Справа № 160/19562/23
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
04.08.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Професійно-технічного училища № 79, третя особа: Дніпропетровська обласна державна адміністрація, в якій прокурор просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.09.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
На адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду 21.09.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про надання додаткового часу для надання відзиву на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Підготовче засідання призначено на 21 листопада 2023 року.
В підготовче засідання, призначене на 21.11.2023, представники сторін не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні до 07.12.2023.
22.11.2023 директором ПТУ №79 Рудовол Л.С. подано до суду клопотання про задоволення позову в повному обсязі.
На виконання ухвали про витребування доказів Міністерством освіти і науки України подано відомості про державне майно (нерухоме майно державних підприємств, їх об`єднань, установ та організацій) станом на 16.11.2023 (форма №2б(д)).
У відзиві Міністерство освіти і науки України просило здійснювати розгляд справи за відсутності представника.
В підготовче засідання, призначене на 07.12.2023, представники сторін не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні до 19.12.2023.
15.12.2023 та 19.12.2023 прокуратурою подано до суду клопотання про приєднання документів до матеріалів справи, а саме копію технічного паспорту споруди цивільного захисту, розташованої за адресою: проспект Петра Калнишевського, 73, смт Петриківка, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл.
В підготовче засідання, призначене на 19.12.2023, з`явилась прокурор Шустова В.А., представники інших учасників справи в підготовче засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
В судове засідання, призначене на 16.01.2024, представники сторін не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на приписи ч. 1, ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
У відповідь на вищевказаний запит до Слобожанської окружної прокуратури від Професійно-технічного училища №79 18.10.2022 надійшла відповідь за №397 про те, що у вказаному навчальному закладі інформація та документи про кількість дітей, які є учнями ПТУ №79 та дітей, дітей які фактично проживають в училищі, інформація та документи про заходи, які вживались Професійно-технічним училищем №79 щодо облаштування вищевказаної захисної споруди, з метою забезпечення умов для безпечного перебування в ній осіб та усунення недоліків, зазначених у актах перевірки контролюючих органів, які дають підстави тривалий час визначати дане укриття як обмежено готове, у тому числі щодо виділених коштів на вищевказані потреби, відсутня.
Стосовно повноважень прокуратури на звернення до суду із заявленою позовною заявою.
Відповідно до ч. 3 - 5 ст. 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно з абз. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Пунктом 48 частини другої статті 171 Кодексу цивільного захисту України (далі КЦЗ України) не закріплено за органами Державної служби України з надзвичайних ситуацій повноваження щодо звернення до адміністративного суду із вищезазначеними позовами.
Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 820/4717/16, спірні правовідносини обумовлені реалізацією прокурором передбачених КАС України та Законом України «Про прокуратуру» повноважень щодо захисту інтересів держави і спрямовані на усунення порушень законодавства у сфері обороноздатності держави, у тому числі на забезпечення захисту мирного населення, особливо у питаннях підтримання колективних засобів захисту, якими є захисні споруди та інші місця можливого перебування людей, для збереження їх життя та здоров`я в разі військової агресії.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З урахуванням наведеного, подання прокурором позову є ефективним засобом захисту порушених прав та інтересів держави, а відтак твердження відповідача щодо відсутності підстав для звернення саме прокурора до адміністративного суду в інтересах держави в особі Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області не беруться судом до уваги.
Стосовно суті заявлених позовних вимог.
Статтею 4 Кодексу цивільного захисту України встановлено, цивільний захист комплекс заходів, які реалізуються на території України в мирний час та в особливий період і спрямовані на захист населення, територій, навколишнього природного середовища, майна, матеріальних і культурних цінностей від надзвичайних ситуацій та інших небезпечних подій, запобігання виникненню таких ситуацій та подій, ліквідацію їх наслідків, надання допомоги постраждалим, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 32 КЦЗ України до захисних споруд цивільного захисту належать протирадіаційне укриття негерметична споруда для захисту людей, в якій створюються умови, що виключають вплив на них іонізуючого опромінення у разі радіоактивного забруднення місцевості та дії звичайних засобів ураження.
Утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється їх власниками, користувачами, юридичними особами, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів (частина восьма статті 32 КЦЗ України).
Згідно з абз. 1 п. 9 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 138 (далі - Порядок № 138), утримання фонду захисних споруд у готовність до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами.
Балансоутримувач захисної споруди власник захисної споруди або юридична особа, яка утримує її на балансі (абзац другий пункту 3 Порядку № 138).
Відповідно до абз. 1 п. 10 Порядку № 138 балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд.
Згідно з пунктом 11 Порядку № 138 вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд визначаються МВС.
Відповідно до пункту 3 розділу І Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 № 579, фонд захисних споруд складається із захисних споруд (сховищ та протирадіаційних укриттів), зокрема швидкоспоруджуваних, споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів (далі споруди фонду захисних споруд) і є основним засобом колективного захисту населення.
Пунктами 1 і 2 розділу ІІ Вимог № 579 встановлено, що споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни. Під час експлуатації захисних споруд не допускається виконання заходів, що знижують їх захисні властивості, надійність та безпеку.
Відповідно до абз. 1, 2 п. 7 розділу ІІ Вимог № 579 споруди фонду захисних споруд, їх комунікації, інженерні мережі, інженерне та спеціальне обладнання, системи життєзабезпечення (далі обладнання споруд фонду захисних споруд) мають утримуватися в належному технічному стані. Утримання та експлуатація обладнання споруд фонду захисних споруд здійснюються згідно з вимогами і рекомендаціями, визначеними технічною документацією на них, а також відповідними нормами і правилами.
Отже, власник протирадіаційного укриття або юридична особа, яка утримує його на балансі, зобов`язаний забезпечити утримання захисної споруди у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до Вимоги № 579.
Суд критично ставиться до тверджень відповідача, що спірний об`єкт не перебуває у нього на балансі, оскільки такі доводи спростовуються зібраними у справі доказами, зокрема наданим позивачем переліком документів, з яких видно, що спірне укриття розташоване в підвальоному приміщені центрального навчального корпусу училища і є одним об`єктом нерухомого майна.
Щодо строку звернення прокурора до суду з цим позовом, суд зазначає, що на дату звернення не припинили існувати підстави для звернення до суду, тобто відсутні порушення строків звернення до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно із частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки у цій справі задоволено позов суб`єкта владних повноважень, тому судові витрати у вигляді сплаченого судового збору з відповідача стягненню не підлягають.
Керуючись статтями 241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 09.02.2023.

Суддя С.В. Ніколайчук