленої форми про здійснення перерахунку, то право позивача на здійснення перерахунку та виплати пенсії відповідно до статті 40 Закону № 1058-ІV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки, починаючи з 14.03.2023 в межах спірних правовідносин не було порушеним, оскільки матеріали справи не містять належного звернення встановленої форми про здійснення такого перерахунку.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За встановлених обставин, апеляційний суд звертає увагу позивача на необхідність звернення в порядку, встановленому Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, до органу Пенсійного фонду України саме із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до статті 40 Закону № 1058-ІV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки і, у разі відмови в перерахунку на підставі поданої за належною формою заяви, позивач наділений правом оскаржити таку відмову в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Принагідно, апеляційний суд звертає увагу, що скасування рішення суду з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог в межах спірних правовідносин не є погіршенням становища скаржника, оскільки як зазначав сам апелянт в апеляційній скарзі щодо меж апеляційного оскарження, позивач оскаржує рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року в повному обсязі, тобто, позивач був повністю не згоден з рішенням суду першої інстанції, відтак, рішення суду першої інстанції підлягало перевірці законності і обґрунтованості в повному обсязі.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна