Справа № 620/17777/23
Суддя: Наталія БАРГАМІНА
Дата ухвалення: 2024-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2024 року Чернігів Справа № 620/17777/23

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання неправомірною бездіяльності відповідача не виплату ОСОБА_1 заробітної плати за період з 01.06.2022 по 10.08.2022 (50 робочих днів*554,86 грн), тобто 27743 грн; зобов`язання відповідача виплатити заробітну плату за період з 01.06.2022 по 10.08.2022 (50 робочих днів * 554,86 грн), тобто 27743 грн; виплату перевести на картковий рахунок позивача в Райфайзен банк Аваль IBAN НОМЕР_1 , ІНП .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що незважаючи на перебування з 01.06.2022 по 10.08.2022 з Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області в трудових відносинах, заробітна плата за вказаний період не виплачена.

Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначив, що хоча позивач дійсно «де-юре» в спірний період перебував на посаді першого заступника начальника Управління міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області - начальника слідчого управління, «де-факто» на службу не виходив, службових обов`язків не виконував, шо в силу норм спеціального законодавства та норм загального законодавства не створює для відповідача обов`язку виплачувати йому заробітну плату за роботу, яку він не виконував.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 02.01.2024 продовжено процесуальний строк для надання відзиву у справі № 620/17777/23 на 5 днів з моменту отримання ухвали суду; ухвалою суду від 09.02.2024 було відмовлено у задоволенні заяви Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про повернення позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.06.2022 у справі № 826/17843/14 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі позов було задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано наказ Міністра внутрішніх справ України Авакова А.Б. від 27.10.2014 року № 2239 о/с По особовому складу в частині звільнення ОСОБА_1 (ІНП НОМЕР_2 ), з органів внутрішніх справ на підставі п. п. 1 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про очищення влади від 16.09.2014 року № 1682-VI та п. 62 а Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, поновлено ОСОБА_1 (ІНП НОМЕР_2 ), з 27.10.2014 року на посаді першого заступника начальника Управління міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області начальника слідчого управління, з дня, наступного після дня його звільнення, тобто з 28.10.2014 року, стягнуто з Управління міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 (ІНП НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28.10.2014 року по 01.06.2022 року у розмірі 1 034 689, 14 грн. (один мільйон тридцять чотири тисячі шістсот вісімдесят дев`ять гривень, 14 копійок), звернуто до негайного виконання рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 (ІНП НОМЕР_2 ), з 27.10.2014 року на посаді першого заступника начальника Управління міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області начальника слідчого управління, з дня, наступного після дня його звільнення, тобто з 28.10.2014 року, звернуто до негайного виконання рішення суду у частині стягнення з Управління міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 (ІНП НОМЕР_2 ) середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 11 442,06 грн. (одинадцять тисяч чотириста сорок дві гривні, 06 копійок) (https://reyestr.court.gov.ua/Review/105827634).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.06.2022 № 382 о/с позивача на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.06.2022 у справі № 826/17834/14 у частині, яка допущена до негайного виконання, було поновлено на посаді першого заступника начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області начальника слідчого управління, з дня, наступного після дня його звільнення, тобто з 28.10.2014 (а.с. 12).

Наказом УМВС України в Чернігівській області від 10.08.2022 № 1 о/с позивача було звільнено зі служби у запас Збройних Сил 10.08.2022 (а.с. 13).

Позивач, вважаючи, що відповідач зобов`язаний виплати йому заробітну плату за період з 01.06.2022 по 10.08.2022, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень частин другої та третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд звертає увагу, що поновлення на роботі - це повернення працівника в попередній стан, який існував до його незаконного звільнення, тому правовими наслідками поновлення на роботі працівника є надання йому попередньої роботи (посади), з тими ж функціональними обов`язками, які мали місце до звільнення; здійснення оплати всього часу вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням; поновлення безперервного стажу роботи, у тому числі стажу для відпустки та поновлення у всіх правах за цією посадою (отримання надбавок тощо).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 34 постанови від 06.11.1992 № 9 Про практику розгляду судами трудових спорів, рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (частина друга статті 235 Кодексу законів про працю України).

Як вбачається з матеріалів справи, негайне виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.06.2022 про поновлення ОСОБА_1 на роботі не відбулося, натомість тільки 27.06.2022 наказом Міністерства внутрішніх справ України № 382 о/с позивача було поновлено на посаді першого заступника начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області начальника слідчого управління, з дня, наступного після дня його звільнення, тобто з 28.10.2014.

Отже, виходячи з встановлених судом обставин та наведених правових норм, постанова суду від 01.06.2022 по справі № 826/17843/14 в частині поновлення позивача на посаді була фактично виконана 27.06.2022.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про затримку виконання судового рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого ОСОБА_1 за період з 02.06.2022 по 26.06.2022, а відтак вказаний термін є періодом вимушеного прогулу позивача, а втрачений за цей час заробіток відповідно до вимог чинного трудового законодавства України підлягає відшкодуванню позивачу.

Порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина перша статті 27 Закону України «Про оплату праці»).

Суд звертає увагу, що при визначенні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу застосовуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі Порядок).

Пунктом 3 Порядку передбачено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. Суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт. Премії (в тому числі за місяць) та інші заохочувальні виплати за підсумками роботи за певний період під час обчислення середньої заробітної плати враховуються в заробіток періоду, який відповідає кількості місяців, за які вони нараховані, починаючи з місяця, в якому вони нараховані. Для цього до заробітку відповідних місяців розрахункового періоду додається частина, яка визначається діленням суми премії або іншої заохочувальної виплати за підсумками роботи за певний період на кількість відпрацьованих робочих днів періоду, за який вони нараховані, та множенням на кількість відпрацьованих робочих днів відповідного місяця, що припадає на розрахунковий період. Якщо період, за який нараховано премію чи іншу заохочувальну виплату, працівником відпрацьовано частково, під час обчислення середньої заробітної плати враховується сума у розмірі не більше фактично нарахованої суми премії чи іншої заохочувальної виплати.

Як вбачається з пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Згідно абзаців першого та четвертого пункту 2 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до абзацу першого пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.06.2022 у справі № 826/17843/14 було встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача складає 544,86 грн.

Відповідно до частин другої, третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, факти, встановлені вищенаведеним судовим рішенням, не потребують доказуванню.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.06.2022 по 26.06.2022 в розмірі 9262,62 грн (17 робочих днів вимушеного прогулу * середньоденну заробітну плату 544,86 грн).

Стосовно оформлення позивачем у вказаний період трудових відносин з іншим роботодавцем, то Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.06.2018 у справі № 826/808/16, Верховний суд в постановах від 12.02.2020 у справі № 2а-1987/12/2670, від 22.07.2021 у справі № 820/5932/16 вказали, що виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу, а законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

Щодо позовних вимог в частині стягнення заробітної плати з 27.06.2022 по 10.08.2022 включно, то суд зазначає, що позивача на виконання рішення суду наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.06.2022 № 382 було поновлено на відповідній посаді, а тому з 27.06.2022 позивачу повинна виплачуватись заробітна плата, а не середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Разом з тим, судом встановлено, що згідно довідки Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 29.12.2023 № 357 позивач після поновлення на посаді у період часу з 01.06.2022 по 10.08.2022 на службу до УМВС України в Чернігівській області не виходив, службових обов`язків у вказаний період не виконував.

Крім того, згідно наданої позивачем трудової книжки, останній з 15.01.2020 по 09.08.2022 працював на посаді виконавчого директора ТОВ «Малак Т» (а.с. 8-11).

Позивач також в позовній заяві зазначив, що в період поновлення його на посаді і до звільнення жодних інших посад в системі МВС України йому не пропонувалось, робочим місцем не забезпечувався та не міг виконувати посадові обов`язки.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для нарахування ОСОБА_1 заробітної плати за період з 27.06.2022 по 10.08.2022.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

Відтак, рішення суду в частині стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 9262,62 грн (17 робочих днів вимушеного прогулу * середньоденну заробітну плату 544,86 грн) підлягає негайному виконанню.

Керуючись статтями 9, 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області (просп. Перемоги, 74, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14000, ) про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Стягнути з Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.06.2022 по 26.06.2022 в розмірі 9262,62 грн. з відрахуванням з вказаної суми установлених податків та інших обов`язкових платежів.

В решті позову відмовити.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 9262,62 грн. з відрахуванням з вказаної суми установлених податків та інших обов`язкових платежів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09.02.2024.

Суддя Наталія БАРГАМІНА