Справа № 280/9446/23
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року Справа № 280/9446/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до військової частини НОМЕР_1 ,

12 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України

про визнання протиправними та скасування наказів та рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 1), 12 Регіональної військово-лікарську комісію Міністерства оборони України (далі відповідач 2), в якому позивач просить суд:

1) визнати протиправними та скасувати:

наказ військової частини НОМЕР_1 № 410 від 30.03.2023 «Про призначення службового розслідування»;

наказ військової частини НОМЕР_1 від 01.06.2023 № 566 «Про результати службового розслідування»;

наказ військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.08.2023 № 222 у частині визначення того, що смерть ОСОБА_2 пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (абз.2 п.4 наказу);

рішення 12 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців, оформлене Протоколом № 2102 від 07.07.2023, згідно з яким травма і причини смерті головного сержанта ОСОБА_2 так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби;

2) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 внести зміни до наказу від 07.08.2023 №222, у частині формулювання причини смерті головного сержанта ОСОБА_2 , зазначивши таке: «Смерть, пов`язана з травмою (каліцтвом), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини»;

3) зобов`язати 12 Регіональну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України переглянути рішення, оформлене Протоколом № 2102 від 07.07.2023 та встановити причинний зв`язок травми (каліцтва) головного сержанта ОСОБА_2 у формулюванні, передбаченому пп. «а» пп.21.5 п.21 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 : «Поранення (контузія, травма, каліцтво), яке призвело до смерті, та причина смерті ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що чоловік позивачки, ОСОБА_2 , під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації потрапив у ДТП, після чого перебував на лікуванні у міській лікарні м. Рудки Львівської області, де помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Водночас за результатами службового розслідування, а також у спірному наказі військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.08.2023 № 222, смерть ОСОБА_2 визначено як таку, що пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Позивачка зазначає, що військовою частиною НОМЕР_1 було протиправно проведено службове розслідування з огляду на відсутність на те фактичних та правових підстав. Наголошує, що її чоловік помер не під час виконання обов`язків військової служби, а у цивільній лікарні внаслідок травми (каліцтва), отриманих у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини. Крім того, зауважує, що видання відповідачем 1 наказу від 01.06.2023 № 566 «Про результати службового розслідування» у неправильній редакції формулювання причинного зв`язку причин смерті ОСОБА_2 позбавляє її права на отримання виплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168. Позивачка також вважає, що спірне рішення ВЛК прийнято без урахування довідки про обставини травми, за якою травма ОСОБА_2 пов`язана із захистом Батьківщини, через що Протокол № 2102 від 07.07.2023 підлягає перегляду і зміні. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи.

30.11.2023 надійшов відзив на позовну заяву 12 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України (вх.№), в якому представник відповідача 1 звертає увагу позивача на застосуванні редакції Положення № 402, яке діяло на час прийняття спірної постанови 12 РВЛК, а не в останній редакції. Вказує, що спеціальне розслідування нещасного випадку щодо травмування ОСОБА_2 у військовій частині НОМЕР_1 не проводилось, натомість було проведене службове розслідування. Зауважує, що на розгляд 12 РВЛК не надавалась довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) та акт про нещасний випадок. Оскаржувана постанова була прийнята на підставі документів, які надійшли разом із заявою командира військової частини НОМЕР_1 , а саме: витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 01.06.2022, № 566 (з основної діяльності) про результати службового розслідування; свідоцтва про смерть; лікарського свідоцтва про смерть; сповіщення про смерть; медичних документів на 9 арк.; витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 06.05.2022 № 169 (по стройовій частині); акту службового розслідування від 01.06.2023, проведеного на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 30.03.2023 № 410. Представник звертає увагу, що позивачка не скористалась своїм правом звернення до 12 РВЛК, надавши додаткові наявні у неї документи про обставини травмування ОСОБА_2 та до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України для оскарження рішення 12 РВЛК та перегляду постанови, оформленої протоколом засідання від 07.07.2023 № 2102. Зауважує на дискреційності повноважень ВЛК на встановлення причинного зв`язку захворювань, травм, поранень, контузій, каліцтв у військовослужбовців та вибір формулювань в яких приймаються відповідні постанови. Просить відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову.

19.12.2023 надійшов відзив на позовну заяву військової частини НОМЕР_1 (вх.№56499), в якому зазначає, що перелік підстав для проведення службового розслідування, викладений у Порядку № 608, не є виключним, у зв`язку з чим вважає доводи позивачки у цій частині безпідставними. Вказує, що службове розслідування проведене за фактом смерті ОСОБА_2 відповідно до вимог Порядку № 608. Щодо вимоги визнання протиправним та скасування наказу від 07.08.2023 №222 в частині визначення причини смерті ОСОБА_2 така не має законних підстав з огляду на постанову 12 РВЛК від 07.07.2023, прийнятої у формулюванні «Травма і причина смерті, Так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби». Просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 14.11.2023 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Позивачка, ОСОБА_1 , є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 28.08.1997 (а.с.13).

На підставі наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 60-РС від 23.03.2017 ОСОБА_2 був призначений на посаду командира міномету 1 мінометного взводу 1 мінометної батареї військової частини польова пошта НОМЕР_3 від 05.04.2017. Зазначене викладене в акті службового розслідування (а.с.57).

17.09.2017 головним сержантом командиром міномету мінометного взводу мінометної батареї 37 окремого мотопіхотного батальйону 56 окремої мотопіхотної бригади ОСОБА_2 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України з Міністерством оборони України в особі командира 37 окремого мотопіхотного батальйону 56 окремої мотопіхотної бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на 6 місяців (а.с.54-55). На посаді головного сержанта 1 мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 перебував з 01.10.2018 (а.с.57).

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.05.2022 № 169 головний сержант ОСОБА_2 з 07.05.2022 вважається таким, що вибув у відрядження до обласної клінічної психоневрологічної лікарні ім. Акад. О. І. Ющенка Вінницької обласної ради м. Вінниця з метою супроводу військовослужбовця на лікування (а.с.17).

За наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 06.06.2022 № 131 «Про результати службового розслідування» відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 608 від 21.11.2017 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371, та на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про призначення службового розслідування» № 190 від 08.05.2022 комісією проведено службове розслідування з метою встановлення причин та умов, та недопущення подібних випадків у майбутньому, за фактом потрапляння у дорожньо-транспортну пригоду головного сержанта 1 мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 головного сержанта ОСОБА_2 . Встановлено, що ОСОБА_2 , перебуваючи у відрядженні, потрапив в дорожньо-транспортну пригоду 08.05.2022 в місті Павлоград Дніпропетровської області, за невідомих обстави, ймовірно внаслідок погіршення стану здоров`я, а саме серцевого нападу. Оскільки він виконував свій конституційний обов`язок, дана подія, а саме потрапляння у дорожньо-транспортну пригоду, пов`язана з проходженням військової служби, виконанням обов`язків військової служби, перебуваючи у відрядженні, під час дії воєнного стану в Україні (а.с.19-21).

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 11.08.2022 № 1516 ОСОБА_2 вважається таким, що потрапив у дорожньо-транспортну пригоду в м. Павлоград Дніпропетровської області під час проходження військової служби в зоні збройного конфлікту, при здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування агресії Збройних сил Російської Федерації, при захисті Батьківщини, під час дії воєнного стану в Україні (а.с.49).

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 03.10.2022, виданої Військово-медичним клінічним центром Західного регіону, закрита черепно-мозкова травма (08.05.2022) захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини (а.с.44).

У свідоцтві про хворобу № 795/3 від 12.10.2022, виданому 16 Регіональною військово-лікарською комісією, за результатами медичного огляду з метою визначення ступеня придатності до військової служби ОСОБА_2 встановлено наявність травми, яка ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (а.с.50-51).

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 20.03.2023 серії 12 ААВ № 728792 ОСОБА_2 пожиттєво встановлена перша група інвалідності (А) у зв`язку з отриманням травми, пов`язаної із захистом Батьківщини (а.с.43).

Відповідно до свідоцтва про смерть від 07.04.2023 серії НОМЕР_4 , виданого Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Рудки Львівської області (а.с.27).

У довідці про причину смерті від 01.04.2023 зазначено причину смерті ОСОБА_2 водій легкового автомобіля, потерпілий, внаслідок зіткнення з легковим автомобілем та напівпричепом (а.с.27 зворотній бік).

Відповідно до Сповіщення про смерть (загибель) № 84 від 30.03.2023, скерованого ОСОБА_3 , її чоловік ОСОБА_2 , призваний 17.03.2017 на військову службу Запорізьким ОМВК Запорізької області, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, з метою виконання службових (бойових) завдань потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, після чого перебував на лікуванні в міській лікарні м. Рудки Львівської області, де помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причина смерті уточнюється (а.с.18).

За змістом наказу військової частини НОМЕР_1 № 410 від 30.03.2023 «Про призначення службового розслідування» відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (зі змінами), та на підставі довідки-доповіді зареєстрованої в журналі реєстрації вихідних документів № 2019 від 30.03.2023 стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в міській лікарні м. Рудки Львівської області помер головний сержант 1 мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 головний сержант ОСОБА_2 , який з моменту потрапляння у дорожньо-транспортну пригоду знаходився у важкому стані. У зв`язку з викладеним наказано призначити службове розслідування за фактом смерті головного сержанта 1 мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 головного сержанта ОСОБА_2 (а.с.15-16) .

Відповідно до акту службового розслідування (затверджено 01.06.2023), проведеного за фактом смерті ОСОБА_2 , у період з 08.05.2022 по 14.05.2022 ОСОБА_2 знаходився у відділенні нейрохірургії № 2 КП «ДОКЛМ «ДОР» (комунальне підприємство «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І.Мечникова» Дніпропетровської обласної ради»). Переводився до військового шпиталю у місто Київ. У період з 06.09.2022 по 30.09.2022 ОСОБА_2 проходив реабілітацію в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Відпочинково-оздоровчому комплексі» Вернигора» у центрі відновленого лікування «Модричі». У період з 30.09.2022 по 28.10.200 ОСОБА_2 знаходився на лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону у місті Львів. Для подальшого лікування переводився до комунального некомерційного підприємства «Рудківська лікарня» Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області. 29.03.2023 у стаціонарі комунального некомерційного підприємства «Рудківська лікарня» Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області. Причина смерті: поліарганна недостатність; віддалені наслідки відкритої черепно-мозкової травми; водій легкового автомобіля, потрапивший внаслідок зіткнення з легковим автомобілем та напівпричепом. Під час проведення службового розслідування неправомірні дії ОСОБА_2 не встановлені, вина не доведена. Запропоновано ОСОБА_2 вважати таким, що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок потрапляння 08.05.2022 у дорожньо-транспортну пригоду, перебуваючи у відрядженні, що пов`язано з проходженням військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , з виконанням обов`язків військової служби, під час дії воєнного стану в Україні (а.с.29-38).

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 01.06.2023 № 566 «Про результати службового розслідування» запропоновано військовослужбовця Збройних Сил України, військової служби за контрактом, головного сержанта 1 мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 головного сержанта ОСОБА_2 вважати таким, що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок потрапляння 08.05.2022 у дорожньо-транспортну пригоду, перебуваючи у відрядженні, що пов`язано з проходженням військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , з виконанням обов`язків військової служби, під час дії воєнного стану в Україні (а.с.39-41).

За змістом витягу з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців № 2102 від 07.07.2023 травма головного сержанта ОСОБА_2 , 1974 р.н. «Віддалені наслідки відкритої черепно-мозкової травми. Поліорганна недостатність. Водій легкового автомобіля, потерпілий внаслідок зіткнення з легковим автомобілем та напівпричепом», яка призвела до смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 07.04.2023 Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса); Лікарським свідоцтвом про смерть № 47/23, виданим 01.04.2023 Самбірським районним відділенням Львівського обласного бюро СМЕ; витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 01.06.2022 № 566 (з основної діяльності) про результати службового розслідування; військово-медичними та іншими медичними документами ТРАВМА І ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ВИКОНАННЯМ ОБОВ`ЯЗКІВ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ (а.с.14).

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.08.2023 № 222 смерть ОСОБА_2 пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (а.с.42).

Вважаючи протиправними накази військової частини у частині зазначення причинного зв`язку смерті, а також не погоджуючись з формулюванням військово лікарською комісією причинного зв`язку смерті, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до статі 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України від 06.12.1991 № 1932-XII «Про оборону України» (далі Закон № 1932-ХІІ) у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII).

Частинами першою-третьою статті 1 Закону № 2232-XII передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період (частина дев`ята статті 1 Закону № 2232-XII).

Частинами першою-третьою статті 2 Закону України передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями

Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону № 2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022 від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023. Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, тобто, останній діє на момент розгляду цієї справи.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 60-РС від 23.03.2017 ОСОБА_2 був призначений на посаду командира міномету 1 мінометного взводу 1 мінометної батареї військової частини польова пошта НОМЕР_3 від 05.04.2017. На посаді головного сержанта 1 мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 перебував з 01.10.2018.

V-І. Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів військової частини НОМЕР_1 від 30.03.2023 № 410 «Про призначення службового розслідування» та від 01.06.2023 № 566 «Про результати службового розслідування».

На думку позивачки, проведення службового розслідування за фактом смерті її чоловіка було безпідставним, оскільки воно можливо лише у випадку вирішення питання про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення. Вона зауважує, що відсутні фактичні та правові підстави для проведення службового розслідування.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг, визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України від 24.03.1999 № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут).

Статтею 85 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначає Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (далі Порядок № 608).

Абзац четвертий пункту 2 розділу І Порядку № 608 визначає, що службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 608 службове розслідування може призначатися у разі:

- невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду;

- невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань;

- неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті;

- дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця;

- втрати або викрадення зброї чи боєприпасів;

- порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки;

- недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів;

- внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення;

- повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення;

- скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Тобто, вказаною нормою передбачений перелік обставин, за наявності яких службове розслідування призначається обов`язково. В інших випадках службове розслідування може призначатись за відповідним рішенням командира.

Пунктом 2 розділу ІІ Порядку передбачено, що службове розслідування не призначається: у разі надходження анонімних повідомлень, заяв, скарг; якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення) або їх встановлено під час проведення інспектування, інвентаризації, аудиту, за рішенням суду.

Відповідно до пункту 1 Розділу III Порядку рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Згідно з пунктом 3 Розділу III Порядку, службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Пунктом 1 розділу V Порядку визначено, що за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування (пункт 6 розділу V Порядку).

Матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечується, що було проведено два службових розслідування, проведених на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про призначення службового розслідування» № 190 від 08.05.2022 та на підставі наказу військової частини НОМЕР_1 № 410 від 30.03.2023 «Про призначення службового розслідування». При цьому наказом військової частини НОМЕР_1 від 06.06.2022 № 131 «Про результати службового розслідування» встановлено, що службове розслідування проведено з метою встановлення причин та умов, та недопущення подібних випадків у майбутньому, за фактом потрапляння у дорожньо-транспортну пригоду головного сержанта 1 мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 головного сержанта ОСОБА_2 . Встановлено, що ОСОБА_2 , перебуваючи у відрядженні, потрапив в дорожньо-транспортну пригоду 08.05.2022 в місті Павлоград Дніпропетровської області. Зазначено, що подія потрапляння у дорожньо-транспортну пригоду, пов`язана з проходженням військової служби, виконанням обов`язків військової служби, перебуваючи у відрядженні, під час дії воєнного стану в Україні.

Натомість службове розслідування, призначене за спірним наказом № 410 від 30.03.2023, проведене за фактом смерті головного сержанта 1 мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 головного сержанта ОСОБА_2 .

На думку позивачки, проведення службового розслідування (за Порядком № 608) можливо лише стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення, через що проведення службового розслідування за фактом смерті її чоловіка було безпідставним.

Проте суд не погоджується з такими доводами та зауважує, що перелік підстав для проведення службового розслідування, передбачений пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 608, сформульовано як невичерпний. Аналіз положень Порядку № 608 свідчить про те, що службове розслідування призначається для встановлення причин та умов правопорушень, які завдали матеріальної шкоди чи спричинили інші тяжкі наслідки. У даному випадку відповідно до наказу від 30.03.2023 № 410 при проведенні розслідування необхідним було встановлення причинного зв`язку між смертю ОСОБА_2 та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби.

Вказуючи на протиправність наказу військової частини НОМЕР_1 від 01.06.2023 № 566 «Про результати службового розслідування» позивачка зазначає, що відповідачем були зроблені неправильні висновки щодо причинного зв`язку смерті ОСОБА_2 , а саме у пункті 2 зазначено « ОСОБА_2 вважати таким, що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок потрапляння 08.05.2022 у дорожньо-транспортну пригоду, перебуваючи у відрядженні, що пов`язано з проходженням військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , з виконанням обов`язків військової служби, під час дії воєнного стану в Україні».

Вона вказує, що відповідачем 1 не були враховані висновки, зазначені у наказі від 06.06.2022 № 131 «Про результати службового розслідування». Так, у пункті 4 такого наказу зобов`язано начальника медичної служби начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 надати довідку головному сержанту 1 мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 головному сержанту ОСОБА_2 про отримання травмування (поранення, каліцтва, контузії), пов`язаного з захистом Батьківщини під час проходження військової служби, що передбачено додатком 5 Положення № 402. На виконання зазначеного пункту відповідачем було складено довідку від 11.08.2022 № 1516, за якою ОСОБА_2 вважається таким, що потрапив у дорожньо-транспортну пригоду в м. Павлоград Дніпропетровської області під час проходження військової служби в зоні збройного конфлікту, при здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування агресії Збройних сил Російської Федерації, при захисті Батьківщини, під час дії воєнного стану в Україні.

Слід зауважити, що резолютивна частина наказу від 01.06.2023 № 566 «Про результати службового розслідування» містить лише пропозиції щодо наступних дій уповноважених осіб військової частини НОМЕР_1 після смерті головного сержанта ОСОБА_2 , як-от прийняти рішення щодо зброї та військового майна померлого ОСОБА_2 , направити копії службового розслідування до органів досудового розслідування, подати запит на документальне підтвердження законних спадкоємців померлого, направити копії матеріалів службового розслідування для протоколу засідання до Регіональної військово-лікарської комісії про причинний зв`язок травми (поранення), яка призвела до смерті ОСОБА_2 тощо. Тобто, резолютивна частина зазначеного наказу має рекомендаційний характер, оскільки відповідачем 1 лише запропоновано вжити певні заходи.

Суд зазначає, що наказ від 01.06.2023 № 566 «Про результати службового розслідування» лише фіксує певні обставини та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій. Висновок службового розслідування, не породжує певних правових наслідків, його результати не мають обов`язкового характеру, а є лише передумовою для прийняття уповноваженим суб`єктом відповідного рішення.

Крім того, відповідно до вимог Положення № 402 виключне право на встановлення причинного зв`язку захворювання, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців надано військо-лікарським комісіям, а Порядком № 608 не передбачено вимог до формулювання причинного зв`язку травми (поранення) за наслідками проведення службового розслідування, у зв`язку з чим суд відхиляє доводи позивачки щодо неправильного формулювання у пункті 2 наказу від 01.06.2023 № 566 причинного зв`язку смерті ОСОБА_2 .

Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність проведення службового розслідування військовою частиною НОМЕР_1 за фактом смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з чим позовні вимоги у частині визнання протиправними та скасування наказів військової частини НОМЕР_1 від 30.03.2023 № 410 «Про призначення службового розслідування» та від 01.06.2023 № 566 «Про результати службового розслідування» задоволенню не підлягають.

V-ІІ. Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення 12 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців, оформлене протоколом № 2102 від 07.07.2023, а також про зобов`язання 12 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України переглянути рішення, оформлене Протоколом № 2102 від 07.07.2023 та встановити причинний зв`язок травми (каліцтва) головного сержанта ОСОБА_2 у формулюванні, передбаченому пп. «а» пп.21.5 п.21 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 : «Поранення (контузія, травма, каліцтво), яке призвело до смерті, та причина смерті ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».

Правові, організаційні, економічні та соціальні засади охорони здоров`я в Україні регулюються Законом України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 № 2801-XII (далі Закон № 2801-XII).

Відповідно до статті 70 Закону № 2801-XII військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби - інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною другою статті 12 Закону України «Про національну безпеку України».

Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України регламентовано Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 (далі Положення № 402 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

У відповідності до пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Пунктом 1.3 глави 1 розділу І Положення № 402 передбачено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема, визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

За пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення №402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України (підпункт 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402).

Відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402, на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема, контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.

ЦВЛК має право, серед іншого, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК) Збройних Сил України. Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку (підпункти 2.3.4 та 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402).

Згідно з підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 за рішенням ЦВЛК на ВЛК регіону покладається розгляд, контроль, затвердження постанов позаштатних постійно діючих ВЛК, організованих при військових частинах, які дислокуються на території регіону, незалежно від підпорядкування.

За пунктом 2.4.4 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 на ВЛК регіону покладаються, зокрема, організація військово-лікарської експертизи, керівництво підпорядкованими ВЛК, контроль за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності.

Відповідно до вказаних завдань, за пунктом 2.4.5 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402, ВЛК регіону має право, серед іншого, приймати постанови, а за необхідності переглядати свої постанови про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та смерті у осіб, звільнених з військової служби, з військовою службою (крім постанов ЦВЛК).

Глава 21 розділу II Положення № 402 регламентує порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та осіб, звільнених з військової служби, зі службою у Збройних Силах України.

У разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення (пункт 21.1 глави 21 розділу II Положення № 402).

Відповідно до пункту 21.3 глави 21 розділу II Положення причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК.

Згідно з пунктом 21.5 розділу II Положення 402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.

Постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), яке призвело до смерті військовослужбовця, і причину смерті приймається в одному з формулювань, вказаних у пунктах 21.5, 21.6 розділу II Положення (пункт 21.30 глави 21 розділу ІІ Положення № 402).

Пунктом 21.32 глави 21 розділу ІІ Положення встановлено, що постанова про причинний зв`язок захворювань оформлюється: на військовослужбовців - свідоцтвом про хворобу (довідкою), яке підлягає затвердженню штатною ВЛК; на колишніх військовослужбовців - витягом з протоколу засідань штатної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, травм, контузій, каліцтв).

За обставинами справи 12 Регіональною військово-лікарською комісією було прийнято постанову, оформлену протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців № 2102 від 07.07.2023, відповідно до якого травма головного сержанта ОСОБА_2 , яка призвела до смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 - ТРАВМА І ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ВИКОНАННЯМ ОБОВ`ЯЗКІВ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.

Відповідна постанова ВЛК була прийнята внаслідок звернення 03.07.2023 командира в/ч НОМЕР_1 з метою встановлення причинного зв`язку смерті головного сержанта ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що на момент прийняття спірної постанови ВЛК діяв пункт 21.25 глави 21 розділу ІІ Положення № 402 у наступній редакції: «При вирішенні питання про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва) штатна ВЛК може брати до уваги такі документи про причини та обставини поранення: службову та медичну характеристики, витяг з книги обліку хворих в амбулаторії при первинному зверненні по медичну допомогу, матеріали службового розслідування, дізнання або досудового слідства, атестації, довідку військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу, історію хвороби або витяг з неї, свідоцтво про хворобу, запис лікаря військової частини, лікаря військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу у медичній книжці військовослужбовця про первинне звернення по медичну допомогу, довідку архівної установи. У воєнний час постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення приймається на підставі картки передового району, а також документів, указаних у цьому пункті.».

При прийнятті спірної постанови ВЛК керувалась лише тими документами, які були надані командиром військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 21.7 глави 21 розділу ІІ Положення № 402 постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).

Пунктом 21.8 глави 21 розділу ІІ Положення № 402 передбачено що при медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за № 177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи).

Показання свідків не є підставою для встановлення у військовослужбовців (колишніх військовослужбовців) факту перенесеного захворювання, травми (контузії, каліцтва, поранення).

Прийняття ВЛК постанов про встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) без наявності документів, передбачених пунктом 21.7 та абзацом першим пункту 21.8 цієї глави, забороняється.

Відповідно до спірної постанови ВЛК підставою для її прийняття були наступні документи: звернення, витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 01.06.2022 № 566 (з основної діяльності) про результати службового розслідування; свідоцтво про смерть; лікарське свідоцтво про смерть; сповіщення про смерть; медичні документи на 9 арк.; витяг з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 06.05.2022 № 169 (по стройовій частині); акт службового розслідування від 01.06.2023, проведений на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 30.03.2023 № 410 (а.с.78).

У матеріалах справи наявна довідка військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 11.08.2022 № 1516, за змістом якої ОСОБА_2 вважається таким, що потрапив у дорожньо-транспортну пригоду під час проходження військової служби в зоні збройного конфлікту, при здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування агресії Збройних сил Російської Федерації, при захисті Батьківщини, під час дії воєнного стану в Україні. Зазначену довідку командиром військової частини НОМЕР_1 на розгляд ВЛК надано не було.

Аналіз пунктів 21.7, 21.8 глави 21 розділу ІІ Положення № 402 свідчить про те, що ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення лише у разі отримання військовослужбовцем травми до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України та за відсутності довідки, виданої військовою частиною; в іншому випадку постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок.

Суд зазначає, що ОСОБА_2 була отримана травма 08.05.2022, тобто після введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року № 2 (втратив чинність 28.11.2008), у зв`язку з чим врахування довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 11.08.2022 № 1516 при прийнятті постанови, оформленої протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців № 2102 від 07.07.2023, було обов`язковим.

Також суд звертає увагу, що законодавством передбачено зберігання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) в особовій справі військовослужбовця, тобто довідка від 11.08.2022 № 1516 міститься в особовій справі ОСОБА_2 , проте таку на розгляд до 12 РВЛК надано не було, про що зазначає відповідач 2 у відзиві на позовну заяву.

У контексті викладеного суд зазначає, що довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) є обов`язковим докумнтом для врахування при прийнятті військово-лікарською комісією відповідної постанови з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (між обставинами поранення та захистом Батьківщини або виконанням обов`язків військової служби чи проходженням військової служби).

Частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За фактичних обставин справи постанова ВЛК, оформлена протоколом засідання 12 РВЛК № 2102 від 07.07.2023, прийнята без урахування довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 11.08.2022 № 1516, що є неприпустимим та суперечить, серед іншого пунктам 21.7, 21.8 глави 21 розділу ІІ Положення № 402 та пунктам 3, 8 частини другої статті 2 КАС України (щодо обґрунтованості не враховано всі обставини та довідки; щодо пропорційності необґрунтованість порушує баланс ризиків, у тому числі для позивачки та для держави). Жодним законодавчим актом не спрощено процедуру мотивувань, об`єктивності висновків ВЛК. Дії суб`єкта владних повноважень мають викликати довіру і повагу суспільства, у тому числі військовослужбовців, які захищають Батьківщину, а у даному випадку членів сім`ї померлого військовослужбовця.

За приписами частини другої статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративний суд під час розгляду справи та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, у разі скасування нормативно-правового акту або індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (частина третя статті 245 КАС України).

Як вбачається з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Враховуючи те, що військовою частиною НОМЕР_1 на розгляд 12 РВЛК довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 11.08.2022 № 1516 (яка знаходиться в особовій справі військовослужбовця) надано не було, зважаючи на пріоритетність врахування такої довідки при прийнятті постанови ВЛК з метою визначення причинного зв`язку травми у ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог шляхом визнання протиправної бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 11.08.2022 № 1516, виданої на ім`я ОСОБА_2 , на розгляд 12 РВЛК разом з іншими документами для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у зв`язку з чим наявні підстави для зобов`язання військової частини НОМЕР_1 надати 12 РВЛК довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 11.08.2022 № 1516, видану на ім`я ОСОБА_2 , для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва).

При цьому, застосування судом такого способу захисту не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, а лише направлено на ефективний захист порушеного права позивачки.

Суд наголошує, що при розгляді по суті спору в адміністративних справах, у яких оспорюється висновок лікарських комісій, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому така оцінка виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.

Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі № 806/526/16 зазначив, що в межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Також відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Таким чином, питання визначення причинного зв`язку захворювань, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Перевірка правильності прийнятого військово-лікарською комісією висновку виключно за медичними показниками не входить до компетенції адміністративного суду.

Тобто, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.

Враховуючи те, що зазначення у спірній постанові ВЛК «ТРАВМА І ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ВИКОНАННЯМ ОБОВ`ЯЗКІВ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ» здійснено без урахування довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 11.08.2022 № 1516, у якій вказано ОСОБА_2 вважати таким, що потрапив у дорожньо-транспортну пригоду під час проходження військової служби в зоні збройного конфлікту, при здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування агресії Збройних сил Російської Федерації, при захисті Батьківщини, під час дії воєнного стану в Україні, тобто з порушенням визначеної чинним законодавством процедури, суд доходить висновку, що постанова ВЛК № 2102 від 07.07.2023 є протиправною та підлягає скасуванню.

Разом з тим, щодо вимог про зобов`язання 12 РВЛК переглянути спірну постанову та встановити причинний зв`язок травми (каліцтва) головного сержанта ОСОБА_2 в іншому формулюванні варто зважати на ефективність такого способу захисту з точки зору Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 № 475/97-ВР кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. The United Kingdom) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Так, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Крім того, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею Конвенції повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Верховний Суд у постанові від 10.02.2022 у справі №160/7153/20 зазначив, що дискреційні повноваження це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення статті 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною другою статті 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Враховуючи викладене, задля ефективного захисту прав і свобод позивача, суд вважає за необхідне обрати спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним, а саме зобов`язати 12 Регіональну ВЛК переглянути постанову ВЛК № 2102 від 07.07.2023 з урахуванням довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 11.08.2022 № 1516, виданої військовою частиною НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 .

Вимога позивача зобов`язати встановити причинний зв`язок травми (каліцтва) головного сержанта ОСОБА_2 у формулюванні «Поранення (контузія, травма, каліцтво), яке призвело до смерті, та причина смерті ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» задоволенню не підлягає оскільки буде передчасним втручанням в повноваження ВЛК, щодо якої відсутні належні докази звернення позивачки із вимогою переглянути постанову ВЛК від 07.07.2023 № 2102 з урахуванням довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 11.08.2022 № 1516.

V-ІІІ. Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.08.2023 № 222 у частині визначення того, що смерть ОСОБА_2 пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (абз.2 п.4 наказу), а також про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 внести зміни до наказу від 07.08.2023 №222, у частині формулювання причини смерті головного сержанта ОСОБА_2 .

Позивачка зазначає, що видання відповідачем 1 наказу від 01.06.2023 № 566 «Про результати службового розслідування» у неправильній редакції формулювання причинного зв`язку причин смерті ОСОБА_2 позбавляє її права на отримання виплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168).

За пунктом 1-2 Постанови № 168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 2 Постанови № 168 передбачено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Сім`ям загиблих військовослужбовців відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується ОГД, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2.1. Порядку № 45 орган військового управління, військова частина, установа, військовий навчальний заклад (далі - військова частина): після видання наказу про виключення військовослужбовця зі списків особового складу у зв`язку з загибеллю (смертю внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану, що настала не пізніше ніж через один рік після такого поранення (контузії, травми, каліцтва)), надсилає до відповідного районного (міського) ТЦКСП:

- витяг з цього наказу;

- витяг з послужного списку особової справи (обліково-послужної картки) про склад сім`ї загиблого (померлого внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану, не пізніше ніж через один рік після такого поранення (контузії, травми, каліцтва));

- грошовий атестат з інформацією про розмір виплаченої на дату загибелі (смерті) військовослужбовця додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», або витяг з наказу про виплату такої винагороди на дату загибелі (поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого під час захисту Батьківщини у період дії воєнного стану) військовослужбовця.

Також, пунктом 4.1. Порядку № 45 передбачено, що члени сім`ї звертаються до районного (міського) ТЦКСП незалежно від місця реєстрації та подають наступні документи: заяву про виплату ОГД; документ, що посвідчує особу, передбачений частиною першою статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», для осіб без громадянства та іноземців - документ, що посвідчує їх особу; документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків відповідно до закону)), - крім осіб без громадянства або іноземців; свідоцтво про смерть військовослужбовця; документ, що підтверджує родинні зв`язки з загиблим (померлим) військовослужбовцем відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; згоду на обробку персональних даних; довідку про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України/ повний витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості»; свідоцтво про зміну імені - у разі зміни прізвища, імені, по батькові; рішення місцевої державної адміністрації, виконавчого органу місцевої ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування,- для законних представників неповнолітніх дітей загиблого (померлого); відмова, заява, інший правочин, завірений відповідно до Закону України «Про нотаріат» або міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (за наявності); рішення суду, яке набрало законної сили та стосується призначення ОГД (за наявності); інші документи щодо призначення та виплати ОГД (за наявності).

Отже, перелік документів які надаються членом сім`ї загиблого військовослужбовця є вичерпним та розгляд питання отримання позивачкою одноразової грошової допомоги пов`язаний зі змістом наказу від 07.08.2023 № 222 у частині причинного зв`язку смерті ОСОБА_2 та виконанням обов`язків військової служби.

Представник відповідача 1 у відзиві на позовну заяву зазначає, що наказ від 07.08.2023 № 222 в частині причинного зв`язку смерті ОСОБА_2 та виконанням обов`язків військової служби прийнятий на підставі постанови 12 РВЛК від 07.07.2023, за якою «Травма і причина смерті, Так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби».

Разом з тим, оскільки суд дійшов висновку про протиправність прийняття відповідачем 2 постанови 12 РВЛК від 07.07.2023 № 2102, наказ від 07.08.2023 № 222 є протиправним та підлягає скасуванню у частині визначення того, що смерть ОСОБА_2 пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (абз.2 п.4 наказу).

VI. Висновки суду.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

VII. Розподіл судових витрат.

За приписами статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення, суд, окрім іншого, має вирішити як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною третьою статті 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Квитанцією від 07.11.2023 № підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1073,60 грн (а.с.9). За таких обставин, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення на користь позивача судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 536,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1, яким вчинено протиправну бездіяльність, що призвела до порушення прав позивачки.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненаправлення довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 11.08.2022 № 1516, виданої на ім`я ОСОБА_2 , на розгляд 12 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України разом з іншими документами для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва).

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 направити 12 Регіональній військово-лікарській комісії Міністерства оборони України довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 11.08.2022 № 1516, видану на ім`я ОСОБА_2 , для прийняття рішення щодо встановлення причинного зв`язку його травми і причини смерті.

Визнати протиправним та скасувати постанову 12 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 07.07.2023 щодо ОСОБА_2 , оформлену протоколом засідання № 2102.

Зобов`язати 12 Регіональну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України переглянути постанову від 07.07.2023 щодо ОСОБА_2 , оформлену протоколом засідання № 2102, з урахуванням довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 11.08.2022 № 1516, виданої військовою частиною НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 .

Визнати протиправним та скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.08.2023 № 222 у частині визначення того, що смерть ОСОБА_2 пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (абзац другий пункту 4 наказу).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідач 1 військова частина НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_6 .

Відповідач 2 12 Регіональна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України, місцезнаходження: вул. Культури, буд. 5, м. Харків, 61058, .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 07.02.2024.

Суддя К.В.Мінаєва