Справа № 640/5303/22
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/5303/22 Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Надія" на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Надія" до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кармен-Інвест" про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА

Позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу КМР (КМДА), в якому просив скасувати рішення Департаменту ДАБК м. Києва від 08.07.2019 про надання дозволу № КВ 27 на реконструкцію з розширенням нежитлової будівлі на вулиці Крутий узвіз, 3-5, літера «В» під офісно-житлову будівлю.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.08.2022, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2022, відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02.05.2023 касаційну скаргу ОСББ «Надія» задоволено частково. Скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.08.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2022, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

04.07.2023 до суду першої інстанції надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Кармен-Інвест» та/або будь-яким іншим особам за дорученням чи за договором до набрання законної сили рішенням або ухвалою суду за результатами розгляду позовної заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Надія» виконувати будь-які підготовчі та будівельні роботи щодо об`єкта будівництва «Реконструкція з розширенням нежитлової будівлі на вул. Крутий узвіз, 3-5, літера В під офісно-житлову будівлю» по вул. Крутий узвіз, 3-5 літера В у Печерському районі м. Києва.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про вжиття заходів забезпечення позову. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що надані до суду докази підтверджують реальну загрозу істотного ускладнення або неможливості поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

ТОВ «Кармен-Інвест» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило про недоведеність позивачем, що виконання третьою особою будь-яких підготовчих та будівельних робіт істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду.

Відзив на апеляційну скаргу відповідач не подавав. Жодні його письмові пояснення стосовно обґрунтованості заяви позивача про забезпечення позову у відокремлених матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку письмового провадження та відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, введення в Україні воєнного стану, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 08.07.2019 Департаментом ДАБК м. Києва видано ТОВ «Кармен-Інвест» дозвіл на виконання будівельних робіт № КВ27 щодо об`єкта: «Реконструкція з розширенням нежитлової будівлі на вул. Крутий узвіз, 3-5, літера «В» під офісно-житлову будівлю».

Не погодившись із вказаним дозволом, позивач оскаржив його до суду.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач зазначив, що у справі, яка розглядається спір виник щодо правомірності рішення Департаменту ДАБК м. Києва про надання ТОВ «Кармен-Інвест» дозволу на будівництво об`єкта «Реконструкція з розширенням нежитлової будівлі на вулиці Крутий узвіз, 3-5, літера «В» під офісно - житлову будівлю», здійснення будівельних робіт згідно за яким, на думку мешканців будинку по вулиці Круглоуніверситетська, 14, створює загрозу руйнування прилеглих до будівництва багатоквартирних житлових будинків, зокрема й будинку власниками квартир в якому створено ОСББ «Надія», оскільки такий дозвіл видано незважаючи на невідповідність будівельно-технічної документації Містобудівним умовам та державним будівельним нормам, що несе великий ризик руйнування будинку, який є пам`яткою архітектури, що підтверджується звітом про дослідження об`єкта будівництва.

Суд першої інстанції, приймаючи ухвалу про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову, виходив з того, що вжиття заходів забезпечення позову доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача, однак належних підтверджуючих доказів наявності вказаних обставин позивачем не надано.

За наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.

Частинами 1, 2 ст. 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що з метою захисту прав та інтересів позивача суд за його заявою або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, постановлення якої належить до дискреційних повноважень суду та вирішення питання щодо їх вжиття залежить від наявності однієї з обставин, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України, що встановлюється судом виходячи з конкретних доказів, поданих заявником.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Не допускається забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення (п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України).

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб-позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Водночас, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 5 березня 2019 року у справі №826/16911/18, від 25 квітня 2019 року у справі №826/10936/18, від 26 червня 2019 року у справі №826/13396/18, від 30 вересня 2019 року у справі №420/5553/18, від 30 вересня 2019 року у справі №640/868/19, від 30 вересня 2019 року у справі №1840/3517/18, від 29 січня 2020 року у справі №640/9167/19, від 20 травня 2021 року у справі №640/29749/20 та від 11 січня 2022 року у справі №640/18852/21.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову та надані до неї докази колегія суддів зазначає наступне.

Будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що суд при вирішенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову повинен в ухвалі вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності дій суб`єкта владних повноважень, який виступає відповідачем у справі.

Проте, у межах розгляду даної заяви судом не може даватися оцінка протиправності дій третьої особи - ТОВ «Кармен-Інвест», яка не є суб`єктом владних повноважень та не має статусу відповідача в рамках даної адміністративної справи.

Положенням п.4 ч.1 ст.151 КАС України надають можливість суду вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Предметом спору у даній справі є рішення Департаменту ДАБК м. Києва від 08.07.2019 про надання дозволу № КВ 27 на виконання будівельних робіт, в той же час, заборона ТОВ «Кармен-Інвест» та/або будь-яким іншим особам виконувати будь-які підготовчі та будівельні роботи щодо об`єкта будівництва «Реконструкція з розширенням нежитлової будівлі на вул. Крутий узвіз, 3-5, літера В під офісно-житлову будівлю» по вул. Крутий узвіз, 3-5 літера В у Печерському районі м. Києва не є такою, яка стосується предмету даного спору.

Виконання ТОВ «Кармен-Інвест» підготовчих та будівельних робіт щодо об`єкта будівництва «Реконструкція з розширенням нежитлової будівлі на вул. Крутий узвіз, 3-5, літера В під офісно-житлову будівлю» по вул. Крутий узвіз, 3-5 літера В у Печерському районі м. Києва не є предметом судового розгляду в рамках даної справи.

Крім того, результатом даної справи, у випадку задоволення позовних вимог, є визнання протиправним та скасування рішення Департаменту ДАБК м. Києва від 08.07.2019 про надання дозволу № КВ 27 на виконання будівельних робіт, тобто судове рішення буде містити виключно констатуючу частину та воно не підлягатиме подальшому виконанню, а тому твердження позивача, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду є необґрунтованим.

Отже, заявлені позивачем до застосування заходи забезпечення позову не є співмірними з позовними вимогами.

Щодо адекватності обраного позивачем заходу забезпечення позову, колегія суддів зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту шляхом заборони ТОВ «Кармен-Інвест» та/або будь-яким іншим особам за дорученням чи за договором виконувати будь-які підготовчі та будівельні роботи щодо об`єкта будівництва «Реконструкція з розширенням нежитлової будівлі на вул. Крутий узвіз, 3-5, літера В під офісно-житлову будівлю» по вул. Крутий узвіз, 3-5 літера В у Печерському районі м.Києва не є адекватними предмету позову, оскільки стосується необмеженого кола осіб, крім того, додані позивачем до заяви про забезпечення позову фотоматеріали не є належним підтвердженням вжиття ТОВ «Кармен-Інвест» або іншими особами дій з метою проведення підготовчих та будівельних робіт на об`єкті будівництва (а.с.34-38).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що заява про забезпечення позову не підтверджена жодними належними та достатніми доказами та належним чином не обґрунтована, в тому числі щодо істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, або необхідності докладання значних зусиль та витрат для відновлення порушених (оспорюваних) прав, що свідчить про відсутність підстав для її задоволення.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Нормами ч.2 ст.328 КАС України не передбачено оскарження ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 січня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову у касаційному порядку.

Керуючись ст.150-154, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Надія" - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року про відмову в забезпеченні позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Текст постанови складено 07 лютого 2024 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Н.М.Єгорова

Є.О.Сорочка