Справа № 260/9193/23
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 260/9193/23 пров. № А/857/25393/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В. та Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львів апеляційну скаргу 27 прикордонного загону імені ОСОБА_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року, прийняте суддею Плехановою З.Б. в м. Ужгороді, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у справі № 260/9193/23 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 прикордонного загону імені ОСОБА_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, підйомної допомоги, компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки при звільненні виплаченого на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 у справі № 260/245/23 без рівноцінної та повної компенсації витрат доходів.

Зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб при виплаті грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, підйомної допомоги, компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки при звільненні на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 у справі № 260/245/23.

29 листопада 2023 року Закарпатський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким адміністративний позов задовольнив.

Визнав протиправними дії 27 прикордонного загону імені ОСОБА_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, підйомної допомоги, компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки при звільненні виплаченої ОСОБА_2 на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 у справі № 260/245/23, без рівноцінної та повної компенсації витрат доходів.

Зобов`язав НОМЕР_2 прикордонний загін імені ОСОБА_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб при виплаті грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, підйомної допомоги, компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки при звільненні на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 у справі № 260/245/23.

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що, при нарахуванні грошового забезпечення військовослужбовцям, утримана сума податку з доходів фізичних осіб підлягає поверненню шляхом виплати відповідної компенсації в розмірі суми утриманого податку.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить це рішення скасувати та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що виплата грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, здійснюється одночасно із виплатою грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення. У судовому рішенні на виконання якого відповідач виплатив недоотримане позивачем грошове забезпечення не було зобов`язано відповідача компенсувати позивачу податок з доходів фізичних осіб.

Разом з тим Податковий кодекс не передбачає підстав для звільнення доходу позивача від податку на доходи фізичних осіб.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що позивач з 19 вересня 2022 року виключений із списків особового складу та усіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ).

08.02.2023 року Закарпатський окружний адміністративний суд прийняв рішення у справі № 260/245/23, яким, зокрема зобов`язав НОМЕР_2 прикордонний загін імені ОСОБА_1 (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 за період із серпня 2020 року по вересень 2022 року грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, підйомної допомоги, компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки при звільненні, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходженням військової служби та звільненням із неї, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року та 01 січня 2022 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

15.06.2023 на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 у справі № 260/245/23 відповідач виплатив заборгованість із грошового забезпечення у сумі 211 506,91 грн., утримавши податок з доходів фізичних осіб в сумі 47 293,47 грн. та військовий збір в сумі 3 941,12 грн.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно правового спору, апеляційний суд виходить із такого.

15 січня 2004 року постановою Кабінету Міністрів України № 44 затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу (далі - Порядок №44).

31 травня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 375 «Про внесення змін до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», згідно із якими грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Згідно з пунктами 3-5 Порядку № 44, виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".

У п.4 Порядку № 44 зазначено, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення

Пунктом 5 вказаного Порядку передбачено, що грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Відповідно до п. 168.5 ст.168 ПК України, суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

У контексті викладених норм слідує висновок, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат їх доходів, виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення та виплачується установами, що утримують військовослужбовців за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Отже, при нарахуванні грошового забезпечення військовослужбовцям, утримана сума податку з доходів фізичних осіб підлягає поверненню шляхом виплати відповідної компенсації в розмірі суми утриманого податку.

Апеляційний суд погоджується із думкою суду першої інстанції, що при належному виконанні відповідачем своїх зобов`язань та виплаті позивачу грошового забезпечення в повному розмірі, грошова компенсація у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення, мала бути виплачена йому одночасно з виплатою грошового забезпечення за наявності у позивача статусу військовослужбовця.

Таким чином, саме неправомірні дії відповідача слугували підставою несвоєчасної виплати позивачу грошового забезпечення (не в день звільнення).

Аналогічну правову позицію також висловив Верховний Суд у постанові від 29 липня 2020 року у справі № 814/142/17.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що дії відповідача щодо утримання податку на доходи фізичних осіб із грошового забезпечення позивача виплаченого на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 у справі № 260/245/23, без рівноцінної компенсації втрат доходів є протиправними.

Вказаний висновок є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу 27 прикордонного загону імені ОСОБА_1 (військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року в справі № 260/9193/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених статтею 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Постанова складена 07.02.2024 року