Справа № 285/6246/23
Суддя: Михайловська А. В.
Дата ухвалення: 2024-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/6246/23

провадження у справі № 2-а/0285/4/24

06 лютого 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.,

за участі секретаря судового засідання Валінкевич І.І.,

сторони у справі:

позивач ОСОБА_1 , представник Купець Леонід Павлович,

відповідач Головне управління Національної поліції в Житомирській області, представник Данілова Віталіна Миколаївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

09.10.2023 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,серії ЕАТ № 7829980 від 28.09.2023 року, про застосування до нього адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 510 грн 00 коп., винесену поліцейською ГУНП в Житомирській області Цуренко А.Р., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що зазначеною постановою був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення правил проїзду перехрестя. З постановою не згоден, оскільки не порушував ПДР, так як почав проїзд перехрестя на дозволений сигнал світлофора. Тому він звернувся до суду з даним позовом.

11.10.2023 року прийнято до розгляду дану позовну заяву, відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено дату судового розгляду, визначено резервну дату судового засідання, встановлено сторонам строки вчинення процесуальних дій.

18.10.2023 року представником Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, у порядку виконання ухвали суду, подано до суду диск з відеофайлом події за 28.09.2023 року.

24.10.2023 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому представник просила відмовити у задоволенні позову, розгляд справи провести у відсутності представника відповідача. До відзиву долучила диск з відеозаписом події 28.09.2023 року.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, які просили задовольнити їх.

Позивач пояснив, що дійсно він керував транспортним засобом на перехресті вулиць Київська Житомирська в м. Звягель. Стверджував, що він в`їхав на перехрестя на дозволений сигнал світлофора у колоні транспортних засобів з наміром повернути ліворуч, проте коли він надавав перевагу у русі транспортним засобам, які рухалися йому на зустріч, увімкнувся заборонений сигнал світлофора. У порядку виконання вимог п. 16.5. та п. 16.8. ПДР він завершив маневр повороту. У подальшому був зупинений працівниками поліції. З постановою не погоджується, так як ПДР не порушував.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд прийшов до наступного.

Встановлено, що 28.09.2023 року поліцейською ГУНП в Житомирській області Цуренко А.Р. винесено постанову серії ЕАТ № 7829980 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 510 грн 00 коп.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 28.09.2023 року о 15 год 51 хв керуючи транспортним засобом Хюндай Акцент, д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е. ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, за що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн (а.с.3).

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість винесеної постанови, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Стаття 14 Закону України Про дорожній рух зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати його вимог, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), згідно з п.1.9. яких особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 8.7.3. ПДР сигнали світлофора мають такі значення: а) зелений дозволяє рух; б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках); в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції; ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух; є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу; ж) чорні контурні стрілки на червоному і жовтому сигналах не змінюють значення цих сигналів та інформують про дозволені напрямки руху при зеленому сигналі; з) вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).

Як вбачається з оскаржуваної постанови, протокол про адміністративне правопорушення не складався, а факт оскарження такої постанови в судовому порядку свідчить про незгоду з останньою.

Суд зазначає, що хоча ст.258 КУпАП і передбачає винесення постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу, але не забороняє його скласти, який в розумінні КУпАП є доказом в справі та має підтверджувати або спростовувати наявність складу адміністративного правопорушення та винність особи, якщо вона заперечує та оспорює факт вчинення такого правопорушення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Натомість, представником відповідача не надано суду доказів, у розумінні ст.251 КУпАП, які підтверджують порушення позивачем ПДР, наявність в його діях складу правопорушення та правомірності прийняття оскаржуваної постанови.

Зокрема, до відзиву долучено відеозапис з фіксацією порядку складення постанови щодо позивача. Також, згідно відеозапису поліцейська демонструє водію рух транспортних засобів на перехресті вулиць, яким він рухався. Спочатку останній ніби й погоджується з порушенням, затим зводить свої пояснення до того, що він таки не порушував ПДР, так як вїхав на перехрестя на дозволений сигнал світлофора.

На вимогу суду у порядку задоволення клопотання представника позивача, заявленого у судовому засіданні 21.12.2023 року, представником відповідача не надано суду відеозапису самої події, який був продемонстрований працівницею поліції на місці зупинки транспортного засобу та, який міг бути доказом порушення позивачем ПДР. Дана обставина позбавила можливості суду переконатися у законності оспореної постанови.

У судовому засіданні позивач стверджував, що він виїхав на перехрещення проїзної частини згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, та не заперечував тієї обставини, що завершив маневр повороту на заборонений сигнал світлофора.

Так, відповідно до пункту 16.8. ПДР водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

На спростування пояснень позивача представником відповідача суду доказів не надано.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Всі перераховані вище обставини у своїй сукупності дають суду підстави прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 у зазначені в постанові час та місці дійсно допустив порушення ПДР, а встановлена невідповідність даних постанови об`єктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження його винуватості у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Суд також акцентує увагу на тому, що відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У свою ж чергу, представником відповідача не подано до суду доказів правомірності винесеного рішення щодо позивача.

За наведених вище обставин, суд не може вважати спірну постанову законною, а тому, у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України та п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, скасовує постанову про накладення адміністративного стягнення щодо позивача ОСОБА_1 , винесену поліцейською УНП в Житомирської області Цуренко А.Р., та закриває справу про адміністративне правопорушення, таким чином позов задовольняє.

Щодо судових витрат у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При подачі позову до суду позивач, у силу п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, був звільнений від сплати судового збору, як інвалід ІІ групи.

Відтак, враховуючи, що позивачем судовий збір у справі не сплачувався, у силу ч. 5 ст. 139 КАС, з відповідача на користь позивача судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 71, 139, 158 -163, 241-246, 268, 286 КАС України, ст. ст. 22, 122 ч. 2, 251, 293 КУпАП, ПДР, суд, -

ухвалив:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії ЕАТ № 7829980 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 510 грн 00 коп. Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Найменування учасників у справі:

позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання - АДРЕСА_1 ),

відповідач Головне управління Національної поліції в Житомирській області ( місцезнаходження - вул. Старий Бульвар, 5/37 м. Житомир, Код ).

Дата складення повного рішення 09.02.2024 року.

Суддя А.В.Михайловська