Справа № 380/1059/24
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

05 лютого 2024 рокусправа № 380/1059/24
м. Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Качур Роксолана Петрівна, розглянувши матеріали позову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови, -

в с т а н о в и л а :

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач), в якому просить: скасувати постанову відповідача від 14.11.2023 ВП № 72551469 про накладення штрафу на позивача в розмірі 5100,00 грн.

Ухвалою від 22.01.2024 позовну заяву залишено без руху; позивачу встановлено 10-денний строк з дня вручення копії такої ухвали для усунення недоліків шляхом подання до канцелярії суду чи надіслання на адресу суду таких документів: заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням інших причин поважності пропуску строку звернення до суду із наданням відповідних доказів; оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн.

На адресу суду від позивача надійшло клопотання (вх. № 8107 від 31.01.2024) у якому вказав, що відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати. Зазначив, що відповідно до частини п`ятої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Тому вважає, що позовну заяву подано протягом 10 робочих днів, як це передбачено Законом України "Про виконавче провадження". Просив поновити строк звернення до суду.

Також до зазначеного клопотання позивач подав платіжну інструкцію № 76 від 16.01.2024 про сплату судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Щодо зазначених доводів, суддя враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Частиною 3 ст. 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з частиною третьою статті 74 зазначеного Закону рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Стаття 74 Закону України "Про виконавче провадження" регулює відносини з оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців при виконанні не тільки судових рішень, але й інших виконавчих документів. Так, у частині першій статті 3 цього Закону серед інших виконавчих документів, примусове виконання яких здійснюється ДВС, перераховано: виконавчі написи нотаріусів; посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанови приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішення інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; рішення (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень (пункти 3 - 9).

Враховуючи викладене, можна дійти висновку, що стаття 74 Закону України "Про виконавче провадження" є загальною нормою по відношенню до статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, адже застосовується до більш широкого кола відносин: 1) відносин, які виникають при оскарженні дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду; 2) відносин, які виникають при оскарженні дій державного виконавця не тільки до суду, але й до органів ДВС.

Така позиція суду узгоджується з постановою Великої Палати Верховного суду від 13.03.2019 року № 920/149/18 (провадження № 12-297гс18).

З вищевикладеного слідує, що наведені позивачем в заяві про поновлення строку доводи не містять доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, оскільки ґрунтуються на власному трактуванні вимог процесуального законодавства. При цьому такі доводи є аналогічними тим, які викладені у заяві про поновлення строку звернення до суду, яка додана до позовної заяви. Таким чином, суддя зазначає, що наведені позивачем причини пропуску строку звернення до адміністративного суду є неповажними.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що зазначені позивачем обставини про пропуск строку звернення до суду є неповажними.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною 1 ст. 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч. 2 ст. 123 КАС України).

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Оскільки суддею визнано причини пропуску строку звернення до суду неповажними, то позовну заяву слід повернути позивачу, оскільки останній не усунув недоліки позовної заяви у встановлений строк відповідно до ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладене, суддя дійшла висновку, що позивачем у надісланій заяві не вказано причин поважності пропуску строку звернення до суду із цим позовом, відтак позовна заява підлягає поверненню.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Судом встановлено, що позивачем при поданні цього позову до Львівського окружного адміністративного суду сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн згідно з платіжною інструкцією № 76 від 16.01.2024 за платіжними реквізитами: отримувач коштів: ГУК Львiв/Залізничний р-н/22030101; код отримувача: 38008294; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA4013951; призначення платежу: «/101/3028.00/UAH/судовий збір за подання позовної заяви ГУПФУ у Л.о. до ВПВРУЗПВР у Л.о. ЗМРУМЮ щодо ОСОБА_1 (ЛОАС) КЕКВ 2800;». Згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду вказані кошти зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як вже встановлено судом, при поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн та з урахуванням висновків судді про необхідність повернення позовної заяви позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, відтак Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області має право на повернення йому суми сплаченого судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 169, 243, 248, 256, 293-295 КАС України, суддя -

у х в а л и л а :

1. Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови повернути позивачу.

2. Повернути Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області (79016 вул. Митрополита Андрея 10; ) судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп, сплачений згідно з платіжною інструкцією № 76 від 16.01.2024.

3. Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та доданими до неї документами не пізніше наступного дня після її постановлення.

4. Роз`яснити позивачу, що згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала про повернення позовної заяви набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про повернення позовної заяви може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати підписання ухвали до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяКачур Роксолана Петрівна