Справа № 420/22377/23
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/22377/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року, прийнятого в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження суддею Токміловою Л.М. у місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі Відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення «січень 2008 року» в сумі 76 547, 80 грн.;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення «січень 2008 року» в сумі 76 547, 80 грн.;

- визнати бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 21.09.2018 року включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, протиправною;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 21.09.2018 року із застосуванням «березня 2018 року», як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та з урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Вимоги адміністративного позову обґрунтовано тим, що з 31.03.2016 року по 21.09.2018 року ОСОБА_1 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , проте на день виключення його зі списків особового складу військової частини, не було проведено повного розрахунку.

У період проходження військової служби нарахування грошового забезпечення ВЧ НОМЕР_1 здійснювалося не в повному обсязі, а саме:

- у період з 01.04.2016 року по 28.02.2018 року взагалі не виплачувалась індексація грошового забезпечення, яка є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці і її проведення, у зв`язку зі зростанням споживчих цін, є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. При цьому, базовим місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2016 року по 28.02.2018 року є «січень 2008 року», як наступний за місяцем останнього підвищення посадових окладів військовослужбовців, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294;

-у період з 01.03.2018 року по 21.09.2018 року не виплачувалась індексація грошового забезпечення із застосуванням «березня 2018 року», як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та з урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

В свою чергу, ОСОБА_1 вважає, що не нарахування та невиплата індексації грошового забезпечення є протиправною бездіяльністю ВЧ НОМЕР_1 , що порушує встановлене статтею 43 Конституції України право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення «січень 2008 року»;

- зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення «січень 2008 року»;

- визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 21.09.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення «березень 2018 року»;

- зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 21.09.2018 року із застосуванням «березня 2018 року», як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

- в решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, Військова частина НОМЕР_1 звернулася до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає його таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати його та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, сторона не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для нарахуванню Позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2016 року по 28.02.2018 року, оскільки нарахована сума ймовірної індексації протягом січня 2016 року-лютого 2018 року не перевищила розмір підвищення грошового забезпечення випереджаючим шляхом у грудні 2015 року, відповідно, не відновилася індексація грошового забезпечення в межах прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб в цьому періоді. Також апелянт зазначає, що вимога Позивача щодо виплатити індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2016 року до 01.11.2017 року пред`явлена до неналежного Відповідача, оскільки з дня формування та до 01.11.2017 року ВЧ НОМЕР_1 була зарахована на фінансове забезпечення до ВЧ НОМЕР_2 , отже саме ВЧ НОМЕР_2 має виступати в якості Відповідача за цими вимогами.

Крім цього, скаржник не погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для застосовування при обчисленні індексації грошового забезпечення певний місяць, у якості базового, який було визначено Позивачем на власний розсуд, оскільки індексація Позивачу за період з 29.06.2016 року по 28.02.2018 року була нарахована відповідно до норм та правил, визначених Порядком № 1078, та була розрахована із застосуванням у якості базового місяця грудня 2015 року, так як у грудні 2015 року було підвищено грошове забезпечення Позивача з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом.

Також апелянт зазначає про відсутність у Міністерства оборони України можливості виплат військовослужбовцям Збройних Сил України індексації грошового забезпечення у період з січня 2016 року по вересень 2018 року через обмеження наявного на той час фінансового ресурсу.

До того ж, у прохальній частині апеляційної скарги Військовою частиною НОМЕР_1 заявлено клопотання про залучення Військової частини НОМЕР_2 до участі у справі в якості співвідповідача по справі на підставі ч. 3 ст. 48 КАС України щодо позовних вимог про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2016 року по 01.11.2017 року.

Дана справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.

Положеннями ч. 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 31.03.2016 року по 21.09.2018 року.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 21.09.2018 року № 208 (по стройовій частині) ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 21.09.2018 року.

За період з 01.04.2016 року по 21.09.2018 року Позивачу не нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

У серпні 2023 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) «січень 2008 року», а також за період з 01.03.2018 року по 21.09.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) «березня 2018 року» з урахуванням відповідних абзаців пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

Листом від 17.08.2023 року № 1635 Позивачу відмовлено у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення та зазначено наступне. Базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року. Право на індексацію набулося у грудні 2018 року на 3,7 %, оскільки індекс споживчих цін за квітень-жовтень 2018 року перевищив встановлений поріг індексації (103%) і становив 103,7%. У листопаді-грудні 2018 року не відбулося перевищення встановленого порогу індексації (індекс споживчих цін за цей період становив 102,2%), тому вищезазначений індекс (3,7%) мав зберігатись для нарахування індексації також у січні-лютому 2019 року. На підставі викладено роз`яснюю, що з дня формування Військової частини НОМЕР_1 і до 01.11.2017р. Військова частина НОМЕР_1 була зарахована на фінансове забезпечення до Військової частини НОМЕР_2 , тому нарахування та виплата індексації грошового забезпечення за період з 2016 року по 01.11.2017 року у військовій частині НОМЕР_1 відсутня. Варто також наголосити, що фінансування військової частини НОМЕР_1 за період з 01.11.2017 року по 28.02.2018 року на вказаний вид видатків не здійснювалось, а тому грошове забезпечення, яке виплачувалось Вам у вказаний період не індексувалось (індексація не виплачувалась та не нараховувалась). Враховуючи вищевикладене, зазначаю, що здійснити нарахування та виплату Вам за вказаний вище період не представляється можливим, адже вказані дії не передбачені Порядком (механізм здійснення нарахування за попередні періоди не визначений). За період 01.03.2018 по 21.09.2018 грошове забезпечення індексації не підлягає у зв`язку тим що з 01.03.2018 було підвищено розміри посадових окладів усіх категорій військовослужбовців. Базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року. Право на індексацію набулося у грудні 2018 року на 3,7 %.

Не нарахування та невиплата ВЧ НОМЕР_1 індексації грошового забезпечення у період з 01.04.2016 року по 21.09.2018 року ОСОБА_1 вважає протиправною бездіяльністю, що порушує право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, тому звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши справу по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправну бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплаті індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2016 року по 21.09.2018 року з огляду на те, що сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті, відсутність бюджетного фінансування на її виплату не є підставою для її не нарахування. При цьому, тарифна ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав ОСОБА_1 у період з 01.04.2016 року по 28.02.2018 року була незмінною, у зв`язку з чим при нарахування індексації грошового забезпечення за цей період в якості базового місяця повинен бути «січень 2008 року». В той же час, у період з 01.03.2018 року по 21.09.2018 року базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став «березень 2018 рок» у зв`язку з підвищенням розмірів посадових окладів усіх категорій військовослужбовців від 01.03.2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704. Проте, суд відмовив в задоволенні в частині визначення конкретної суми індексації грошового забезпечення, яка підлягає виплаті Позивачу з огляду на те, що такий розрахунок належить до компетенції Відповідача, як органу, який нараховував та здійснював виплату грошового забезпечення.

В частині позовних вимог Позивача, які стосуються нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 21.09.2018 року з урахуванням абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078, судом першої інстанції відмовлено у їх задоволенні з огляду на їх передчасність, оскільки для вирішення позовних вимог в цій частині залежить від здійснення Відповідачем обов`язку по нарахуванню Позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2016 року по 28.02.2018 року включно, із застосуванням «січня 2008 року», як базового місяця для розрахунку індексації.

В даному випадку, в межах цієї справи, ВЧ НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

У зв`язку з чим, на підставі ч. 1 ст. 308 КАС України, справа та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції перевіряється судовою колегією в апеляційному порядку саме в цій частині позовних вимог.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» від 17.07.2003 року № 1078 (далі Порядок № 1078) встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, серед іншого, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Підпунктом 2 пункту 6 Порядку № 1078 передбачено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Отже, індексація грошового забезпечення за своєю суттю є державною гарантією щодо оплати праці, метою якої є підвищення грошових доходів громадян (в межах прожиткового мінімуму) для компенсації подорожчання/зростання споживчих товарів і послуг внаслідок інфляції. Проведення індексації заробітної плати (грошового забезпечення) є обов`язком підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, у разі, коли індекс споживчих цін перевищив поріг індексації.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, під час проходження Позивачем служби у період з 01.04.2016 року по 21.09.2018 року Відповідачем не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, що вбачається з листа Відповідача від 17.08.2023 року № 1635 та не заперечується останнім.

Втім, колегія суддів наголошує, що важливим елементом алгоритму нарахування індексації є термін (так званий «базовий місяць»), від якого починає обчислюватися зростання індексу споживчих цін, оскільки нарахування індексації розпочинається після досягнення цим індексом певного значення у відсотках (так званого «порогу»), визначеного законом.

Так, індексація грошових доходів населення починає нараховуватися, коли зростання індексу споживчих цін перевищує:

- 101 відсоток за період до 01.01.2016 року (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» в редакції, що діяла до 01.01.2016 року);

- 103 відсотки за період після 01.01.2016 року (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII, який набрав чинності 01.01.2016 року).

Пунктом 5 Порядку № 1078 (в редакції, що діяла до 01.12.2015 року) визначено, що «базовим місяцем» для нарахування індексації вважався місяць, в якому відбулася одна із подій:

- підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, або

- зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.

При цьому місяць, у якому відбулося підвищення, вважається «базовим» при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

У зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року № 1013 (далі Постанова № 1013), якою внесені зміни серед іншого і до п. 5 Порядку № 1078, з 01.01.2016 року істотно змінився порядок нарахування індексації, оскільки «базовим місяцем» (місяцем, від якого починає обчислюватися зростання індексу споживчих цін, до досягнення ним порогу 103%) визначено місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою, а не підвищення розмірів мінімальної заробітної плати чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімального розміру.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 05.02.2020 року по справі № 825/565/17 звернув увагу на те, що місяць, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу), є базовим для проведення індексації.

Як було вже вказано вище, за змістом п. 5 Порядку № 1078, підставою для встановлення чи зміни базового місяця при проведенні індексації грошового забезпечення є підвищення тарифної ставки (окладу) військовослужбовця.

Отже, колегія суддів зазначає, що базовий місяць для індексації грошового забезпечення визначається нормативно та Відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, обираючи інакший місяць базовим, ніж той, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу).

Тому у разі настання визначених законодавством умов, Відповідач зобов`язаний вчинити конкретну дію на користь Позивача провести індексацію його грошового забезпечення, враховуючи нормативно визначений базовий місяць. Якщо Відповідач цієї дії не вчиняє, останнього можна зобов`язати до її вчинення у судовому порядку.

Отже, колегія суддів вважає за можливе зобов`язання Відповідача нарахувати й виплатити індексацію грошового забезпечення з одночасним визначенням базового місяця для цієї індексації та таке не є втручанням у виключну компетенцію суб`єкта владних повноважень.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у постанові від 29.11.2021 року по справі № 120/313/20-а.

Пунктами 2, 5 Порядку № 1078 передбачено, що для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (набрала чинності 01.01.2008 року) затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.

Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності (01.03.2018 року) постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.

Отже, відповідно до положень Порядку № 1078, «січень 2008 року» є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення Позивача у період з 01.04.2016 року по 28.02.2018 року, а «березень 2018 року» є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 21.09.2018 року.

Аналогічну позицію у подібних правовідносинах сформував Верховний Суд у постанові від 26.01.2022 року по справі № 400/1118/21.

Проаналізувавши встановлені обставини та вказані норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення даної частини позовних вимог шляхом зобов`язання Відповідача нарахувати та виплатити Позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2016 року по 28.02.2018 року, виходячи з базового місяця «січень 2008 року» та за період з 01.03.2018 року по 21.09.2018 року, виходячи з базового місяця «березня 2018 року».

Колегія суддів зауважує, що неналежне фінансування конкретної державної установи не може слугувати причиною порушення статті 48 Конституції України, яка гарантує право на достатній життєвий рівень, складовою якого є індексація грошових доходів в зв`язку із зростанням цін.

Твердження скаржника про те, що вимога Позивача щодо виплатити індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2016 року до 01.11.2017 року пред`явлена до неналежного відповідача, колегія суддів вважає помилковим та не приймає до уваги з огляду на те, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення є компетенцією саме ВЧ НОМЕР_1 , як органу, в якому ОСОБА_1 проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення.

Щодо клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залучення Військової частини НОМЕР_2 до участі у справі в якості співвідповідача по справі на підставі ч. 3 ст. 48 КАС України, колегія суддів вважає за необхідним відмовити у його задоволенні, оскільки можливості заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено.

До того ж, як встановлено колегією суддів в межах даної справи, саме на ВЧ НОМЕР_1 покладається обов`язок нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення, як на орган, в якому ОСОБА_1 проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення.

Враховуючи вищевказане, твердження апелянта про порушення і неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, в зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, при цьому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 316 КАС України).

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року по справі за адміністративним позовом по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: М.П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко