Справа № 160/31215/23
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 рокуСправа №160/31215/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області", третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24.11.2023р. (згідно штемпеля поштового зв`язку) ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області", третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та просить:

- визнати протиправною бездіяльність та скасувати рішення відповідача щодо відмови включення в довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку основного розміру пенсії позивача (враховуючи встановлений розмір пенсії за вислугу років 73% грошового забезпечення) сум індексації грошового забезпечення в розмірі, виплаченому за прирівняною посадою поліцейського за листопад 2019 року, оформлене листом від 10.10.2023р. за №33/24-3429;

- зобов`язати відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача (що враховується третьою особою для перерахунку пенсії з урахуванням встановленого розміру пенсії за вислугу років 73% грошового забезпечення), з урахуванням індексації грошового забезпечення, шляхом включення до неї окремим рядком складової грошового забезпечення - індексації, в розмірі, виплаченому на прирівняною посадою поліцейського "начальник відділення, що не входить до складу відділу/ Відділу (відділення) поліції", за листопад 2019 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 1999 року він є пенсіонером МВС України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» на ім`я позивача було виготовлено та видано довідку про розмір грошового забезпечення позивача для проведення перерахунку пенсії позивача станом на листопад 2019 року №33/24-/С-1426 від 15.06.2021р., проте, до складових даної довідки не було включено суму індексації грошового забезпечення. Позивач звернувся до відповідача із заявою від 11.08.2023р., в якій просив скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача та включити до неї окремим рядком складову грошового забезпечення «індексація», в розмірі, виплаченому станом на 19 листопада 2019 року, проте, на наведену заяву позивача відповідачем була складена довідка про розмір грошового забезпечення позивача за листопад 2019 року №33/24/С-10689 від 11.09.2023р. аналогічного змісту до довідки від 15.06.2021р. 02.10.2023р. позивач повторно звернувся до відповідача із заявою щодо надання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням індексації. Листом №33/24-3430 від 10.10.2023р. Державна установа «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» повідомила позивача про відсутність законних підстав для надання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за листопад 2019 року з урахуванням індексації, оскільки індексація грошового забезпечення не є грошовим забезпеченням. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, оскільки він, як особа, яка отримує пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, має право на включення до грошового забезпечення, з якого розраховується пенсія, сум отримуваної індексації доходів. В обґрунтування своєї правової позиції позивач посилається на постанови Верховного Суду (а.с.1-9).

Ухвалою суду від 06.12.2023р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано відповідача надати суду відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України; надати копії документів, що стосуються предмету спору, завірені належним чином згідно до вимог ч.2 ст.77, ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України; третю особу надати суду письмові пояснення щодо позову з дотриманням вимог ст.ст. 165, 261 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.49).

Відповідач на виконання вимог ухвали суду від 06.12.2023р. відзиву на позов у встановлений ухвалою строк суду не надав, ухвалу від 06.12.2023р. про відкриття провадження у справі та позов з додатками відповідач отримав 06.12.2023р. та 28.11.2023р. відповідно в свій електронний кабінет згідно до вимог ст.ст. 18, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому останній вважається повідомленим належним чином з урахуванням наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується довідками про доставку електронного листа, наявними в матеріалах справи (а.с.52,54).

У відповідності до положень ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Третя особа на виконання вимог ухвали суду від 06.12.2023р. письмових пояснень щодо позову у встановлений ухвалою строк суду не надав, ухвалу від 06.12.2023р. про відкриття провадження у справі та позов з додатками третя особа отримала 06.12.2023р. та 28.11.2023р. відповідно в свій електронний кабінет, а також 19.12.2023р. згідно до вимог ст.ст. 18, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому останній вважається повідомленим належним чином з урахуванням наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується довідками про доставку електронного листа та розпискою представника третьої особи, наявними в матеріалах справи (а.с.51,53,55).

Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За викладеного, рішення у цій справі приймається судом 05.02.2024р. у межах строку, встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі розгляду адміністративної справи за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наявних в матеріалах справи документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

ОСОБА_1 з 26.10.1999р. отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що підтверджується копією посвідчення № НОМЕР_1 від 22.11.2006р., наявною у справі (а.с.19).

Державною установою «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» на ім`я позивача було підготовлено та видано довідку №33/24-/С-1426 від 15.06.2021р. про розмір грошового забезпечення позивача за листопад 2019 року, при цьому, до складових даної довідки не було включено суму індексації грошового забезпечення (а.с.28).

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 11.08.2023р., в якій просив скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача та включити до неї окремим рядком складову грошового забезпечення «індексація», в розмірі, виплаченому станом на 19 листопада 2019 року, проте, на наведену заяву позивача відповідачем була складена довідка про розмір грошового забезпечення позивача за листопад 2019 року №33/24/С-10689 від 11.09.2023р. аналогічного змісту до довідки від 15.06.2021р. (а.с.39-42).

02.10.2023р. позивач повторно звернувся до відповідача із заявою щодо надання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням індексації (а.с.43).

Листом №33/24-3430 від 10.10.2023р. Державна установа «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» повідомила позивача про відсутність законних підстав для надання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за листопад 2019 року з урахуванням індексації, оскільки індексація грошового забезпечення не є грошовим забезпеченням, що підтверджується змістом копії відповідного листа, наявної у справі (а.с.44).

Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивача з бездіяльністю та рішенням відповідача щодо відмови включення в довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку основного розміру пенсії позивача (враховуючи встановлений розмір пенсії за вислугу років 73% грошового забезпечення) сум індексації грошового забезпечення в розмірі, виплаченому за прирівняною посадою поліцейського за листопад 2019 року, оформлене листом від 10.10.2023р. за №33/24-3429, у зв`язку з чим позивач просить відновити його права шляхом визнання такої бездіяльності відповідача протиправною, скасування рішення та зобов`язання відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача (що враховується третьою особою для перерахунку пенсії з урахуванням встановленого розміру пенсії за вислугу років 73% грошового забезпечення), з урахуванням індексації грошового забезпечення, шляхом включення до неї окремим рядком складової грошового забезпечення - індексації, в розмірі, виплаченому на прирівняною посадою поліцейського "начальник відділення, що не входить до складу відділу/ Відділу (відділення) поліції", за листопад 2019 року.

З аналізу вище встановлених обставин у цій справі, суд приходить до висновку, що, в даному випадку, підлягають розгляду судом саме правомірність дій відповідача щодо відмови включення в довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку основного розміру пенсії позивача (враховуючи встановлений розмір пенсії за вислугу років 73% грошового забезпечення) сум індексації грошового забезпечення в розмірі, виплаченому за прирівняною посадою поліцейського за листопад 2019 року, оформлені листом від 10.10.2023р. за №33/24-3429, виходячи з вимог ст.ст. 9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-XII (далі Закону №2262).

Статтею 18 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 05.10.2000 №2017-III (далі Закон №2017) визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (ч. 2 ст. 19 Закону №2017).

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ (далі - Закон №1282).

Згідно із статтею 1 Закону №1282, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 цього Закону №1282 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078).

Згідно з п. 2 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачується замість пенсії.

Відповідно до ст. 102 Закону України "Про Національну поліцію" пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-ХІІ від 09.04.1992 року.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону №2262, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

При цьому, у відповідності до ч. 3 ст. 43 Закону №2262 передбачено, що пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема, Закону №2262 та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та прирівняних до них осіб і наявність спеціального законодавства, зокрема, Закону №2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання необхідно субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону №2017, Закону №1282 та Порядку №1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років при її призначенні, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.

Вказаний правовий висновок сформований в постанові Верховного Суду у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав КАС від 03.04.2019 року у справі №638/9697/17, та підтриманий Верховним Судом в Постановах від 18.05.2022 у справі №809/1034/17, від 25.05.2022 року у справі 420/2430/19, від 16.11.2022 року у справі № 826/6282/18, від 06 квітня 2023 року у справі № 560/9664/21 та від 21 червня 2023 року у справі № 480/11090/21.

За приписами ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З аналізу вищенаведених норм права та враховуючи наведені висновки Верховного Суду, суд приходить до висновку, що особи, які отримують пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб мають право на включення до грошового забезпечення, з якого розраховується пенсія, сум індексації доходів (у даному випадку грошового забезпечення).

Разом з тим, із вище досліджених документів судом було встановлено, що відповідач відмовився видати позивачеві довідку із зазначенням суми індексації, що підтверджується змістом листа відповідача від 10.10.2024р. (а.с.44).

А отже, за викладеного, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови включення в довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку основного розміру пенсії позивача сум індексації грошового забезпечення в розмірі, виплаченому за прирівняною посадою поліцейського за листопад 2019 року, оформлені листом від 10.10.2023р. за №33/24-3429, є протиправними.

У відповідності до ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем не було надано суду ані відзиву на позов, ані жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про правомірність дій відповідача щодо відмови включення в довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку основного розміру пенсії позивача сум індексації грошового забезпечення в розмірі, виплаченому за прирівняною посадою поліцейського за листопад 2019 року, оформлених листом від 10.10.2023р. за №33/24-3429, з урахуванням вищенаведених норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, обставин справи, встановлених судом та правової позиції Верховного Суду, яка наведена вище.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши правомірність дій відповідача щодо відмови включення в довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку основного розміру пенсії позивача сум індексації грошового забезпечення в розмірі, виплаченому за прирівняною посадою поліцейського за листопад 2019 року, оформлені листом від 10.10.2023р. за №33/24-3429, суд приходить до висновку, що відповідач, відмовивши у включенні до довідки про розмір грошового забезпечення позивача суму індексації грошового забезпечення, діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, судом встановлено, що своїми діями щодо відмови включення в довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку основного розміру пенсії позивача сум індексації грошового забезпечення в розмірі, виплаченому за прирівняною посадою поліцейського за листопад 2019 року, оформлені листом від 10.10.2023р. за №33/24-3429, відповідач порушив права та інтереси позивача на належне пенсійне забезпечення, які підлягають судовому захисту шляхом визнання таких дій відповідача протиправними, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача у наведеній частині підлягають задоволенню частково з урахуванням повноважень адміністративного суду, встановлених ст.ст.9,245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також і підлягають частковому задоволенню похідні позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсії, з урахуванням індексації грошового забезпечення, шляхом включення до неї окремим рядком складової грошового забезпечення - індексації, в розмірі, виплаченому на прирівняною посадою поліцейського "начальник відділення, що не входить до складу відділу/ Відділу (відділення) поліції", за листопад 2019 року, оскільки судом встановлено протиправність дій відповідача щодо відмови у такому зазначенні, та належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, за приписами ст.245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Окрім того, і за приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі Чуйкіна проти України констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Таким чином, з урахуванням наведеної правової позиції, суд приходить до висновку, що зобов`язання відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсії, з урахуванням індексації грошового забезпечення, шляхом включення до неї окремим рядком складової грошового забезпечення - індексації, в розмірі, виплаченому на прирівняною посадою поліцейського "начальник відділення, що не входить до складу відділу/ Відділу (відділення) поліції", за листопад 2019 року, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині встановлення розміру пенсії за вислугу років 73% грошового забезпечення, оскільки до повноважень відповідача не віднесено встановлення розміру пенсії позивача.

При прийнятті даного рішення, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява №65518/01 від06.09.2005; п.89), "Проніна проти України" (заява №63566/00 від18.07.2006; п.23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04 від10. 02.2010; п.58), яка полягає у тому, що принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) 09.12.1994, п.29).

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд не вбачає підстав для їх розподілу у порядку, встановленому ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували понесення ним будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору за п.9 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області", третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області" щодо відмови включення в довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 сум індексації грошового забезпечення в розмірі, виплаченому за прирівняною посадою поліцейського за листопад 2019 року, оформлені листом від 10.10.2023р. за №33/24-3429.

Зобов`язати Державну установу "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області" (49045, м. Дніпро, вул. Полігонна, 16; ) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), що враховується для перерахунку пенсії, з урахуванням індексації грошового забезпечення, шляхом включення до неї окремим рядком складової грошового забезпечення - індексації, в розмірі, виплаченому на прирівняною посадою поліцейського "начальник відділення, що не входить до складу відділу/ Відділу (відділення) поліції", за листопад 2019 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва