Справа № 140/36274/23
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року ЛуцькСправа № 140/36274/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дії щодо обчислення розміру пенсії за віком при її призначенні вперше з 30.06.2023 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки; зобов`язання здійснити з 30.06.2023 перерахунок та виплату пенсії за віком, яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначена вперше, із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2020, 2021 та 2022 роки відповідно до частин першої та другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 07.12.2007 отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу». На момент призначення пенсій і надалі не працювала. Загальний трудовий стаж 33 роки 06 місяців 02 дні. Вказує, що з 01.03.2019 позивача автоматично було переведено перерахунок пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким передбачена така можливість. Відповідач при обчисленні пенсії застосував показник середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016.

Надалі, 30.06.2023 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, призначена пенсія була обрахована із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки, а не за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме 2020, 2021, 2022 роки. Натомість, пенсію було призначено із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки як для перерахунку пенсії, а не відповідно до частини другої статті 40 цього Закону для призначення нової пенсії, тобто, виходячи із розміру заробітної плати за 2020-2022 роки. Такі дії ГУ ПФУ у Волинській області ОСОБА_1 вважає протиправними з тих підстав, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Як вже було зазначено вище, особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Вказане слідує, що призначення позивачу пенсії за нормами Закону України «Про державну службу» не входила до правового регулювання Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб. Позивач зауважує, що отримуючи пенсію за Законом України «Про державну службу» не користувалася жодним із видів передбачених пенсій, встановлених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме пенсією за віком, по інвалідності чи у зв`язку з втратою годувальника, тому призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є призначенням пенсії вперше. Таким чином, якщо має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком). Також вказує, що право ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не заперечується відповідачем. Відтак, відповідач мав призначити пенсію із 30.06.2023, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки, тобто показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З наведених підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 26.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У поданому відзиві на позовну заяву від 15.01.2024 №0300-0902-8/2500 представник відповідача заперечує проти задоволення позову.

Свої заперечення обгрунтовує тим, що з 07.12.2007 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності ІІ групи відповідно до норм Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ. Поряд з цим, для розмежування джерел фінансування було визначено розмір пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058). При призначенні пенсії для розмежування джерел фінансування було визначено розмір пенсії відповідно до Закону №1058 із врахуванням норми частини першої статті 40 (чинної на той час), тобто: для обчислення пенсії враховано заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Вказує, що Прикінцевими положеннями Закону №1058 передбачено, що особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України, зокрема, «Про державну службу», «Про наукову і науково-технічну діяльність», розмір яких розрахований за матеріалами пенсійних справ за нормами Закону №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2014-2016 роки та величини оцінки одного року страхового стажу 1%, буде більший, проводиться автоматичне (без їхнього звернення) переведення на пенсію на умовах, передбачених Законом №1058.

Враховуючи викладене та визначивши доцільність, 04.04.2019 проведено автоматичне переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності, призначеної за Законом України «Про державну службу» на пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.03.2019. Для обрахунку пенсії застосовано середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачені страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016 у розмірі 3764,40 грн.

Також представник відповідача зазначає, що, не погоджуючись із розрахунком пенсії, на яку ОСОБА_1 переведено з 01.03.2019, позивачка звернулася із адміністративним позовом до суду. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 у справі №140/184/20 у задоволенні позову відмовлено. Постановою Восьмого апеляційного суду від 03.08.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17.03.2020 у справі №140/184/20 без змін.

В подальшому, з 30.06.2023, на підставі поданої заяви, ОСОБА_1 переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Розмір пенсії обчислено з використанням показника середньої заробітної плати (доходу ) в Україні у розмірі 3764,40 грн за 2014-2016 роки.

Вказує, що за приписами частини третьої статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що частиною третьою статті 45 Закону №1058 установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058. У випадку переведення на інший вид пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Позивача з 30.06.2023 переведено на пенсію за віком відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розмір якої обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 33 роки 6 місяців 26 днів (коефіцієнт страхового стажу - 0,33500). Для визначення розміру пенсії враховано середньомісячний заробіток - 17460,32 грн, який взято за період роботи з 01.07.1995 по 31.12.2007 із застосуванням середньої заробітної плати по Україні 3764,40 грн (індивідуальний коефіцієнт заробітку - 2,35790).

При цьому відповідач зазначає, що позивач після призначення пенсії не працювала, а отже її страховий стаж та заробітна плата, з якої були сплачені страхові внески, не зазнали змін, і відповідні документи були подані при зверненні ОСОБА_1 за призначенням пенсії у грудні 2007 року та містяться в матеріалах пенсійної справи.

З огляду на зазначене, при проведенні перерахунку пенсії в зв`язку з переходом з пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком на пенсію за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, визначеного частиною другою статті 40 Закону №1058 для призначення пенсії за 2020-2022 роки немає підстав, а тому просить в задоволенні позову відмовити повністю. Також заперечує проти відшкодування витрат на правову допомогу.

Інших заяв, в тому числі по суті справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Як слідує з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 з 07.12.2007 перебувала на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як отримувач пенсії по інвалідності на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу».

На момент призначення пенсії і надалі позивач не працювала та її загальний стаж становив 33 роки 06 місяців 02 дні, що підтверджується записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 ( ОСОБА_1 06.12.2007 (запис №36) звільнена з Ковельської ОДПІ за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію по інвалідності).

04.04.2019 Ковельським об`єднаним управління Пенсійного фонду України ОСОБА_1 переведено з пенсії по інвалідності, призначеної за Законом України «Про державну службу», на пенсію по інвалідності за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (шифр пенсії 421) з 01.03.2019.

30.06.2023 позивач звернулась до відповідача із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на загальних підставах із застосуванням заробітної плати з 01.07.2020.

Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області №46 від 06.07.2023 позивача з 30.06.2023 переведено на пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV..

Розмір пенсії обчислено з використанням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні у розмірі 3764,40 грн. за 2014-2016 роки.

Позивач не погоджуючись із вищезазначеним розрахунком пенсії звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021 за 2022 роки.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 19.12.2023 повідомлено позивача про відсутність підстав для проведення перерахунку її пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021 за 2022 роки.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулась із даним позовом в суд.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Згідно з положеннями частини першої статті 9 Закону №1058-ІV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Отже, Законом №1058-IVпередбачено чіткий перелік видів пенсії, які призначаються за цим законом, а також визначено право вибору виду пенсії.

Відповідно до статті 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно частини першої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною другою статті 40 Закону №1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1+ Кз2+ Кз3+ ... + Кзn);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:

Кз = Зв : Зс, де:

Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Відповідно до приписів частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Питання переведення (переходу) з одного виду пенсії на інший та питання призначення пенсії було проаналізовано у постановах Верховного Суду України від 31.03.2015 в справі №21-612а14, Верховного Суду від 23.10.2018 в справі №317/4184/16-а (2а/317/2/2017), в яких Суд дійшов висновку, що, якщо особа отримувала пенсію на підставі одного закону (наприклад, Закону України «Про прокуратуру») та виявила бажання перейти на пенсію за іншим законом (наприклад, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), це буде нове призначення пенсії. А якщо такий перехід відбувся в рамках одного закону - Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то це не є призначенням пенсії, а є переведенням на пенсію в рамках одного закону.

Суд зазначає, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, тобто мова йде про пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-IV.

Винятком із загального правила є перше переведення особи з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, за умови наявності у особи страхового стажу, набутого після виходу на пенсію по інвалідності (попереднього перерахунку пенсії), не менш як 24 місяці.

Судом встановлено, що позивач з 07.12.2007 перебувала на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України. Позивачу первинно було призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу». Відповідно до матеріалів справи, з 01.03.2019 позивачу виплачувалася пенсія по інвалідності згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», при страховому стажі тривалістю 33 роки 06 місяців 02 дні.

З 30.06.2023 позивача на підставі його заяви переведено з пенсії по інвалідності згідно Закону №1058-IV на пенсію за віком згідно із Законом №1058. Розмір пенсії обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 33 роки 6 місяців 26 днів (коефіцієнт страхового стажу - 0,33500). Для визначення розміру пенсії враховано середньомісячний заробіток - 17460,32 грн, який взято за період роботи з 01.07.1995 по 31.12.2007 із застосуванням середньої заробітної плати по Україні 3764,40 грн (індивідуальний коефіцієнт заробітку - 2,35790).

За визначенням, наведеним у статті1 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За змістом частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до долученої копії трудової книжки позивача НОМЕР_1 ОСОБА_1 06.12.2007 (запис №36) звільнена за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію по інвалідності. Після 06.12.2007 ОСОБА_1 не працювала.

Як слідує з індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) від 30.06.2023, позивач після грудня 2007 року не перебувала у трудових відносинах, страхові внески на обов`язкове державне пенсійне страхування за неї не сплачувалися.

Таким чином, оскільки позивач не набув після попереднього перерахунку пенсії, 24 місяці страхового стажу, то підстави, передбачені частиною третьою статі 45 Закону №1058-IV, для застосування при обчисленні пенсії за віком позивача показника середньої заробітної плати за 2020, 2021 та 2022 роки, - відсутні.

За приписами частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами статті 90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає, оскільки під час розгляду справи не встановлено порушення прав позивача.

Зважаючи на те, що суд відмовляє у задоволенні позову повністю, судові витрати позивачу відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 243, 245, 246, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський