Справа № 280/4814/23
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 280/4814/23

Головуючий суддя І інстанції Максименко Л.Я.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.09.2023 року в адміністративній справі №280/4814/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо незарахування періодів роботи ОСОБА_1 з 16.04.2002 по 01.10.2007, з 10.10.2007 по 03.08.2022 до стажу у подвійному розмірі, відповідно до ст. 60 Закону України Про пенсійне забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 у закладах з надання психіатричної допомоги з 16.04.2002 по 01.10.2007, з 10.10.2007 по 03.08.2022 у подвійному розмірі, у зв`язку із чим перерахувати та виплатити їй пенсію за віком з 03.02.2023 із урахуванням різниці, що вже була виплачена.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.09.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в обрахунку стажу роботи ОСОБА_1 у періоди її роботи в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я з 16.04.2002 до 01.10.2007, з 10.10.2007 по 04.03.2020, з 05.03.2020 по 03.08.2022 у подвійному розмірі.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити розрахунок стажу з якого обрахована пенсія ОСОБА_1 у подвійному розмірі за періоди її роботи в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я з 16.04.2002 до 01.10.2007, з 10.10.2007 по 04.03.2020, з 05.03.2020 по 03.08.2022 та здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням такого стажу з моменту її призначення, а саме, з 03.02.2023.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що зарахування стажу у пільговому порядку (подвійному розмірі) після 01.01.2004 застосовується для визначення права на пенсію за вислугу років. При призначенні пенсії за вислугу років стаж зараховується в одинарному розмірі для обчислення розміру пенсії за вислугу років, тобто коефіцієнту стажу.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та з 03.02.2023 року отримує пенсію за віком, вiдповiдно до Закону України вiд 09.07.2003 року № l058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Представник ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із адвокатським запитом щодо перерахунку пенсії.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 26.06.2023, повідомлено позивача, що період роботи з 16.04.2002 р. по 01.10.2007 р з 10.10.2007 по 03.08.2022 зараховано до стажу в одинарному розмірі. Вказано, що періоди роботи в інфекційному закладі охорони здоров`я до 31 грудня 2003 р. зараховуються до страхового стажу в подвійному розмірі, а починаючи з 1 січня 2004 р. у календарному обчисленні. Для зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 16.04.2002 по 31.12.2003 в подвійному розмірі необхідно надати уточнюючу довідку про перебування або не перебування в частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку і в додатковій відпустці без збереження заробітної плати.

Не погодившись з вказаними доводами пенсійного органу, позивач звернулась до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач вчинив протиправні дії при обрахунку стажу роботи позивача у періоди її роботи в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я з 16.04.2002 до 01.10.2007, з 10.10.2007 по 04.03.2020, з 05.03.2020 по 03.08.2022 не у подвійному розмірі.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV), який набув чинності з 01.01.2004, страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набуття чинності цим законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим законом.

Статтею 60 Закону України № 1788-ХІІ передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 06.04.2000 № 1645-III "Про захист населення від інфекційних хвороб" інфекційні хвороби - це розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.

За приписами статті 7 цього Закону лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров`я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров`я, заснованих у встановленому законодавством порядку на приватній формі власності. Лікуванням хворих на інфекційні хвороби можуть займатися особи, які мають, медичну освіту та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у тому числі особи, які в установленому порядку займаються приватною медичною практикою.

Згідно ст. 62 Закону № 1788-ХІІ встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності останньої або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, який затвердив постановою від 12 серпня 1993 року № 637 Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 цього Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як видно з трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 02.08.1982 та довідок КНП «Обласна інфекційна клінічна лікарня» від 29.09.2020 №10, від 14.02.2023 №13 позивач з 16.04.2002 до 01.10.2007, з 10.10.2007 по 04.03.2020, з 05.03.2020 по 03.08.2022 працювала на посаді медичної сестри кабінету довіри поліклінічного відділення Запорізького обласного центру СНІД та медичної сестри маніпуляційного відділення «Запорізький обласний Центр з профілактики та боротьби зі СНІДом».

Також, в наведених довідках вказано, що позивач у відпустці без збереження заробітної плати та по догляду за дитиною до 3-х років не перебувала.

Отже, з огляду на вказані обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що посилання відповідача у листі від 26.06.2023 на відсутність у позивача уточнюючої довідки про перебування або не перебування в частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку і в додатковій відпустці без збереження заробітної плати, не відповідає фактичним обставинам, а тому, в силу приписів ст. 60 Закону № 1788-XII, позивач має право на зарахування стажу в подвійному розмірі.

Що стосується посилань відповідача на те, що пільговий стаж позивача за період після 01 січня 2004 року не підлягає врахуванню в подвійному розмірі з підстав набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

За змістом п. 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення.

Згідно з п. 3 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, то провадиться перерахунок пенсії з врахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Прикінцевими положеннями Закону № 1058-IV визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списками № 1 і 2, а також за вислугу років, здійснюється за названим Законом у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Вимогами п. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.

Крім того, редакція статті 60 Закону № 1788-XII є чинною на теперішній час.

При цьому, стаття 24 Закону № 1058-IV не скасовує ст. 60 Закону № 1788-XII та не зупиняє її дію.

Водночас, нормами ст. 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV передбачено, що положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права за вислугою років.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 689/872/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.09.2023 року в адміністративній справі №280/4814/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва