Справа № 520/7341/23
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Бідонько А.В.

06 лютого 2024 р.Справа № 520/7341/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної гвардії України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 травня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

У квітні 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Коломойцев М.М. звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача Головного управління Національної гвардії України з не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2020 року по дату його звільнення за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії;

- визнати протиправною відмову відповідача Головного управління Національної гвардії України у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення, яка викладена в листі від 28.02.2023 року № 27/11/3-К-349;

- зобов`язати відповідача Головне управління Національної гвардії України здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (з урахуванням раніше сплачених сум: за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 14.11.2019 року № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії;

- зобов`язати відповідача Головне управління Національної гвардії України здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (з урахуванням раніше сплачених сум) за період з 01.01.2021 року по 23.11.2021 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 15.12.2020 року № 1082-IX «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії;

- зобов`язати відповідача Головне управління Національної гвардії України здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 01.01.2020 року по день фактичної виплати перерахованих сум грошового забезпечення.

В обґрунтування вимог адміністративного позову представник позивач зазначив, що до 23.11.2021 року ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом в НГ України. З 24.11.2021 року позивач перебуває на обліку в пенсійному органу як отримувач пенсії, призначеної в порядку та на умовах Закону України від 09.04.1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач вважає, що відповідачем з 01.01.2020 року неправильно визначався розмір його грошового забезпечення, а саме, - без врахування положень п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі постанова № 704).

Відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 від відповідача до суду не надійшов.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 року (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Визнана протиправною бездіяльність Головного управління Національної гвардії України з не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29.01.2020 року по 23.11.2021 за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Визнано протиправною відмову Головного управління Національної гвардії України у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення, яка викладена в листі № 27/11/3-К-349 від 28.02.2023 року.

Головне управління Національної гвардії України зобов`язано здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 31.12.2020 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 14.11.2019 року № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з урахуванням раніше виплачених сум.

Головне управління Національної гвардії України зобов`язано здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 01.01.2021 року по 23.11.2021 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 15.12.2020 року № 1082-IX «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволені вимог адміністративного позову в іншій їх частині судом відмовлено.

Судове рішення вмотивовано, зокрема, тим, що з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі відповідач просить його скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, при неповному з`ясуванню обставин справи. Скаржник зазначає, що позивач при звільненні з військової служби фактично надав повну згоду та не заперечував на проведення з ним військовою частиною НОМЕР_1 НГ України відповідних розрахунків по виплаті відповідних сум грошового забезпечення згідно вимог п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. Також скаржник зазначав про порушення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, визначених ст. 122 КАС України.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України слід скасувати, з наступних підстав.

Судовим розглядом справи встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГ України від 23.11.2021 року № 235 (по стройовій частині) припинений (розірваний) контракт про проходження позивачем ОСОБА_1 військової служби в НГ України (а.с. 22-23).

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 147-148) має статус юридичної особи. За повідомленням ГУ НГ України від 31.01.2024 року як до 23.11.2021 року та і станом на сьогоднішній час військова частина НОМЕР_1 здійснює нарахування та виплату грошового забезпечення військовослужбовцям частини (а.с.144).

Пунктом 3 розділу 1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженої наказом МВС України від 15.03.2018 року № 200, зареєстрованим в Мінюсті України 05.04.2018 року за № 405/31857, унормовано, що грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується у військових частинах за місцем служби. Не за місцем служби грошове забезпечення виплачується військовослужбовцям: 1) тимчасово прикомандированим на тривалі строки до інших військових частин - у військових частинах за місцем прикомандирування, якщо прикомандирування дозволено командувачем Національної гвардії України; 2) зарахованим на фінансове забезпечення до інших військових частин, якщо таке зарахування дозволено командувачем Національної гвардії України.

Таким чином, Головне управління Національної гвардії України не є органом, що виплачував позивачу ОСОБА_1 грошове забезпечення, оскільки таке грошове забезпечення, у тому числі остаточний розрахунок при звільненні, з ОСОБА_1 проведений військовою частиною НОМЕР_1 .

За приписами ст. 48 КАС України («Заміна неналежної сторони») якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача (ч. 3 ст. 48). Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави (ч. 4 ст. 48). Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (ч. 5 ст. 48). Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції (ч. 7 ст. 48).

Отже у суду апеляційної інстанції відсутні повноваження щодо заміни неналежної сторони Головне управління Національної гвардії України на належну військову частину НОМЕР_1 НГ України.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 317 КАС України установлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі (п. 4 ч. 3 ст. 317 КАС України).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги Головного управління Національної гвардії України, скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 року та прийняття нового судового рішення про відмову в задоволені вимог адміністративного позову, оскільки такі вимоги заявлені до належного відповідача.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки іншим доводам апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної гвардії України задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 травня 2023 року скасувати з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволені вимог адміністративного позову ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц
Постанова у повному обсязі складена і підписана 07 лютого 2024 року.