Справа № 640/23645/21
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 лютого 2024 року

м. Київ

справа №640/23645/21

адміністративне провадження № К/990/3427/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І. В,

суддів - Білоуса О. В., Блажівської Н. Є.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року у справі № 640/23645/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЙ АВТО ЦЕНТР» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЙ АВТО ЦЕНТР» (далі - ТОВ «КИЙ АВТО ЦЕНТР») звернулося до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у місті Києві, про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: № 2723614/43181210 від 02 червня 2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 91 від 05 травня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; № 2723613/43181210 від 02 червня 2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 92 від 05 травня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; № 2723615/43181210 від 02 червня 2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 93 від 05 травня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; № 2723612/43181210 від 02 червня 2021 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 370 від 11 травня 2021 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складені ТОВ «КИЙ АВТО ЦЕНТР», податкові накладні № 91 від 05 травня 2021 року, № 92 від 05 травня 2021 року, № 93 від 05 травня 2021 року, №370 від 11 травня 2021 року датою їх первинного подання платником податків на реєстрацію.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 липня 2022 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2022 року витребувано справу із суду першої інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року зазначену апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в частині сплати судового збору.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовлено, продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги на 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2023 року у задоволенні клопотань про відстрочення сплати судового збору та про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги відмовлено, апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

06 лютого 2023 року відповідач повторно подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2023 року витребувано справу із суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 лютого 2023 для розгляду справи № 640/23645/21 було визначено колегію суддів у складі головуючого судді (судді-доповідача) ОСОБА_2, суддів Файдюка В.В., Шелест С.Б.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 06 липня 2023 року № 684/0/15-23 ОСОБА_1 було звільнено з посади судді Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Рішенням зборів суддів Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2023 року вирішено здійснити повторний автоматизований розподіл судових справ, які перебували у провадженні судді ОСОБА_1

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 липня 2023 року для розгляду справи № 640/23645/21 було визначено колегію суддів у складі головуючого судді (судді-доповідача) - Василенка Я.М., суддів Файдюка В.В., Шелест С.Б.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 серпня 2023 року для розгляду справи № 640/23645/21 було визначено колегію суддів у складі головуючого судді (судді-доповідача) Василенка Я.М., суддів Ганечко О.М., Файдюка В.В.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року зазначеною колегією прийнято до провадження адміністративну справу № 640/23645/21.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статей 295, 296 КАС України.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року у відкритті апеляційного провадження відмовлено на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив з того, що копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху доставлено до електронного кабінету скаржника 06 грудня 2023 року, тобто останнім днем для усунення недоліків апеляційної скарги є 18 грудня 2023 року (з урахуванням вихідних днів). Водночас станом на 18 грудня 2023 року та навіть станом на дату постановлення цієї ухвали (25 грудня 2023 року) скаржником не подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, а також заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Не погодившись з ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Колегія суддів Верховного Суду погоджується з вищенаведеним висновком апеляційного суду, враховуючи наступне.

Статтею 295 КАС України визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, а пунктом першим частини п`ятої статті 296 цього Кодексу закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору.

За правилами частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт четвертий частини першої статті 299 КАС України).

Крім того, згідно з частиною другою статті 299 КАС України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже, органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Установлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції надавав податковому органу достатній строк для усунення недоліків апеляційної скарги щодо наведення підстав для поновлення строку апеляційного оскарження та сплати судового збору.

Однак у встановлений судом апеляційної інстанції строк скаржником недоліки апеляційної скарги усунуто не було, зокрема, заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не подано.

Відтак правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні.

Верховний Суд не встановив неправомірних обмежень судом апеляційної інстанції у реалізації відповідачем права на апеляційне оскарження судових рішень, доводи касаційної скарги також не спростовують вищенаведених висновків про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23 жовтня 1996 року, заява № 21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19 грудня 1997 року, заява № 26737/95).

Ураховуючи те, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Верховний Суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року у справі № 640/23645/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЙ АВТО ЦЕНТР» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. В. Дашутін

Судді О. В. Білоус

Н. Є. Блажівська