Справа № 560/8238/22
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8238/22
РІШЕННЯ

іменем України

08 лютого 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Кам`янець-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просить визнати дії Кам`янець-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки по видачі наказу № 37 від 24.02.2022 у частини мобілізації та призначення, зарахування до списків особового складу Кам`янець-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та на всі види забезпечення солдата запасу, призваного Кам`янець-Подільським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Хмельницької області 24.02.2022 - стрільцем першого відділення першого взводу роти охорони третього відділу Кам`янець-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Хмельницької області, ВОС - 100915А протиправним та скасувати даний наказ.

В обґрунтування позову вказує, що відповідно до пункту 484 параграфу 4 наказу начальника Кам`янець-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по стройовій частині) від 24.02.2022 № 37 зарахований до списків особового складу Кам`янець-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та на всі види забезпечення. Вважає вказаний наказ у частині його призову на військову службу протиправним, оскільки відповідно до частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває повнолітня дитина, яка є особою з інвалідністю I чи II групи, до досягнення нею 23 років. Вказує, що має доньку, яка є особою з інвалідністю II групи.

Рішенням від 19.12.2022, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023, Хмельницький окружний адміністративний суд позов задовольнив, визнав протиправним та скасував пункт 484 параграфу 4 наказу начальника Кам`янець-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (по стройовій частині) від 24.02.2022 року № 37 щодо призначення та зарахування позивача до списків особового складу Кам`янець-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, стягнув на корить позивача судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Кам`янець-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Постановою від 09.11.2023 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.12.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023 у справі №560/8238/22 скасував, справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою від 21.11.2023 Хмельницький окружний адміністративний суд прийняв до провадження адміністративну справу №560/8238/22, вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та витребував у відповідача підтримки інформацію щодо повідомлення ОСОБА_1 під час мобілізації відомостей про наявність підстав для відстрочки від призову, зокрема перебування на його утриманні доньки, яка є особою з інвалідністю ІІ групи.

Представник Кам`янець-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки подав до суду відзив, у якому вказує, що за змістом пункту 74 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2002 №352 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2021 №100) право на одержання відстрочки від призову повинно бути підтверджено відповідними документами, які подаються призовниками територіальному центру комплектування та соціальної підтримки. Тобто, щоб скористатися правом на одержання відстрочки, військовозобов`язаний повинен подати заяву та долучити підтверджуючі документи. Відповідно до пункту 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних - Додатку 1 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 №921 (чинного на час звернення позивача до суду), військовозобов`язаний повинен особисто повідомляти у семиденний строк орган, в якому перебуває на військовому обліку, про зміну сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади. Ні до 24.02.2022, ні під час призову по мобілізації (24.02.2022), позивач не повідомив районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про зміни у сімейному стані, зокрема, про народження доньки, про її інвалідність з дитинства та про призначення їй другої групи інвалідності по досягненню повноліття, так само, як не надав відповідних підтверджуючих документів, які б давали йому право на оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Імператив абзацу 8 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" міг бути застосований виключно у випадку наявності інформації та відомостей про імунітет ОСОБА_1 щодо призову на військову службу. Про наявність у позивач на утриманні повнолітньої доньки з II групою інвалідності відповідач дізнався лише в травні 2022 року, коли позивач зі спливом трьох місяців після його призову на військову службу подав заяву від 09.05.2022, в якій просив не вживати в подальшому будь-яких заходів щодо його призову. Пунктом 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачений виключний перелік підстав, за наявності яких під час воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, можуть бути звільнені з військової служби, зокрема, через сімейні обставини. Наявність повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю І чи II групи, не є передбаченою Законом підставою для звільнення військовослужбовця з військової служби під час воєнного стану. Вказує, що до суду апеляційної інстанції надіслав доповнення, у яких зазначив, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.12.2022 позивач звільнений з військової служби. Таким чином, права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не можуть бути поновлені, у зв`язку із звільнення з військової служби. Оскаржуваний наказ від 24.02.2022 №37 є актом індивідуальної дії, тобто актом одноразового застосування, станом на час вирішення справи вичерпав свою дію внаслідок призову позивача на військову службу, проходження військової служби та подальшого звільнення з військової служби. Просить відмовити у задоволенні позовних.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

Позивач - ОСОБА_1 відповідно до пункту 484 параграфу 4 наказу начальника Кам`янець-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 24.02.2022 № 37 зарахований до особового складу Кам`янець-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з 24.02.2022 .

Позивач звернувся до Кам`янець-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою від 09.05.2023, у якій повідомив, що на його утриманні перебуває донька, яка є особою з ІІ групою інвалідності з дитинства, та просив не вживати заходів щодо призову.

19.07.2023 позивач подав рапорт, у якому просив звільнити з військової служби по мобілізації на підставі підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку з наявністю дитини з інвалідністю І-ІІ групи) та частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку" (жінки та чоловіки на утриманні яких перебуває повнолітня дитина, яка є особою з інвалідністю І чи ІІ групи). До рапорту додав Свідоцтво про народження ОСОБА_2 , видане Браілівською сільською радою Новоушицього району Хмельницької області 11.02.2004, та довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 776141 від 31.01.2022 про встановлення їй інвалідності з дитинства II групи на строк до 01.02.2023.

Листом від 27.07.2023 відповідач повідомив, що відсутність підстав для звільнення позивача на підставі вказаної норми, оскільки утримання військовослужбовцем повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю І чи II групи, є причиною для звільнення з військової служби на підставі підпункту 1 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" лише під час дії особливого періоду. Вказав, що посилання у рапорті про звільнення на положення статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" є недоречними, так як дана стаття регулює призов на військову службу під час мобілізації, та не врегульовує звільнення з військової служби. Тому, рапорт про дострокове звільнення з військової служби за вказаними підставами не схвалений, у задоволенні відмовив.

Вважаючи протиправним наказ від 24.02.2022 № 37 у частині призову на військову службу, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022.

У зв`язку з введенням військового стану Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 Про загальну мобілізацію, затвердженим Законом України від 03.03.2022 № 2105-IX, оголошена загальна мобілізація протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України Про військовий обов`язок і військову службу (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини сьомої статті 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з положеннями часини 1 статті 3 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом частини 1 статті 3 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію мобілізаційна підготовка та мобілізація є складовими частинами комплексу заходів, які здійснюються з метою забезпечення оборони держави, за винятком цільової мобілізації.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (частина 5 статті 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію).

Положеннями абзацу 8 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває повнолітня дитина, яка є особою з інвалідністю I чи II групи, до досягнення нею 23 років.

Отже, відповідно до абзацу 8 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації мають, зокрема, чоловіки, на утриманні яких перебуває повнолітня дитина, яка є особою з інвалідністю I чи II групи, до досягнення нею 23 років.

При цьому, сам про собі факт наявності у військовозобов`язаного повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю I чи II групи та не досягла 23 років не може слугувати підставою для застосування абзацу 8 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Обов`язковою умовою для виникнення права на відстрочку на підставі вказаної норми є факт перебування повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю I чи II групи та не досягла 23 років, на утриманні військовозобов`язаного.

Згідно з частиною 3 статті Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військовий обов`язок включає, зокрема, дотримання правил військового обліку.

Пунктом 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, який є додатком до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 № 921, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, передбачений обов`язок військовозобов`язаних особисто повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади.

За змістом пункту 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки оформляють для військовозобов`язаних відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Отже, про виникнення обставин, які дають йому право на відстрочку від військової служби під час мобілізації на підставі абзацу 8 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, військовозобов`язаний повинен був повідомити територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якому перебуває на військовому обліку, про наявність підстав для відстрочки від призову на військову службу і надати документи, які це право підтверджують.

Суд встановив, що рішенням медико-соціальною експертної комісії від 31.01.2022 дочці позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлена інвалідність з дитинства II групи на строк до 01.02.2023 (довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 776141 від 31.01.2022).

Про зазначену обставину позивач не повідомив відповідача ані в семиденний строк з дати прийняття медико-соціальною експертною комісією, ані пізніше вказаного терміну, але до призову позивача на військову службу під час мобілізації.

Позивачем не заперечується той факт, на час зарахуванням його до списку особового складу Кам`янець-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки наказом № 37 від 24.02.2022 у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації від не повідомив відповідача про наявність у нього повнолітньої дочки, яка є особою з інвалідністю I чи II групи та не досягла 23 років, та не надав документи, які підтверджують факт перебування дочки на його утриманні.

Тому, відповідач правомірно виніс наказ № 37 від 24.02.2022 про зарахуванням позивача до списку особового складу Кам`янець-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Вирішуючи зазначений спір, суд враховує, що Свідоцтво про народження ОСОБА_2 та довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 776141 від 31.01.2022 про встановлення їй інвалідності з дитинства II групи на строк до 01.02.2023 позивач подав відповідачу після призову на військову службу (лист позивача від 09.05.2022, зареєстрований 13.05.2022 вх 2325).

Суд також враховує, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.12.2022 (по стройовій частині) позивач з 27.12.2022 звільнений з військової служби на підставі пункту а частини 1 статті 26, підпункту г частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та з 28.12.2022 виключений зі списків особового складу.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду відповідач правомірність наказу № 37 від 24.02.2022 у частині мобілізації позивача та зарахування до списків особового складу Кам`янець-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки .

Тому, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, про визнання дії щодо видачі наказу № 37 від 24.02.2022 у частини мобілізації та призначення, зарахування до списків особового складу Кам`янець-Подільського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_1 та скасування наказу № 37 від 24.02.2022 у частині пункту 484 параграфу 4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Кам`янець-Подільський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (вул. Лесі Українки, 53,м. Кам`янець-Подільський,Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський р-н,32316 , код ЄДРПОУ - 09861732)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук