Справа № 420/32197/23
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/32197/23

Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.

Дата і місце ухвалення 21.12.2023 р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.10.2023 року № 73085732.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилалась на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі.

Апелянт не погодилась з висновком суду першої інстанції стосовно законності оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.10.2023 року № 73085732, вказуючи на те, що виконавцем у порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» не було повернуто постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, натомість прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 73085732.

Також апелянт вказував на те, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження лише через 12 днів після надходження до виконавчої служби виконавчого документу. Крім того не було надіслано копії постанов про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням в строк визначений ЗУ «Про виконавче провадження».

Апелянт вважає, що приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження № 73085732 від 30 жовтня 2023 року, державний виконавець діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

З огляду на викладене, в апеляційній скарзі зазначено, що порушені права позивача підлягають відновленню шляхом визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 73085732 від 30 жовтня 2023 року.

У зв`язку з вище наведеним апелянт просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2023 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

Справа розглянута в порядку письмового провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з неприбуттям жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 17.07.2023 року Головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, ОСОБА_2 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серія АА № 00011337, відповідно до якої 09.06.2023 р. о 19 год. 17 хв. за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF XF 105.460, днз НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 12,163 % (4 865 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, чим скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , як власника зазначеного вище транспортного засобу притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що вона набрала законної сили 01.09.2023 року, строк пред`явлення до виконання 01.10.2023 року.

Також встановлено, що постанова від 17.07.2023 року №00011337 разом із заявою від 20.09.2023 року про відкриття виконавчого провадження була направлена Департаментом державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті на адресу Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса).

Відповідач вказував на те, що вказана заява надійшла до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) 18.10.2023 року.

30.10.2023 року головним державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Разумною-Гайдук А.Б. було відкрито виконавче провадження ВП №73085732 з примусового виконання постанови серії АА №00011337 від 17.07.2023 року щодо стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 34 000 грн. (у подвійному розмірі).

Не погоджуючись із постановою про відкриття виконавчого провадження, позивачка оскаржила її до суду першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , з огляду на наступне:

За положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, як постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем.

Учасниками виконавчого провадження відповідно до ст. 14 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначені строки пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Так, згідно частини 1 цієї статті, в документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Пунктом 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином Законом України «Про виконавче провадження» передбачені наслідки пропуску визначеного законодавством строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, зокрема, повернення виконавчого документу стягувачу без виконання.

Статтею 291 КУпАП визначено, що постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що 15.03.2022 року було прийнято Закон України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України Про виконавче провадження» №2129-IX, відповідно до якого розділ ХІІІ Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 102, яким передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Зважаючи на викладене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України Про виконавче провадження» №2129-IX, а саме, з 26.03.2022 року, у державного виконавця відсутні підстави для повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття до виконання з підстав пропуску встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки такі строки перервано.

З огляду на норми чинного законодавства, зокрема, положення Закону України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України Про виконавче провадження», державним виконавцем правомірно винесено в даному випадку постанову про відкриття виконавчого провадження №73085732 від 30.10.2023 року з виконання постанови № АА00011337 від 17.07.2023 року, а тому вона скасуванню не підлягає.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказувала на допущення державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови порушення норм ч. 5 ст. 26 та ч. 3 п. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» в частині недотримання строку винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та в частині недотримання строку надсилання такої постанови боржнику.

Вказані порушення, як зазначає апелянт, порушують її права, а тому оскаржувана постанова підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне:

За положеннями ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно із частиною 5 цього Закону, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

В свою чергу, ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Таким чином недотримання виконавцем строку прийняття оскаржуваної постанови та строку її надсилання сторонам виконавчого провадження не може слугувати самостійною підставою для скасування такої постанови.

З огляду на вказані положення Закону України «Про виконавче провадження», враховуючи той факт, що відповідачем при прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження дотримано процедуру, передбачену Законом № 1404-VІІІ, колегія суддів доходить до висновку, що вищенаведені доводи позивача не впливають на правомірність відкриття державним виконавцем виконавчого провадження.

З огляду на викладене підстави для задоволення поданого ОСОБА_1 позову відсутні.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.А. Шевчук