Справа № 360/931/23
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року справа №360/931/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Лашутіна Сергія Олександровича на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року (повне судове рішення складено 02 листопада 2023 року) у справі № 360/931/23 (головуючий І інстанції Пляшкова К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача Лашутін С.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській (далі ГУНП в Луганській області), в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, заявлено такі позовні вимоги:

1) визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Луганській області щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з плану запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої захворюванням SARS-СоV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 за грудень 2020 року, за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2021 року, та за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2022 року;

2) зобов`язати ГУНП в Луганській області нарахувати та виплатити позивачу додаткову доплату за службу в особливих умовах (період карантину, встановлений Кабінетом Міністрів України щодо скасування розширення на території України) гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої захворюванням SARS-СоV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 за грудень 2020 року, за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2021 року, та за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив службу в ГУНП в Луганській області з березня 2017 року по 30 червня 2022 року. У період з січня 2020 року по грудень 2021 року позивач займав посаду заступника начальника сектору превенції, з січня 2022 по червень 2022 займав посаду старшого інспектора сектору протидії домашньому насильству. Посадовими інструкціями працівників сектору превенції та протидії домашньому насильству підтверджується, що протягом спірного періоду позивач виконував функції із забезпечення життєдіяльності населення та на виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням. Тобто мав право на отримання додаткової доплати за службу в особливих умовах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» (далі Постанова № 375).

Проте відповідач всупереч положень вказаної Постанови на здійснював позивачу нарахування та виплату цієї доплати.

Вважаючи порушеним право позивача на отримання додаткової доплати за службу в особливих умовах відповідно до Постанови № 375, представник позивача звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування зазначено, що з позиції суду, викладеної ним в своєму рішенні виходить, що ОСОБА_1 не виконував свої посадові обов`язки, а просто перебував на посаді. Мiж тим, посада, яку займав позивач у спірний період, відповідає встановленим зазначеною Постановою № 375 критеріями поліцейських, якi забезпечують життєдіяльність населення та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, що також підтверджуються виплатою позивачу доплати в період з березня по листопад 2020, а також у липнi 2021. В iншi місяці її виплата була припинена, хоча позивач перебував на тiй же самiй посадi i продовжував виконувати ті самі службові обов`язки.

Також жодних належних доказiв того, що умови служби позивача у спiрний перiод відрізнялися вiд перiоду з березня по листопад 2020 року, та липня 2021 року, відповідачем не надано, а судом такі докази не витребовувалися.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з рішенням місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.

ОСОБА_1 проходив службу в ГУНП в Луганській області з 1 березня 2017 року по 30 червня 2022 року, у тому числі в період: з 24 вересня 2020 року по 01 лютого 2021 року на посаді заступника начальника сектору превенції Сватівського ВП ГУНП в Луганській області, з 01 лютого 2021 року по 16 листопада 2021 року начальника сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Сватівського РВП ГУНП в Луганській області; з 16 листопада 2021 року по 30 червня 2022 року старшого інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області; з 01 липня 2022 року переведений до ГУНП в Київській області. Вказані обставини підтверджені довідкою ГУНП в Луганській області від 12 вересня 2023 року б/н про проходження служби позивачем.

Відповідно до журналу реєстрації грошових атестатів ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 під підпис отримав грошовий атестат, виготовлений та зареєстрований за № 611 від 29 червня 2022 року, що підтверджений довідкою УФЗБО ГУНП в Луганській області від 14 вересня 2023 року № 322/111/22-2023.

Згідно із довідками про доходи за 2020-2022 роки від 26 липня 2023 року №№ 24/111/22-2023, 246/111/22-2023, 247/111/22-2023 позивачу доплата за службу в особливих умовах відповідно до Постанови № 375 виплачена відповідачем в період з березня по листопад 2020 року в загальній сумі 45 568,99 грн, а також у липні 2021 року в сумі 631,73 грн. Відомості про виплату цієї доплати в інших періодах відсутні.

У довідці УФЗБО ГУНП в Луганській області від 14 вересня 2023 року № 301/111/22-2023 про нарахування та доплату за службу в особливих умовах відповідно до постанови № 375 зазначено, що позивачу в липні 2021 року виплачено вказану доплату за січень та лютий 2021 року в сумі 631,73 грн.

Довідкою УКЗ ГУНП в Луганській області від 12 вересня 2023 року № 1693/111/19-2023 підтверджено, що ОСОБА_1 за період з грудня 2020 року по червень 2022 року надавалися такі відпустки: щорічна чергова оплачувана відпустка за 2021 рік з 01 по 30 квітня 2021 року (підстава наказ ГУНП в Луганській області від 29 березня 2021 року № 162 о/с); додаткова відпустка із збереженням грошового забезпечення (заробітної плати), як учаснику бойових дій за 2021 рік, з 14 по 27 червня 2021 року (підстава наказ ГУНП в Луганській області від 31 травня 2021 року № 216 о/с).

Згідно із довідкою УКЗ ГУНП в Луганській області від 12 вересня 2023 року № 1692/111/19-2023 наказом НПУ від 14 липня 2022 року № 500 штат Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області та Сватівського РВП ГУНП в Луганській області скасовано та всі посади скорочено, тому надати посадові інструкції на колишнього працівника даних підрозділів ОСОБА_1 натепер не можливо.

У листі УФЗБО ГУНП в Луганській області від 14 вересня 2023 року № 730/111/22-2023 зокрема вказано, що за місцем тимчасової дислокації ГУНП персональний перелік поліцейських по органах та підрозділах ГУНП, які забезпечували правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх функціональних обов`язків мали безпосередній контакт з населенням в період дії карантину із зазначенням відпрацьованого часу відсутній.

Відповідно до пунктів 1 та 2 наказу ГУНП в Луганській області від 25 лютого 2022 року № 505 «Про введення плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Луганській області в безпечний район» наказано ввести в дію план евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Луганській області в безпечний район; як безпечний район для евакуації апарату ГУНП та його територіальних підрозділів поліції, місцем евакуації визначено Дніпропетровську область.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до частин першої та другої статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня на усій території України карантин, який тривав до 24 години 30 червня 2023 року та був відмінений за постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 342 «Про визначення переліку посад працівників, службових і посадових осіб, щодо яких не застосовується обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі - Постанова № 342) установлено, що обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, не застосовується для таких категорій посад, зокрема: поліцейські, які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Згідно з пунктом 2 Постанови № 342 визначення переліку посад (професій) працівників, службових і посадових осіб, військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, поліцейських, зазначених у пункті 1 цієї постанови, з урахуванням специфіки їх участі у заходах, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійснюється відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику, органом державної влади, іншим державним органом.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 342 персональний перелік працівників, службових і посадових осіб, військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, поліцейських, зазначених у пункті 1 цієї постанови, визначається керівником (керівником державної служби) відповідної установи, організації, органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» (далі - Постанова № 375) установити, що на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Згідно з пунктом 2 Постанови № 375 встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Пунктом 4 Постанови № 375 визначено, що перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику.

Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 червня 2020 року № 485 «Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я» затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (далі - Порядок).

У пункті 1 Порядку вказано, що цей Порядок визначає механізм використання коштів державного бюджету за програмами, зокрема: «Здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками» (далі - бюджетні кошти).

Згідно з пунктом 2 Порядку головним розпорядником бюджетних коштів є МВС. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція (далі - органи системи МВС).

Абзацами 1 та 2 пункту 4 Порядку визначено, що кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно для: доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Адміністрації Держприкордонслужби, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

На виконання пункту 4 Постанови № 375 Міністерством внутрішніх справ видано наказ від 03 червня 2020 року № 431 «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину», яким визначено керівникам, зокрема, Національної поліції України забезпечити встановлення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, додаткової доплати у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (пункт 1); виплату додаткової доплати здійснювати поліцейським, які перебувають відповідно на штатних посадах в органах (підрозділах) Національної поліції України (пункт 2); нарахування додаткової доплати здійснювати у відсотковому співвідношенні до заробітної плати (грошового забезпечення) з розрахунку всіх складових, у тому числі премії, за винятком виплат, що носять одноразовий та компенсаційний характер (пункт 3); персональний перелік осіб, яким установлюється додаткова доплата, визначається керівником відповідного органу, закладу, зазначених у пункті 1 цього наказу (пункт 4).

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для отримання доплати за Постановою № 375 є сукупність таких умов: 1) особа є поліцейським; 2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема шляхом захисту прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Таким чином вказана доплата здійснюється не всім поліцейським, а лише окремим категоріям поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення у зв`язку з чим мають з населенням безпосередній контакт.

Забезпечення життєдіяльності населення - комплекс організаційних, економічних, соціальних та інших заходів, спрямованих на створення і підтримання нормальних умов життя, здоров`я, працездатності людей, які здійснюються з метою планування і підготовки до нормованого (у разі необхідності) забезпечення населення продовольчими та непродовольчими товарами, медичним обслуговуванням, послугами зв`язку, транспорту, комунальними та побутовими послугами в особливий період.

У загальному розумінні під громадським порядком розуміють урегульовану правовими та іншими соціальними нормами певну частину суспільних відносин, які складають режим життєдіяльності у відповідних сферах, забезпечують недоторканність життя, здоров`я та гідності громадян, власності та умов, що склалися для нормальної діяльності установ, підприємств, організацій, посадових осіб і громадян.

Громадський порядок у вузькому розумінні визначається як морально-правовий стан суспільства, при якому компетентні органи виконавчої влади шляхом поліцейського нагляду забезпечують безпеку і правомірну поведінку громадян в громадських місцях, вільне використання ними своїх прав і свобод, а також упорядження громадських місць, яке сприяє трудовій діяльності та відпочинку громадян.

З вищеописаних доказів судами встановлено, що у спірному періоді позивач проходив службу в ГУНП в Луганській області на посадах заступника начальника сектору превенції Сватівського ВП ГУНП в Луганській області (з 24 вересня 2020 року по 01 лютого 2021 року), начальника сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Сватівського РВП ГУНП в Луганській області (з 01 лютого 2021 року по 16 листопада 2021 року), старшого інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області (з 16 листопада 2021 року по 30 червня 2022 року).

Проте лише самого факту перебування на посаді, яка передбачає забезпечення життєдіяльності населення та внаслідок виконання обов`язків може обумовлювати безпосередній контакт з населенням, не достатньо для отримання доплати за Постановою № 375.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що жодних доказів того, що позивач у спірному періоді залучався до забезпечення життєдіяльності населення у зв`язку з чим мав безпосередній контакт з населенням в умовах дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, суду не надано.

Факти, що позивач за своїми посадовими обов`язками належав до категорії поліцейських, що взаємодіють з населенням, та у деяких місяцях 2020 та 2021 року (з березня по листопад 2020 року та в липні 2021 року за січень та лютий 2021 року) отримував доплату, встановлену Постановою № 375, жодним чином не свідчать, що позивач у грудні 2020 року, березні-грудні 2021 року, січні-червні 2023 року залучався до виконання таких обов`язків, що дають право на отримання доплати, тобто брав участь у заходах, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Крім того, довідкою УКЗ ГУНП в Луганській області від 12 вересня 2023 року № 1693/111/19-2023 підтверджено, що позивач в період з 01 по 30 квітня 2021 року перебував у щорічній оплачуваній відпустці за 2021 рік, з 14 по 27 червня 2021 року у додатковій відпустці із збереженням грошового забезпечення як учасник бойових дій, тобто був увільнений від виконання обов`язків поліцейського, що унеможливлює виплату доплати за Постановою № 375.

Також судами встановлено, що у зв`язку із різким ускладненням оперативної обстановки на території Луганської області, пов`язаним з широкомасштабною збройною агресією РФ, виникненням загрози військового оточення сил поліції області, з метою захисту життя і здоров`я працівників поліції та членів їх сімей, за наказом ГУНП в Луганській області від 25 лютого 2022 року № 505 «Про введення плану евакуації (передислокації) підрозділів ГУНП в Луганській області в безпечний район» апарат ГУНП в Луганській області та його територіальні підрозділи передислоковані в Дніпропетровську область.

У листі УФЗБО ГУНП в Луганській області від 14 вересня 2023 року № 730/111/22-2023 зокрема вказано, що за місцем тимчасової дислокації ГУНП персональний перелік поліцейських по органах та підрозділах ГУНП, які забезпечували правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх функціональних обов`язків мали безпосередній контакт з населенням в період дії карантину із зазначенням відпрацьованого часу відсутній.

Вказані обставини свідчать, що позивач з 25 лютого 2023 року не виконував своїх функціональних обов`язків за посадою старшого інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Сєвєродонецького РУП ГУНП в Луганській області, а також не залучався до заходів, участь в яких дає право на отримання доплати відповідно до Постанови № 375.

Що стосується періоду січень-лютий 2021 року, то судами встановлено, що в цьому періоді позивач залучався до участі в заходах із забезпечення життєдіяльності населення в умовах дії карантину та позивачу за цей період йому у липні 2021 року здійснено виплату доплати за Постановою № 375 в сумі 631,73 грн.

Представником позивача не наведено жодних обставин та не надано доказів на їх підтвердження, що ГУНП в Луганській області здійснено виплату позивачу доплати за січень та лютий 2021 року без дотримання вимог Постанови № 375, чи не пропорційно відпрацьованому позивачем часу у визначених цією Постановою умовах.

Підсумовуючи вищевикладене, слід зауважити, що матеріали справи не містять доказів відповідності позивача у спірному періоді встановленим Постановою № 375 критеріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративним, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, у зв`язку з чим місцевий суд дійшов правильного висновку, що позивач у спірному періоді (окрім січня та лютого 2021 року, виплата доплати за які здійснена в липні 2021 року пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах) не має права на отримання додаткової доплати до грошового забезпечення відповідно до вказаної Постанови.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

За встановлених обставин, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Лашутіна Сергія Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року у справі № 360/931/23 залишити без змін.

Повне судове рішення 08 лютого 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук