Справа № 460/18213/23
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2024 року м. Рівне №460/18213/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач-2) в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-2 № 43 від 09.06.2023 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу;

зобов`язати відповідача-1 призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 31.05.2023, з врахуванням пільгового стажу за Списком № 2 з 01.11.2007 по 15.11.2011, з 23.07.2017 по 12.12.2019 на ВАТ «Берестовецький спецкар`єр».

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

За змістом позовної заяви, позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, 31.05.2023 звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Проте рішенням № 43 від 09.06.2023 відповідачем-2 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з підстав відсутності у нього необхідного пільгового стажу 12 років 6 місяців. До пільгового стажу за Списком № 2 не зараховано періоди роботи з 01.11.2007 по 15.11.2011 та з 23.07.2017 по 12.12.2019 з підстав відсутності доказів проведення атестації робочих місць за посадами замісника головного інженера, в.о. головного інженера та головного інженера. Позивач вважає, що оскаржуване ним рішення пенсійного органу є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на що, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

14.08.2023 та 01.09.2023 до суду від відповідачів надійшли аналогічні за змістом відзиви на позовну заяву, у якому відповідача заперечують щодо задоволення позовних вимог та зазначають, що мінімально необхідний пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 складає 12 років 6 місяців, який повинен бути підтверджений результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992. До спеціального стажу по Списку № 2 не зараховано періоди роботи з 01.11.2007 по 15.11.2011 та з 23.07.2017 по 12.12.2019 на ВАТ «Берестовецький спецкар`єр», оскільки вказаний період роботи на посадах замісника головного інженера, в.о. головного інженера та головного інженера не підтверджено наказом про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення та відсутній перелік робочих місць, виробництв, професій і посад працівникам яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2. Відтак, пільговий стаж роботи позивача за Списком № 2 склав 09 років 00 місяців 27 днів, чого недостатньо для призначення пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З наведених у відзиві підстав, просять суд відмовити у задоволенні позову.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Інших заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору, до суду не надходило.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою суду від 01.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 55 річного віку 31.05.2023 звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах (пільга - Список № 2).

Рішенням відповідача-2 (визначеного для розгляду документів за принципом екстериторіальності) № 43 від 09.06.2023 відмовлено в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 - не менше 12 років 6 місяців. Повідомлено, що загальний страховий стаж позивача становить 28 років 10 місяців 27 днів, пільговий стаж робот за Списком № 2 за наявними документами становить 09 років 0 місяців 27 днів. До стажу роботи за Списком № 2 не враховані: періоди роботи з 01.11.2007 по 15.11.2011 у зв`язку з не підтвердженням результатами атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за посадами замісника головного інженера та в.о. головного інженера - відсутні в переліку № 1 та № 2 до наказу № 35-В від 16.07.2007. Окрім цього, до пільгового стажу роботи за Списком № 2 не враховано період роботи з 23.07.2017 по 12.12.2019 у зв`язку з не підтвердженням їх наказом про результати атестації робочих місць.

Також, рішенням Головного управління в Хмельницькій області від 11.08.2023 № 43 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 через відсутність спеціального стажу роботи. Зазначено, що страховий стаж особи становить 33 роки 9 місяців 11 днів, пільговий стаж становить 12 років 2 місяці 7 днів, а до пільгового стажу за Списком № 2 не зараховано спірні періоди роботи з 01.11.2007 по 15.11.2011 та з 23.07.2017 по 12.12.2019 з аналогічних, раніше вказаних, підстав.

Не погоджуючись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 43 від 09.06.2023 та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Згідно зі статтею 44 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 4 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

За правилами п. 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Пунктом 2 частини 2 ст. 114 Закону № 1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідачі вважають відсутнім у позивача спеціальний стаж роботи за Списком № 2 12 років 6 місяців.

При цьому, наявність загального страхового стажу підтверджується листом відповідача-1 від 15.08.2023 № 8769/02-16, який становить 33 роки 9 місяців 11 днів.

Спірним у даній справі є період роботи позивача із 01.11.2007 по 15.11.2011 та з 23.07.2017 по 12.12.2019.

Згідно з вимогами ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Аналогічні положення закріплені у статті 48 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до записів трудової книжки позивача Серія НОМЕР_1 , дата заповнення 03.08.1992:

1. Запис № 14 від 01.11.2007 прийнятий на посаду заступника головного інженера ВАТ «Берестовецький спецкар`єр» (наказ № 41-к від 01.11.2007);

2. Запис № 15 від 16.11.2011 призначений в.о. головного інженера спецкар`єру (наказ № 44 від 15.11.2011);

3. Запис № 16 від 12.11.2013 призначений головним інженером спецкар`єру (наказ № 17-К від 12.11.2013);

4. Запис № 17 від 12.11.2013 підтверджене право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 (розділ І позиція 1.15) (наказ № 33-к від 23.07.2012);

5. Запис № 18 від 12.12.2019 звільнений з посади згідно зі ст. 36 п. 1 КЗпП України за згодою сторін (наказ № 8-к від 12.12.2019).

Таким чином, позивач працював з 01.11.2007 на посаді заступника головного інженера, з 16.11.2011 в.о. головного інженера, а з 12.11.2013 на посаді головного інженера ВАТ «Берестовецький спецкар`єр».

Відповідно до п.1 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт і професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005р. за № 1451/11731 (далі Порядок застосування Списків № 383), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Список № 1) та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Список № 2), затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, які мали право на пенсію за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно з п.3 Порядку застосування Списків № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Суд встановив, що в спірний період роботи позивача, з 01.11.2007 по 15.11.2011 був чинний Список виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36. При цьому, посада заступника головного інженера та головного інженера, обов`язки якого позивач виконував були передбачені розділом І «Гірничі роботи» підрозділом 1.1.б. «Роботи на поверхні кар`єрів, розрізів, шахт і рудників» цього Списку № 2.

В спірний період роботи позивача на посаді головного інженера ВАТ «Берестовецький спецкар`єр» з 23.07.2017 по 12.12.2019 був чинний Список виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461. Посада головного інженера була передбачена розділом І «Гірничі роботи» підрозділом 1.1.б. «Роботи на поверхні кар`єрів, розрізів, шахт і рудників» цього Списку № 2.

Вказані обставини підтверджуються виданими ВАТ «Берестовецький спеціалізований кар`єр» довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 08.05.2023 № 4 та від 07.06.2023 № 12.

Як встановлено судом, окремі періоди роботи позивача на зазначених посадах у ВАТ «Берестовецький спеціалізований кар`єр» з 16.11.2011 по 15.07.2012, з 23.07.2012 по 11.12.2013, з 12.12.2013 по 30.04.2015, з 01.01.2016 по 22.07.2017 зараховані відповідачами до спеціального стажу за Списком №2 позивача за результатом атестації робочих місць.

Спірні ж періоди роботи до спеціального стажу за Списком № 2 не зараховані через відсутність підтвердження атестацією робочих місць.

Разом з тим, суд оцінює критично такі доводи відповідачів та відхиляє їх, з огляду на наступне.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19) визначено, що: «Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.

44. Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

45. Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Так, згідно з статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі, якщо не проведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

46. Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

47. За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

48. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

49. При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

50. Велика Палата Верховного Суду наголошує, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

51. Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

52. Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

53. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

54. Сукупність правових норм, про які йшлося у параграфах 32, 34, 36, 37, 45, 50, 51, 52 цієї постанови дозволяє дійти висновку, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за не проведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

55. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

56. Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

58. Отже, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

59. При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

60. Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник» (кінець цитати).

Зазначене в сукупності свідчить на користь того, що не проведення атестації робочого місця з вини адміністрації підприємства не може обмежувати соціальні гарантії такого працівника, зокрема й на зарахування періоду роботи до пільгового стажу за Списком № 2, що не врахували відповідачі при прийнятті рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії.

Зважаючи на це, суд дійшов висновку, що спірні періоди роботи позивача із 01.11.2007 по 15.11.2011 та з 23.07.2017 по 12.12.2019 повинні були бути зараховані відповідачами до спеціального стажу роботи ОСОБА_1 за Списком № 2.

Відтак, спеціальний стаж роботи позивача на пільгових умовах за Списком № 2 станом на дату подання позивачем заяви про призначення пенсії за віком 31.05.2023 складав 15 років 6 місяців 2 дні, зокрема 9 років 27 днів добровільно зараховані відповідачами та 3 років 5 місяців 5 днів протиправно не зарахованих відповідачами, чого було більш ніж достатньо для прийняття ними рішення про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В ході розгляду справи суд дійшов висновку, що оскаржене рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 43 від 09.06.2023 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, суд враховує, що перевіряючи обґрунтованість позовної вимоги про зобов`язання відповідача-1 призначити пенсію за віком з 31.05.2023 з врахуванням спірного періоду роботи до спеціального стажу за Списком № 2, як запропонована представником позивача дата, з якої слід відновити порушені права та інтереси ОСОБА_1 , слід зазначити наступне.

Частиною першою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому, вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення".

Так, відповідно до пункту 3 цієї, Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Як встановлено судом, позивач 31.05.2023 звернувся до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з метою його соціального захисту як непрацездатної особи, що досягла встановленого законом віку для призначення пенсії та мав необхідний спеціальний стаж.

Зважаючи на це, кінцевою метою звернення позивача з позовною заявою до суду є відновлення його права на отримання пенсії із дати, з якої особа набула відповідного права.

Відтак, визначаючи дату, з якої слід відновити порушені права, свободи та інтереси позивача, суд враховує положення частини першої статті 45 Закону № 1058-IV, згідно з якою пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки заяву про призначення пенсії за віком позивач подав не пізніше трьох місяців (31.05.2023) з дня досягнення ним пенсійного віку 55 років ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а тому, він набув право на призначення пенсії з 21.04.2023.

Відтак, на думку суду, найефективнішим способом відновлення порушених прав позивача, який унеможливить його повторне звернення до суду з позовною заявою, буде зобов`язання відповідача-1 (на пенсійному обліку у якого перебуватиме ОСОБА_1 ) призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах саме з 21.04.2023 з врахуванням спірного періоду роботи до стажу за Списком № 2.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а тому позов належить задовольнити повністю із виходом за їх межі з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, за подання даного адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 2147,20 грн, що підтверджується квитанцією від 20.07.2023 № 154, яка міститься в матеріалах справи, а тому судові витрати позивача в частині сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню в рівних частинах обома відповідачами, до яких задоволені позовні вимоги позивача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 43 від 09.06.2023 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 21.04.2023, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 01.11.2007 по 15.11.2011, з 23.07.2017 по 12.12.2019 на ВАТ «Берестовецький спецкар`єр».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 08 лютого 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О. Ольжича, буд. 7,м. Житомир,Житомирська обл.,10003, ЄДРПОУ/РНОКПП 13559341)

Суддя Ольга ПОЛІЩУК