Справа № 1.380.2019.004213
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.004213 пров. № А/857/24095/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Гранат В.В.

представника апелянта: Карнидала В.В.

представника позивача: Вельгоша Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурного-будівельного контролю на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року у справі № 1.380.2019.004213 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурного-будівельного контролю, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

19.08.2019р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до Інспекції державного архітектурного-будівельного контролю, у якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність, яка полягає у невжитті заходів державного архітектурно-будівельного контролю щодо перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 , щодо приміщення, яке суміжне із будівлею на АДРЕСА_1 , розміщене в комплексі двоповерхової споруди перед ринком Привокзальний, на підставі звернення від 25.01.2019р.;

- зобов`язати на підставі звернення від 25.01.2019р. провести перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 , щодо приміщення, яке суміжне із будівлею на АДРЕСА_1 , розміщене в комплексі двоповерхової споруди перед ринком Привокзальний, і за результатами якої скласти акт перевірки.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.02.2020р. яке залишене без змін Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.05.2020р., відмовлено в позові.

Постановою Верховного Суду від 14.06.2023р. скасовано вказані судові рішення, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.11.2023р. позов задоволено повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням, апелянт Інспекція державного архітектурного-будівельного контролю подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права. Просить суд, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в позові відмовити повністю .

Представник апелянта Карнидал В.В. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з підстав у ній зазначених та просив таку задововльн

Представники позивача, Вельгош Т.М. просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , як співвласник нежитлового приміщення АДРЕСА_1 звернулась із заявою до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові (правонаступник - Інспекція державного архітектурного-будівельного контролю ), де вказала, що зі сторони ринку по АДРЕСА_1 змонтували тимчасову споруду (з сендвіч-панелей) для продажу їжі швидкого приготування.

Цю будівлю вона вважала незаконно збудованою і просила Інспекцію провести перевірку.

11.12.2017р. Інспекція надала відповідь №0006-5483, в якій зазначила, що ухвалою Львівської міської ради від 14.07.2016р. №777 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради» питання надання дозволів на розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності віднесено до повноважень управління архітектури Львівської міської ради, тому, здійснення контролю за розміщенням малих архітектурних форм чи тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності не віднесено до повноважень Інспекції.

02.05.2018р. за результатами комісійного обстеження об`єкта за адресою АДРЕСА_1 у складі представників Інспекції, Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, управління земельних ресурсів Львівської міської ради, Франківської районної адміністрації та представника позивача (заявниці) складено акт про те, що об`єкт не є тимчасовою спорудою, а є об`єктом містобудування.

На підставі звернення ОСОБА_1 від 15.05.2018р., яке зареєстровано в Центрі надання адміністративних послуг Львівської міської ради від 17.05.2018р. №3-3-43853-Л-0006, Інспекція винесла наказ від 23.05.2018р. №294-П «Про проведення позапланової перевірки здійснення будівельних робіт на АДРЕСА_1 та направлення для проведення позапланового заходу від 23.05.2018 року №294-пп.»

За результатами вказаного позапланового заходу складено акт №11294-пп з висновком, що при виході провідного спеціаліста відділу інспекційної роботи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Покотила С.С. за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 153 здійснити перевірку відповідно до вимог п.9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р.№553, не було можливим, оскільки суб`єкти будівництва або їхні уповноважені представники на час проведення перевірки були відсутні.

02.07.2018р. Інспекцією видано наказ №376-п про проведення позапланової перевірки здійснення будівельних робіт на АДРЕСА_1 та направлення про проведення позапланового заходу щодо дотримання гр. ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

За результатами перевірки складено акт №11376-пп, у розділі VI якого провідним спеціалістом відділу інспекційної роботи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Покотилом С.С. зазначено, що за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 153 знаходяться нежитлові приміщення №№18, 19, 39, 40, які зареєстровані на праві приватної власності, власником яких є гр. ОСОБА_2 відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Тому, відсутні законні підстави для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю відносно вказаних об`єктів, оскільки такі не є об`єктами будівництва, а є об`єктами нерухомого майна.

ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання спірних відносин унормовується, зокрема: Законом України від 17.02.2011р. №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI) та Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. №553 (далі Порядок №553).

В ст.10 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності», визначено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Із змісту ч.ч.1,3 ст.41 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» видно, що державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема, є, зокрема звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт; 4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; 5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам стандартів, норм і правил згідно із законодавством; 7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; 9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію; 10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото-, аудіо- та відеотехніки.

Порядок №553 визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням, зокрема: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності або виявлення факту самочинного будівництва об`єкта.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

У разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, щодо якого неможливо встановити суб`єкта містобудування, який будує чи збудував такий об`єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів Національної поліції. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб`єкта містобудування.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право, зокрема: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт. Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності. 4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; 10) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію; 11) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото, аудіо- та відеотехніки.

Посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані, зокрема: у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; надсилати повідомлення про проведення планової перевірки суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку або вручати особисто під розписку керівнику суб`єкта містобудування чи його уповноваженій особі із зазначенням дати початку та дати закінчення перевірки не пізніше ніж за десять днів до її початку.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки, відмови суб`єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, відсутності суб`єкта містобудування, якому у визначений цим Порядком строк було надіслано повідомлення про проведення перевірки, або його уповноваженої особи (за довіреністю) на об`єкті під час перевірки складається відповідний акт.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно додатку (п.п.1, 2, 5, 7, 9, 11, 12, 16, 17).

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що у спірних відносинах, отримавши звернення позивача про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний призначити позапланову перевірку.

Якщо заходами контролю буде встановлено, що має місце самочинне будівництво об`єкта і особа, яка його здійснює, невідома, відповідач має провести перевірку із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів Національної поліції. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надіслати до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб`єкта містобудування.

Якщо суб`єкт містобудування, щодо якого проводиться перевірка, не допустить посадових осіб відповідача до проведення перевірки, має бути складено акт відмови у допуску до перевірки.

У разі проведення перевірки відповідач за її наслідками має скласти акт перевірки у випадку, коли буде встановлено відсутність порушення вимог містобудівного законодавства, а у разі встановлення порушення акт перевірки, протокол та видати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт.

Із матеріалів справи чітко видно та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 зверталась до контролюючого органу із заявою про те, що споруда із сендвіч-панелей по продажу їжі швидкого приготування по АДРЕСА_1 змонтована незаконно без належних документів. Отримавши вказане звернення позивача, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю призначив позапланову перевірку, проте, не провів її у встановленому порядку через відсутність суб`єкта містобудівної діяльності.

На підставі наказу від 02.07.2018р. №376 Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю повторно призначив позапланову перевірку здійснення будівельних робіт по АДРЕСА_1 .

13.07.2018р. за результатом перевірки, складено акт №11376-пп, за висновками якого відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна видно, що нежитлові приміщення №№18, 19, 39, 40 зареєстровані на праві приватної власності за гр. ОСОБА_2 і є об`єктами права власності, а не об`єктами будівництва.

В апеляційній скарзі апелянт покликається на те, що в даному випадку відсутні підстави для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю щодо будівництва вказаних нежитлових приміщень №№18, 19, 39, 40.

Однак, такі доводи апелянта, колегія суддів відхиляє, оскільки в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 15.05.2018р., яка є підставою для проведення позапланової перевірки, містила вимогу провести перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності під час будівництва нежитлового приміщення із сендвіч-панелей для продажу їжі швидкого приготування по АДРЕСА_1 .

При цьому, з витягу про державну реєстрацію прав Обласного комунального підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 08.10.2012р., видно що ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить частка нежитлової будівлі літ.«М-1», пл.15,6 кв.м. у будинку АДРЕСА_1 , який останній придбав на підставі договору купівлі-продажу від 02.12.2011р.

Крім того, згідно витягу про державну реєстрацію прав Обласного комунального підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 02.04.2012р., ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності належить частка нежитлової будівлі літ.«М-1», пл.15,6 кв.м. у будинку АДРЕСА_1 , яку остання придбала на підставі договору купівлі-продажу від 27.01.2012р.

У своїх заявах по суті справи ОСОБА_1 також наполягала, що спірне приміщення у Державному реєстрі прав на нерухоме майно зареєстроване як нежитлове приміщення «М-1» площею 15,6 кв.м, а не №№18, 19, 39, 40, як стверджує відповідач.

Аналізуючи інформацію з Державних реєстрів, технічного паспорта на нежитлову будівлю та правовстановлюючих документів, суд першої інстанції вірно встановив, що нежитлові приміщення №18, 19, 39, 40 та «М-1» це різні об`єкти.

З огляду на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 02.10.2018р. у справі №465/1461/16-а, щодо застосування норм ст.41 Закону №3038-VI та приписів Порядку №553, ідентифікація об`єкта, щодо якого відповідач розглядав звернення позивача, має важливе значення. У вказаній справі Верховний Суд вказав, що: «Проаналізувавши положення ст.41 Закону №3038-VI та Порядку №553, колегія суддів дійшла висновку про те, що для усунення можливості зловживання правом на перевірки, сукупність заходів, які здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватися лише під час виконання відповідними суб`єктами підготовчих та будівельних робіт. Тобто за загальним правилом такі перевірки можливі щодо тих об`єктів, які знаходяться в процесі будівництва. Виключенням із цього загального правила є виявлення факту самочинного будівництва у зв`язку з чим, такі перевірки можуть стосуватися й збудованого об`єкту.».

Так, у матеріалах справи наявний акт комісійного обстеження споруди із сандвіч-панелей по продажу їжі швидкого приготування по АДРЕСА_1 від 02.05.2018 року, складений за участю в т.ч. і представника відповідача, зі змісту якого слідує, що документи на право користування земельною ділянкою відсутні.

Отже, з урахуванням зазначеної вище правової позиції Верховного Суду у справі №465/1461/16-а, відповідач мав обов`язок перевірити нежитлове приміщення, щодо якого наявне звернення позивача, на предмет наявності чи відсутності ознак самочинного будівництва, враховуючи обізнаність про відсутність документів на право користування земельною ділянкою та зважаючи на доводи заявника про будівництво без належних документів.

Однак, суб`єкт владних повноважень вказаного обов`язку не виконав, що не спростував останній.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову у спосіб шляхом зобов`язання Інспекції державного архітектурного-будівельного контролю, провести перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 153, щодо приміщення «М-1», яке суміжне із будівлею по АДРЕСА_1 , за результатами якої прийняти відповідні рішення у межах наданих повноважень, оскільки відповідач діяв не у спосіб визначений законами та Конституцією України.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурного-будівельного контролю залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року у справі № 1.380.2019.004213 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 08.02.2024р.