Справа № 280/10098/23
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 лютого 2024 року Справа № 280/10098/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (, 36014, Полтавська область., м. Полтава, вул. Соборності, буд. 66), третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, 69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач), відповідно до якого позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області щодо ненарахування та невиплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у відповідності до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на 20 лютого 2023 року, тобто на день призначення пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у відповідності до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на 20 лютого 2023 року, тобто на день призначення пенсії за віком.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 06 грудня 2007 року. На підставі заяви їй призначена пенсія за вислугу років, як працівнику освіти, умови призначення на підставі пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції від 07 травня 2009 року. 20 лютого 2023 року позивач звернулась із заявою до ГУ ПФУ в Запорізькій області з питання призначення їй зовсім іншого виду пенсії, а саме пенсії за віком вперше відповідно до Закону України №1058, а також вирішення питання щодо нарахування грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. З урахуванням принципу екстериторіальності вказана заява передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. 20 лютого 2023 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV), однак у відповідності до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV не виплачено грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій. Позивач вважає дії відповідача протиправними, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 11 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку із пропуском строку звернення до суду із позовом.

18 грудня 2023 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 25 грудня 2023 року визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із позовом в адміністративній справі № 280/10098/23, поновлено позивачу строк звернення до суду із позовом в адміністративній справі № 280/10098/23, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

19 січня 2024 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та з посиланням на пункт 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV вказує, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів є - ж статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII), і мають страховий стаж не менше 30 років (для жінок) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Однією з головних умов нарахування та виплати грошової допомоги відсутність призначеного раніше будь-якого виду пенсії. В той же час, позивачу первинно пенсію було призначено у 06 грудня 2007 року, яку вона отримувала по 10 грудня 2007 року. Виплату пенсії призупинено у зв`язку із працевлаштуванням. Таким чином, враховуючи той факт, що позивачу була призначена пенсія за вислугу років, тому положення пункт 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV на неї не розповсюджуються. Отже, у відповідача відсутні правові підстави на даний момент у виплаті позивачці десяти місячних пенсій, що не підлягають оподаткуванню. Просить у задоволенні позову відмовити.

26 січня 2024 року на адресу суду від третьої особи надійшли пояснення по справі № 280/10098/23 у яких ГУ ПФУ в Запорізькій області заперечує проти задоволення позовних вимог з огляду на те, позивачу була призначена пенсія за вислугу років, тому положення пункт 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV на неї не розповсюджуються, а позовні вимоги в частині виплати заявленої грошової допомоги є безпідставними.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 06 грудня 2007 року. На підставі заяви їй була призначена пенсія за вислугу років, як працівнику освіти умови призначення на підставі пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

20 лютого 2023 року позивач звернулась із заявою до ГУ ПФУ в Запорізькій області про призначення пенсії за віком, а також вирішення питання щодо нарахування грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що розглядав вказану заяву - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

На підставі заяви та доданих документів, рішенням відповідача № 71 від 22 лютого 2023 року позивача з 20 лютого 2023 року переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 4844,00 грн. та зазначено вид перерахунку «Індивідуально (масовий). Індексація заробітку».

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом в адміністративній справі № 280/1429/23.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року у справі № 280/1429/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням раніше сплачених сум) пенсії за віком ОСОБА_1 у відповідності до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2020, 2021, 2022 роки, починаючи з 20 лютого 2023 року.

На виконання вищевказаного судового рішення, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області проведено перерахунок пенсії

При цьому, виплату грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій у відповідності до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV здійснено так і не було.

Так, на звернення позивача із заявами щодо надання інформації стосовно не виплати грошової допомоги листами відповідача та третьої особи позивача повідомлено про те, призначена раніше пенсія за вислугу років виключає можливість одержання позивачем грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій у відповідності до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV.

Вважаючи, що право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій у відповідності до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV порушене відповідачем, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

За приписами пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058, особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 (далі Порядок).

Пунктом 5 Порядку встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до пункту 7 Порядку, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Таким чином, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних, визначених законодавством, посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Верховний Суд вже неодноразово розглядав справи з таким предметом спору. Зокрема, у постановах від 22 лютого 2018 року у справі № 310/3774/17, від 27 листопада 2018 року у справі №328/1619/17(2-а/328/80/17), від 11 липня 2019 року у справі № 350/294/16-а, обставини яких є подібними, Верховний Суд зазначив, що з аналізу пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV та пункту 5 Порядку № 1191 можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з 1) наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних визначених законодавством посадах й 2) вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також 3) неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії. Отже, підставою для відмови у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій за віком є, зокрема, отримання до моменту призначення пенсії за віком будь-якої пенсії.

Також, Верховний Суд у постанові від 02 березня 2020 року у справі №175/4084/16-а(2-а/175/86/16), обставини якої є подібними, дійшов наступного висновку:

« умовою наявності права на отримання вказаної грошової допомоги є не відсутність факту отримання особою будь-якого іншого виду пенсії на момент виходу на пенсію за віком, як помилково вважали суди попередніх інстанцій, а відсутність такого факту до моменту виходу на цю пенсію, тобто в будь-який момент до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Слід зазначити і про те, що законодавство не ставить право особи на отримання такої допомоги в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, якщо такі обставини мали місце до виходу на пенсію за віком».

Як встановлено судом, позивачу з 06 грудня 2007 року призначалась пенсія за вислугу років, виплата якої припинена 10 грудня 2007 року, у зв`язку з працевлаштуванням на посаду, яка дає право на отримання такого виду пенсії.

Тобто до призначення позивачу пенсії за віком їй призначалась пенсія за вислугу років, що позбавляє її права на отримання грошової допомоги на підставі пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV.

Аналогічним чином застосовано норми права в постанові Верховного Суду від 18 червня 2021року у справі № 328/1620/17.

За наведеного вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 9, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (, 36014, Полтавська область., м. Полтава, вул. Соборності, буд. 66);

Третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області ( 69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-Б; ).

Повне судове рішення складено 07 лютого 2024 року.

Суддя Д.В. Татаринов