Справа № 340/8834/23
Суддя: С.В. ДЕГТЯРЬОВА
Дата ухвалення: 2024-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/8834/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області" (25030, м. Кропивницький, вул. Героїв-рятувальників, 3, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне Управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7 а, )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить:

- визнати протиправними дії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області" щодо відмови у визнанні того, що він набув статусу ветерана органів внутрішніх справ України, видачі відповідного посвідчення, нагрудного знака та вчиненню дій направлених на те, щоб він міг користуватися пільгами, встановлених законодавством України для ветеранів органів внутрішніх справ з 01.05.2023 р.;

- зобов`язати Державну установу "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області":

на підставі витягу з наказу УМВС України в Кіровоградській області від 08.09.2008 № 491 о/с про звільнення зі служби на пенсію, визнати що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) набув статус ветерана органів внутрішніх справ України відповідно до абзацу 1 п. 1 ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист»;

відповідно пункту 2 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист», пунктів 1-3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1601 «Про порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран військової служби» та пунктів 9-10 розділу II Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №760 від 17.09.2018 видати ОСОБА_1 посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудний знак та видати ОСОБА_1 довідку про право на пільги з 01.05.2023, передбачені пунктами 6-9 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» ізгідно додатку 2), копію зазначеної довідки направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у позивача наявні 20 років вислуги, які є умовою для надання статусу ветерана органів внутрішніх справ, а тому він має право отримати статус ветерана органів внутрішніх справ України, отримати посвідчення та користуватися пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів органів внутрішніх справ з 01.05.2023 року.

Ухвалою від 24.10.2023 року відкрито провадження справі. Розгляд вирішено проводити у спрощеному провадженні без виклику сторін.

13.11.2023 року Державна установа "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області" подала до суду відзив, в якому зазначила, що у позивача недостатньо років вислуги для того, щоб отримати статус ветерана органів внутрішніх справ, а тому він не має такого права в силу закону.

08.11.2023 року третя особа надала пояснення та вказала про відсутність підстав для надання позивачеві статусу ветерана органів внутрішніх справ.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , 1966 року народження, проходив службу в органах внутрішніх справ, має спеціальне звання підполковник міліції.

8 вересня 2008 року позивач був звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил як такий, що прибув із Лозуватської сільської ради Ульянівського району Кіровоградській області з правом призначення пенсії по лінії МВС з посадового окладу старшого дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції міліції громадської безпеки Ульянівського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області за підпунктом "б" пунктом 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через хворобу) (а.с.15).

З 09.09.2008 року позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII (а.с.53).

24 серпня 2023 року позивач звернувся до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області", із заявою про визнання його ветераном органів внутрішніх справ відповідно до пункту першого частини першої статті 5 Закону №203/98-ВР, як особі, яка бездоганно прослужила в органах внутрішніх справ 25 і більше років у календарному або 30 та більше років у пільговому обчисленні (з яких не менше 20 років становить вислуга у календарному обчисленні) і звільнені в запас або у відставку відповідно до законодавства України (а.с.16-18).

Листом від 30 серпня 2023 року відповідач відмовив у наданні ОСОБА_1 статусу ветерана органів внутрішніх справ, з підстав відсутності у нього необхідної вислуги років. Відповідач указував, що особи, які проходять службу в органах внутрішніх справ, мають особливий статус. А позивач з 19.05.2006 року по 08.09.2008 року не працював на військовій службі і в органах внутрішніх справ (а.с.19).

14 вересня 2023 року позивач знову звернувся до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області", із заявою про визнання його ветераном органів внутрішніх справ відповідно до пункту першого частини першої статті 5 Закону №203/98-ВР, та вказав, що з 19.05.2006 року по 08.09.2008 року він продовжив працювати в органах внутрішніх справ так як був прикомандирований до Лозуватської сільської ради Ульянівського району Кіровоградській області оскільки був обраний головою сільської ради та при цьому зі служби в органах внутрішніх справне звільнявся (а.с.20-23).

Листом від 03 жовтня 2023 року відповідач вказав на відсутність у ОСОБА_1 статусу ветерана органів внутрішніх справ, оскільки вислуга років повинна визначатись Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист», та не може бути визначена відповідно до норм, які передбачають її обрахунок для призначення пенсії (а.с.24).

Не погоджуючись із такою позицією відповідача, вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Зазначені норми означають, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів - зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків.

Водночас суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранів служби цивільного захисту, ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також основні засади державної політики щодо соціального захисту громадян, звільнених з військової служби, служби в органах внутрішніх справ, Національної поліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, та членів їх сімей, визначає гарантії, які забезпечують їм гідне життя, активну діяльність, шану та повагу в суспільстві визначені Законом №203/98-ВР.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №203/98-ВР держава гарантує кожному ветерану військової служби, ветерану органів внутрішніх справ, ветерану Національної поліції, ветерану податкової міліції, ветерану державної пожежної охорони, ветерану Державної кримінально-виконавчої служби України, ветерану служби цивільного захисту, ветерану Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України рівні з інтими громадянами можливості в економічній, соціальній, політичній сферах щодо задоволення різноманітних життєвих потреб, а також подає різні види допомоги шляхом, серед іншого, надання пільг, компенсацій та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності та заслуженого відпочинку, організації соціально-побутового обслуговування та пенсійного забезпечення відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону №203/98-ВР ветеранами військової служби, ветеранами органів внутрішніх справ, ветеранами Національної поліції, ветеранами податкової міліції, ветеранами державної пожежної охорони, ветеранами Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранами служби цивільного захисту, ветеранами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України визнаються громадяни України: які бездоганно прослужили на військовій службі, в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України 25 і більше років у календарному або 30 та більше років у пільговому обчисленні (з яких не менше 20 років становить вислуга у календарному обчисленні) і звільнені в запас або у відставку відповідно до законодавства України або колишнього Союзу РСР чи держав СНД.

З аналізу пункту 1 частини першої статті 5 Закону №203/98-ВР суд робить висновок, що необхідною і достатньою умовою для визнання особи ветераном органів внутрішніх справ є бездоганна служба в органах внутрішніх справ 25 і більше років у календарному або 30 та більше років у пільговому обчисленні (з яких не менше 20 років становить вислуга у календарному обчисленні).

Конституційний Суд України у своєму рішенні 27 лютого 2003 року №4-рп/2003 вказав, що положення статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист" ( 203/98-ВР ) слід розуміти так, що громадяни України визнаються ветеранами органів внутрішніх справ за наявності умов, передбачених зазначеною статтею, незалежно від часу їх звільнення в запас або у відставку з органів внутрішніх справ.

Таким чином, якщо особа відповідає вищевказаним умовам та подала до Міністерства внутрішніх справ України підтверджуючі документи, то останнє зобов`язане прийняти рішення про визнання такої особи ветераном органів внутрішніх справ.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має вислугу на день звільнення в календарному обчисленні - 22 роки 11 місяців і 12 днів, в пільговому обчисленні - 31 рік 03 місяці 04 дні, про що вказано в наказі УМВС України в Кіровоградській області від 08.09.2008 року №491 о/с про його звільнення (а.с.15).

Розрахунок вислуги років працівника органів внутрішніх справ ОСОБА_1 , який був складений сектором забезпечення соціальних виплат ВФЗБО УМВС України в Кіровоградській області та поданий для призначення пенсії, містить тотожні показники вислуги років (а.с.56).

Питання щодо обчислення вислуги років, зокрема, при призначенні пенсії особам, звільненим з військової служби, регулюється Законом № 2262-XII та постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі - Порядок № 393).

Суд зазначає, що Закон №2262-XII, а також Закон №203/98-ВР регулюють сферу правовідносин, що виникають, зокрема, у зв`язку з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Однак, Закон №203/98-ВР не містить визначення та порядку обрахунку вислуги років для встановлення статусу ветерана органів внутрішніх справ. Тому, при вирішенні питання про надання статусу ветерана органів внутрішніх справ на підставі статті 5 Закону №203/98-ВР, зокрема стосовно визначення вислуги років, слід керуватися положеннями Закону № 2262-XII.

Суд звертає увагу на те, що чинним законодавством України не виокремлюється інший порядок обрахунку вислуги років для надання статусу ветерана органів внутрішніх справ на підставі статті 5 Закону №203/98-ВР, аніж той, який застосовується для обчислення вислуги років для призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-XII.

Відповідно до статті 1 Закону № 2262-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до частини першої статті 17 цього ж Закону Особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Такий самий порядок обчислення вислуги років особам, які мають право на пенсію за цим Законом, передбачає й пункт 1 Порядку №393.

Вказаний підхід неодноразово був застосований Верховним Судом під час розгляду аналогічних справ, зокрема у постановах від 6 лютого 2020 року у справі №820/4905/16, від 16 червня 2020 року у справі №820/2707/17, від 26 листопада 2020 року у справі № 400/1233/19, від 23 червня 2022 року у справі № 809/1566/17.

Суд також зазначає, що Державна установа "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області", відмовляючи листом позивачу у наданні статусу ветерана органів внутрішніх справ з підстав відсутності у нього необхідної вислуги років, керувалася саме Законом № 2262-XII. Однак відповідачем не наведено жодних доводів щодо того, яку норму законодавства необхідно застосовувати до спірних правовідносин, а саме при обрахунку вислуги років для надання статусу ветерана органів внутрішніх справ.

Даний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 20 липня 2023 року у справі №400/968/22 (адміністративне провадження №К/990/36606/22).

Відповідачем зазначено, що положення Закону № 2262-XII застосовуються лише при обрахунку вислуги років для призначення пенсії.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що для надання статусу ветерана органів внутрішніх справ вислуга років не може бути розрахована за нормами Закону №2262-XII та іншими підзаконними актами, Закон №203/98-ВР не містить особливостей обрахунку вислуги років, а містить лише вимоги про її наявність в календарному та/або пільговому обчисленні у відповідній кількості. Обраховується ж вислуга років за умовами, визначеними в ст.17 Закону № 2262-XII.

Конституційний Суд України у своєму рішенні 27 лютого 2003 року №4-рп/2003 вказав, що статус ветерана органів внутрішніх справ за умови наявності всіх інших названих вище підстав надається незалежно від часу виходу працівника цих органів у запас або у відставку.

Згідно ст.10 Закону №203/98-ВР ветеранам військової служби, органів внутрішніх справ, Національної поліції України, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, державної пожежної охорони, Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України вручаються посвідчення та нагрудні знаки.

Порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. №1601 (далі за текстом - Порядок №1601). Його дія поширена на видачу посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран органів внутрішніх справ" згідно з постановою Кабінету Міністрів Уркаїни №742 від 01.06.2002.

Згідно п.1 Порядку №1601 посвідчення та нагрудні знаки "Ветеран військової служби" видаються (вручаються) особам, які набули статусу ветеранів військової служби відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Позивач просить суд визнати протиправною відмову Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області" визнати позивача таким, що набув статусу ветерана органів внутрішніх справ України, відмову у видачі відповідного посвідчення та нагрудного знака, а також просить суд зобов`язати відповідача визнати той факт, що ОСОБА_1 набув статус ветерана органів внутрішніх справ України відповідно до абзацу 1 п. 1 ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

В силу статті 245 КАС України при ухваленні рішення адміністративний суд може визнати протиправною відмову відповідача вчинити конкретні дії та може зобов`язати його вчинити їх. При цьому такі дії повинні бути виражені зовні, мати матеріальний характер та піддаватись опису і конкретиці.

Відповідно до п.2. Порядку №1601 посвідчення "Ветеран військової служби" є документом, що підтверджує статус ветерана військової служби і його право на отримання відповідних пільг згідно із Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" ( 203/98-ВР ), іншими актами законодавства.

Таким чином, особа, яка отримала посвідчення ветерана органів внутрішніх справ, вважається особою, яка має підтверджений (визнаний) статус ветерана органів внутрішніх справ, а тому позовні вимоги про зобов`язання визнати статус ветерана органів внутрішніх справ та видати посвідчення належить задовольнити саме у спосіб зобов`язання видати посвідчення ветерана органів внутрішніх справ.

Згідно з п.3 Порядку №1601 підставою для видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби" є наказ про звільнення з військової служби в запас або у відставку - для осіб, зазначених у пункті 1 статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

З огляду на наявність наказу про звільнення, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про видачу нагрудного знака.

Додатково позивач просить суд зобов`язати відповідача видати довідку про право на пільги з 01.05.2023, копію якої направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Згідно пунктів 10 розділу II Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з інших соціальних питань, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 760 від 17.09.2018 року, уповноважені структурні підрозділи видають довідки про право на пільги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Матеріалами справи не підтверджено того, що між позивачем та відповідачем виник спір з приводу видачі такої довідки. Доказів відмови у її видачі, або доказів бездіяльності з приводу реагування на вимогу її видати, матеріали справи не містять, а тому, в силу ст.2 КАС України, позовні вимоги в цій частині є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач також просить суд визнати протиправною відмову вчинити дії, направлені на те, щоб він міг користуватися пільгами, встановлених законодавством України для ветеранів органів внутрішніх справ з 01.05.2023 р. Які саме це дії, що не охоплюються іншими позовними вимогами, позивач не зазначив, дану вимогу не конкретизував, а тому вона задоволенню не підлягає.

Таким чином, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Згідно з частиною 3 та 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1073,60 грн. (а.с.25).

Отже, з огляду на те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, а часткова відмова суттєво не вплинула на задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню на користь позивача в повній сумі за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області" ().

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області" у видачі ОСОБА_1 посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудного знака.

Зобов`язати Державну установу "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області" видати ОСОБА_1 посвідчення «Ветеран органів внутрішніх справ» та нагрудний знак, як особі, яка набула статусу ветерана органів внутрішніх справ України відповідно до абзацу 1 п. 1 ст. 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на сплату судового збору в сумі 1073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Кіровоградській області" ().

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України. задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. ДЕГТЯРЬОВА