Справа № 301/3415/23
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 301/3415/23 пров. № А/857/22175/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Шавель Р.М.

секретар судового засідання Слободян І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 01 листопада 2023 року у справі № 301/3415/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції м.Київ, інспектора Департаменту патрульної поліції м.Київ Починка Сергія Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови, (головуючий суддя Гичка О.Б., м. Іршава, Закарпатська область, рішення проголошено 01 листопада 2023 року, о 10 год.20 хв.), -

В С Т А Н О В И В:

28.09.2023 ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції м. Київ, інспектора Департаменту патрульної поліції м. Київ Починка Сергія Миколайовича, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ЗАВ №03149193 від 16 серпня 2023 року;

- закрити справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КупАП;

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про те, що спірною постановою, на підставі ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.12.9 «б» Правил дорожнього руху (далі ПДР), а саме особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобі на 32 км/год.

Позивач наголошував на тому, що він є головою Іршавської міської ради. Згідно акту приймання-передачі транспортних засобів і техніки від 30.01.2023 громадянин ОСОБА_2 передав як гуманітарну допомогу Іршавській міській раді транспортний засіб, про який йде мова у спірній постанові, тобто водій якого вчинив адміністративне правопорушенням.

Зазначав, що рішенням сесії Іршавської міської ради «Про прийняття транспортного засобу (гуманітарної допомоги)» згаданий вище транспортний засіб прийнято як гуманітарну допомогу та тимчасово взято поза баланс.

Надалі, 15.02.2023 року Іршавською міською радою цей транспортний засіб поставлено на облік, отримано тимчасовий реєстраційний талон XXР № 047131 із номерним знаком НОМЕР_1 .

23.02.2023 року, у зв`язку із введенням воєнного стану, в межах виконання військово-транспортного обов`язку, згідно акту приймання-передачі транспортних засобів і техніки, цей автомобіль передано Першому відділу Хустського районного центру комплектування та соціальної підтримки. З цього часу, у володінні чи користуванні Іршавської міської ради такий транспортний засіб не перебуває. Володільцем та користувачем такого транспортного засобу є Перший відділ Хустського ТРЦК та СП.

Отже, позивач вважав, що правопорушення, за яке на нього накладено адміністративне стягнення, він не міг вчинити.

Крім цього, позивач зазначав, що згідно регіонального інформаційного масиву та бази даних підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС за ним транспортні засоби не зареєстровані, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності є безпідставним і незаконним.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 01 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення суд першої інстанції констатував правомірність спірної постанови, а доводи позивача вважав безпідставними. Зазначав, що позивач є керівником юридичної особи Іршавської міської ради, яка є власником транспортного засобу. За приписами КУпАП керівник юридичної особи є належним користувачем транспортного засобом. Оскільки, позивач не надав доказів того, що транспортний засіб має іншого належного користувача, зареєстрованого у відповідності до вимог Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого Кабінетом Міністрів України 08.10.2022 № 1145 та ст. 14-2 КУпАП, притягнення ОСОБА_1 є законним та обґрунтованим.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Доводи скарги загалом співставні з доводами позовної заяви, тобто незаконність спірної постанови та необґрунтованість рішення суду першої інстанції обґрунтовує покликаннями на те, що транспортний засіб вибув з володінням та користування Іршавської міської ради, а відтак притягнення позивача до адміністративної відповідальності є протиправним.

Розгляд справи здійснюється з урахуванням положень параграфа 2 Глави 11 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи повідомлені про розгляд справи у встановленому законом порядку.

За правилами статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З урахуванням приписів ч.4 ст. 229, ч.2 ст. 313 КАС України, розгляд справи здійснювався за відсутності сторін, в зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Апеляційним судом з`ясовано, що 16.08.2023 інспектор Департаменту патрульної поліції м. Київ Починок С.М. прийнято постанову серії ЗАВ № 03149193, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. за те, що він, як водій транспортного засобу марки Seat Alhambra, номерний знак НОМЕР_1 , 16.08.2023 о 07 год. 42 хв., за адресою: М23 Берегово-Виноградів-Велика Копаня 33+714, перевищив встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 32 км/год, чим порушено пункт 12.9. (б) Правил дорожнього руху України, та скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до наданої позивачем копії постанови інспектора, порушення ПДР зафіксоване інспектором на прилад фіксації Каскад, 262-1220. При дослідженні судом фото доказів із даного пристрою судом встановлено, що автомобіль Seat Alhambra, номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 82 (83) км/год, з фіксованим обмеженням (перевищенням) швидкості , км/год 50 (32).

Не погоджуючись із спірною постановою позивач звернувся до суду із позовом.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про обґрунтованість спірної постанови такими, що відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Відповідно до акту приймання-передачі транспортних засобів і техніки підписаного 30.01.2023 автомобіль Seat Alhambra, номер шасі НОМЕР_2 , 2007 року випуску, переданий Іршавській міській раді громадянином ОСОБА_2 як гуманітарна допомога.

На підставі акту приймання-передачі транспортних засобів від 20.03.2023 №1822 автомобіль , Seat Alhambra, номер шасі НОМЕР_2 , 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є Іршавська міська рада, переданий Першому відділу Хустсьокго РТЦК та СЦ у зв`язку з введенням воєнного стану та загальною мобілізацією відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 64/2022, та 69/2022.

Згідно реєстраційної картки транспортного засобу Seat Alhambra, номер шасі НОМЕР_2 , 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , власником автомобіля є Іршавська міська рада.

Позивач, ОСОБА_1 є головою Іршавської міської ради.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами).

Відповідно до п.1.1 ПДР ці Правила, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 8.1 Правил передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 12.9 «б» Правил зазначено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3цих Правил.

Пунктом 12.4. Правил зазначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Адміністративне правопорушення у цій справі зафіксовано в автоматичному режимі.

Положеннями ст.14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно ст. 14- КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2 частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

У разі якщо транспортний засіб зареєстровано за межами території України і такий транспортний засіб відповідно до законодавства не підлягає державній реєстрації в Україні, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, притягається особа, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Отже, з врахуванням того, що транспортний засіб облікується за юридичною особою, керівником якої є позивач, то в силу згаданих вище приписів саме він несе відповідальність за вчинення правопорушення згідно ч.1 ст. 122 КУпАП.

Згідно до пп.4 п.2 Загальної частини Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого Кабінетом Міністрів України 8 жовтня 2022 р. № 1145, визначено, належним користувачем є - керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно до п.7 Загальної частини Порядку зазначено, що внесення до Реєстру одночасно відомостей щодо кількох належних користувачів стосовно одного транспортного засобу не допускається.

Апеляційний суд зауважує, що позивач не надав доказів того, що транспортний засіб має іншого належного користувача зареєстрованого у відповідності до вимог Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого Кабінетом Міністрів України 08.10.2022 № 1145 та ст. 14-2 КУпАП. Акти приймання-передачі не є тими документами, які підтверджують доводи позивача, як і не підтверджує цього лист Територіального сервісного центру МВС №2146 від 22.09.2023, оскільки такий констатує лише той факт, що в базі даних підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС за ОСОБА_1 немає відомостей про зареєстровані за ним транспортні засоби. Іншими словами ця інформація означає, що в базі даних відсутня інформація про транспортні засоби, власником яких є ОСОБА_1 . Разом з тим, згаданий вище автомобіль Seat Alhambra, номер шасі НОМЕР_2 , 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 є власністю Іршавської міської ради, а відтак в силу приписів ст.14-2, 14-3 КУпАП саме ОСОБА_1 є належним користувачем цього транспортного засобу.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В свою чергу, за п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Фотофіксація правопорушення була здійснена відповідно до вимог примітки до ст.14-2 КУпАП з врахуванням місця розташування транспортного засобу.

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач підтвердив правомірність оскарженої постанови.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

За правилами ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України перерозподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 01 листопада 2023 року у справі № 301/3415/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 08 лютого 2024 року.