Справа № 279/6/24
Суддя: Шульга О. М.
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/6/24
Провадження № 2-а/279/10/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Райвахівською Л.В., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені адміністративну справу №279/6/24 за позовом ОСОБА_1 до Коростенського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Житомирської області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 08.12.2023 року , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача в обґрунтування якого зазначив, що 28 грудня 2023 року у поштовому конверті отримав постанову у справі про адміністративне правопорушення №1/144 від 08.12.2023 року, якою Т.В.О. начальника Коростенського районного ТЦК та СП Житомирської області Савчуком І.М. на нього було накладено на нього стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП у розмірі 3400 гривень штрафу.

Зазначену постанову вважає протиправною, оскільки жодних повісток із викликом до відповідача на складання протоколу, чи винесення постанови не отримував.

Про розгляд справи про адміністративне правопорушення його не повідомляли, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості надати свої пояснення та ознайомитись з доказами, які були підставою для прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідачем проігноровані вимоги ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин справи, вирішення її у відповідності до закону.

08.12.2023р. тимчасово виконуючим обов`язки начальника Коростенського РТЦК та СП м.Коростеня підполковником Савчук І.М. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №1/144 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладання стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400,00 грн. за те, що він не прибув 11.08.2023р. до Коростенського РТЦК та СП, про поважні причини неприбуття не повідомив, чим порушив вимоги ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під час дії особливого періоду.

Відповідно до ч.2 ст.210 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період, що тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.210 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Норма вказаної статті є бланкетною нормою, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014р., коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014р. № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Згідно ч.1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В даному випадку суд враховує, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП передбачає складення протоколу про адміністративне правопорушення, який складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з роз`ясненням їй прав та обов`язків, а також врученням їй копії протоколу.

Також слід врахувати, що проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, можливо лише у разі, якщо її прибуття на розгляд справи відповідно до вимог закону не є обов`язковим, і за умови її належного повідомлення про місце і час розгляду справи та неприбуття на розгляд і неповідомлення про причини такого неприбуття, або надання відповідного клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення такою, що винесена з порушенням встановленої процедури, тобто вона є протиправною, що є самостійною підставою для її скасування.

Отже, в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, тому факт вчинення ним вказаного правопорушення є недоведеним.

Також відповідно до вимог ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Згідно матеріалів наданих відповідачем правопорушення скоєне 11.08.2023 року, а постанова про накладення стягнення винесена 08.12.2023 року.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову №1/144 від 08.12.2023 року, винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника Коростенського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки підполковником Савчуком Ігорем Миколайовичем по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. Одночасно просить стягнути з відповідача понесені витрати по сплаті судового збору сплаченого при подачі позову до суду.

Сторона позивач в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених у позові і просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку був оповіщений про необхідність прибуття 11.08.2023 року на 09 годин до Коростенського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

28.11.2023 року уповноваженою особою Коростенського РТЦК та СП був складений протокол №1/144 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

У вказаному протоколі зазначено, що 08.08.2023 року ОСОБА_1 був оповіщений про обов`язок з`явитися 11.08.2023 року до Коростенського РТЦК та СП, згідно ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», однак в зазначений час за викликом не прибув, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Одночасно зазначено, що розгляд справи відбудеться о 10 годині 00 хвилин 08.12.2023 року.

Під даним оповіщенням про час та дату розгляду справи наявний власноручний підпис ОСОБА_1 .

Положення КУпАП передбачають обов`язок особи, яка здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, повідомити особу про розгляд такої справи відносно неї. Метою такого повідомлення є поінформованість особи, яка притягується до відповідальності, про час та місце розгляду справи для надання їй можливості реалізувати передбачені законом процесуальні права.

Також, з пояснень ОСОБА_1 власноруч викладених у протоколі слідує, що орієнтовано він з`явився за викликом до Коростенського ТРЦК та СП, однак працівником вказаного центру не було зафіксовано факт його прибуття, внаслідок чого йому було вручено оповіщення повторно.

Постановою т.в.о. начальника Коростенського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Житомирської області підполковника ОСОБА_2 від 08.12.2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.210-1 ч.2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 гривень.

У постанові наявна відмітка про те, що ОСОБА_1 на розгляд справи не прибув.

Статтею 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 210-1КУпАП, у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. На уповноважену особу покладається обов`язок належним чином повідомити таку особу про час та місце судового розгляду, що було зроблено. При цьому така особа не позбавлена можливості подати клопотання, пояснення та докази, що стосуються предмету розгляду в письмовому вигляді .

Отже, на підставі ст.268 КУпАП, наявних у справі даних про обізнаність ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, т.в.о. Коростенського РТЦК та СП провів розгляд справи у відсутності останнього.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII), «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до диспозиції ч.1 статті 210-1 КУпАП відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

За частиною 2 вказаної норми закону відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Згідно з положеннями ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону № 2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Частиною 3 ст. 22 Закону № 3543-XII визначено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Правила військового обліку визначені у Додатку № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022, (далі - Правила) на виконання вимог ч. 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку № 1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно абз. 3 ч.9 ст. 29 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військово- зобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже відповідно до положень законодавства про військову службу, оборону та мобілізацію, громадянин мав прибути у строки, вказані у повістці, а у разі неможливості прибуття, повідомити РТЦК та СП про поважність причин не прибуття за повісткою.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням встановлених у справі обставин підстави, які виключають у діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 ч.2 КУпАП, відсутні.

Разом з тим, щодо доводів позивача про те, що відповідачем порушено строки, передбачені ст.38 КУпАП про притягнення його до адміністративної відповідальності , суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Позивач зазначив, що правопорушення вчинено ним 11.08.2023 року, а постанова про накладення стягнення винесена 08.12.2023 року.

Верховний Суд у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 158/286/17 зазначив: КУпАП не містить визначення поняття «триваюче правопорушення». Проте, як зазначено у листі Міністерства юстиції України від 02 серпня 2013 року №6802-0-4-13/11, в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

У постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 Верховний Суд зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Оскільки позивач не з`явився за викликом на дату, яку було визначено Коростенським ТРЦК та СП, тобто 11.08.2023 року, то саме цю дату слід вважати датою вчинення адміністративного правопорушення та датою його виявлення, оскільки відповідач був безпосередньо обізнаний про таку неявку позивача.

У той же час, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення ухвалена лише 08.12.2023 року, тобто після спливу двох місяців з дня вчинення та виявлення правопорушення, поза межами строку накладення адміністративного стягнення, встановленого ч. 1 ст. 38 КУпАП.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Отже, оскільки на час ухвалення оскаржуваної постанови спливли строки притягнення до адміністративної відповідальності, встановлені ч. 1 ст. 38 КУпАП, то відповідачем протиправно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З урахуванням наведеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки вимога про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає, оскільки суд розглядаючи спір у порядку адміністративного судочинства не вправі перебирати на себе повноваження з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції відповідного органу та виносити одну з постанов, визначених статтею 284 КУпАП замість вказаного суб`єкта владних повноважень, що виключатиме втручання суду у дискреційні повноваження останнього.

Такий висновок зробив Верховний суд в постанові від 16.07.2018 у справі № 214/2517/17.

Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позовних вимог, судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, підлягає стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у сумі 268,40 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Коростенського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Керуючись ст.ст.73-77, 229, 241-246, 255, 257, 295 КАС України,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Постанову т.в.о. начальника Коростенського РТЦК та СП Житомирської області підполковника ОСОБА_2 від 8.12.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.210-1 ч.2 КУпАП скасувати.

В решті вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Коростенського районного територіального

центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 понесені у справі судові витрати по сплаті судового збору в сумі 268 гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 24.01.1997 року Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача адвокат Антонюк Віктор Олександрович, місце знаходження: 11500, м.Коростень, вул.В.Сосновського, 26, Житомирська обл., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії №2706/10 видане Радою адвокатів Житомирської області відповідно до рішення №113 від 28.10.2004 року.

Відповідач Коростенський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Житомирської області, місце знаходження: 11501, м.Коростень, вул.В.Сосновського, 17, Житомирська обл., .

Суддя: О.М.Шульга