Справа № 360/1397/23
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

08 лютого 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/1397/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 13 листопада 2023 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду віл 20.11.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, залишено без руху.

Ухвалою суду від 27.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 27.11.2023 роз`єднано заявлені у справі №360/1363/23 позовні вимоги, виділивши в самостійне провадження вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , зокрема, про:

визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2021 рік у кількості 30 діб, за 2022 рік у кількості 30 діб, та за 2023 рік за 20 діб;

зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2021 рік у кількості 30 діб, за 2022 рік у кількості 30 діб, та за 2023 рік за 20 діб.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями Луганського окружного адміністративного суду, 27.11.2023 справу передано для розгляду судді Петросян К.Є. та присвоєно порядковий номер 360/1397/23.

Ухвалою суду від 04.12.2023 адміністративну справу №360/1397/23 прийнято до провадження судді.

Ухвалою суду від 05.01.2024 повторно запропоновано відповідачу надати суду протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали відзив на позовну заяву разом зі всіма доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та доказами, що підтверджують надіслання (надання) позивачу копії відзиву та доданих до нього документів. Зобов`язано відповідача у строк протягом 10 календарних днів з дня отримання цієї ухвали надати докази нарахування та виплати (із зазначенням сум, дат) позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2021 рік у кількості 30 діб, за 2022 рік у кількості 30 діб, та за 2023 рік за 20 діб, а в разі невиплати надати довідку щодо підстав невиплати.

Ухвалою суду від 19.01.2024 витребувано від Міністерства оборони України докази нарахування та виплати (із зазначенням сум, дат) військовою частиною НОМЕР_1 ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 2021 рік у кількості 30 діб, за 2022 рік у кількості 30 діб, та за 2023 рік за 20 діб, а в разі невиплати надати довідку щодо невиплати такої компенсації із зазначенням підстав.

Відповідачем 06.02.2024 надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2023 №274 молодшого сержанта контрактної служби ОСОБА_1 , звільненого наказом командира 30 окремої механізованої бригади від 22 вересня 2023 року №210-РС з військової служби у відставку відповідно до пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за підпунктом «б» (за станом здоров`я), з 22 вересня 2023 року виключено зі списків особового складу військової частини.

Абзацами 3, 4, 5 пункту 6 наказу від 22.09.2023 №274 визначено виплатити грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік та відповідно до довідки від 30.01.2024 №674 позивачу було нараховано та виплачено компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік у розмірі 59292,40 грн (за 2023 рік 20 дн. 14823,10 грн, за 2021 рік 30 дн. 22234,65 грн, за 2022 рік 30 дн. 22234,65 грн) (41 504,68 грн - компенсація за невикористану відпустку, загальна сума 100 797,08 грн).

Отже, на думку відповідача, позовні вимоги є безпідставними, а військова частина НОМЕР_1 не порушувала вимоги чинного законодавства і чітко дотримувалась положень Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260.

На підставі вищенаведеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-79, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 28.06.2022 №1308-; є учасником бойових дій, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 04.05.2020.

Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20.08.2018 №216 солдата запасу ОСОБА_1 прийнято в добровільному порядку на військову службу за контрактом та призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону, ВОС-100915/630А. Вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Військовослужбовця зараховано на котлове забезпечення з 20 серпня 2018 року (у їдальню бригадного полігону на табірний збір).

Згідно з довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України військової частини НОМЕР_1 №10064/2 від 22.09.2023, молодший сержант ОСОБА_1 дійсно в період з 14.01.2019 по 12.09.2019, 14.03.2020 по 22.11.2020, 14.07.2021 по 21.06.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (міститься в матеріалах справи).

Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України військової частини НОМЕР_1 №10064 від 22.09.2023, молодший сержант ОСОБА_1 дійсно в період з 22.08.2022 по 16.09.2022, 17.09.2022 по 01.10.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2023 №274 молодшого сержанта контрактної служби ОСОБА_1 , колишнього гранатометника 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону, який з 30 березня 2023 року перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командира 30 окремої механізованої бригади від 22 вересня 2023 року №210-РС з військової служби у відставку відповідно до пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за підпунктом «б», з 22 вересня 2023 року виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення виключено з 22 вересня 2023 року і направлено для зарахування на військовий облік до Шевченківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м.Львів.

Також, вищевказаним наказом визначено таке.

Вислуга років у Збройних Силах становить: загальна - 09 років 10 місяців 14 діб (календарна військова служба - 05 років 01 місяць 02 доби, пільгова вислуга 04 роки 09 місяців 12 діб).

Щорічна основна відпустка за 2021 рік не надавалась, грошова допомога на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2021 рік, виплачена. Виплатити грошову компенсацію за невикористані 30 діб щорічної основної відпустки за 2021 рік.

Щорічна основна відпустка за 2022 рік не надавалась, грошова допомога на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2022 рік, виплачена. Виплатити грошову компенсацію за невикористані 30 діб щорічної основної відпустки за 2022 рік.

Щорічна основна відпустка за 2023 рік використана терміном 10 діб в період з 24 липня 2023 року по 02 серпня 2023 року. Виплатити грошову допомогу на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2023 рік та виплатити грошову компенсацію за невикористані 20 діб щорічної основної відпустки за 2023 рік.

Відпустка за сімейними обставинами за 2023 рік не надавалась. Грошова матеріальна допомога за 2023 рік для вирішення соціально-побутових потреб, передбачена наказом Міністерства оборони України № 260 від 07 червня 2018 року, не виплачена.

Премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 523% від посадового окладу в повному розмірі за період служби з 01 вересня 2023 року по 22 вересня 2023 року, згідно рішення Міністра оборони України від 01 лютого 2023 року №2683/з, не виплачувати.

Щомісячну надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період служби з 01 вересня 2023 року по 22 вересня 2023 року, згідно рішення Міністра оборони України від 01 лютого 2023 року №2683/з, не виплачувати.

Щорічна додаткова відпустка учасникам бойових дій за період служби за 2020 рік, 2021 рік, 2022 рік та 2023 рік не надавалась. Виплатити грошову компенсацію за невикористані 56 діб додаткової відпустки учасникам бойових дій за період служби за 2020 рік. 2021 рік, 2022 рік та 2023 рік.

Виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

З довідки відповідача від 30.01.2024 № 674, з урахуванням конкретизації, наведеної відповідачем у відзиві, вбачається, що позивачу 28.10.2023 було нараховано та виплачено грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2021 рік, 2022 рік, 2023 рік, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2023 №274, що також підтверджується випискою АТ КБ «ПриватБанк».

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-ХІІ від 22.10.1993 р. (далі Закон № 3551-ХІІ), який забезпечує створення належних умов для життєзабезпечення ветеранів війни, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Статтею 5 Закону № 3551-ХІІ передбачено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Як передбачено пунктом 12 статті 12 вказаного Закону учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Статтею 4 Закону України «Про відпустки» від 05.11.1996 № 504/96-ВР (далі - Закон № 504/96-ВР) передбачено такі види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

Абзацом з п. 14 ст. 10-1 Закону № 2011-XII передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що Законом № 2011-XII встановлено виплата грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, право на яку позивач набув за період проходження ним військової служби.

Крім того, відповідно до пункту 3 розділу XXXI «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі - Наказ № 260) у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Отже, у випадку звільнення військовослужбовців з військової служби їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач 28.10.2023 здійснив нарахування та виплату позивачу грошової компенсації за невикористані дні основної щорічної відпустки за 2021-2023 роки, а отже позовні вимоги є необґрунтованими.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судом не вирішується питання про розподіл судових витрат, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 32, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян