Справа № 160/13983/23
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 160/13983/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 року (суддя 1-ї інстанції Златін С.В.) в адміністративній справі №160/13983/23 за позовом ОСОБА_1 до Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

21.06.2023 ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області, в якій просила суд:

- визнати протиправними дії Божедарівської селищної ради щодо відмови ОСОБА_1 щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Божедарівської селищної ради Дніпропетровської області із земель комунальної власності;

- зобов`язати Божедарівську селищну раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Божедарівської селищної ради Дніпропетровської області із земель комунальної власності.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач протиправно відмовив їй у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою листом від 01.03.2023 року № 272/02-12 «Про надання інформації». Зазначає, що земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Під час воєнного стану безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Позивач звертає увагу, що положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом, тому просить задовольнити позов у повному обсязі.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області стосовно не розгляду клопотання ОСОБА_1 від 06.02.2023 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Зобов`язано Божедарівську селищну раду Кам`янського району Дніпропетровської області розглянути клопотання ОСОБА_1 від 06.02.2023 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено та здійснено розподіл судових витрат у справі.

Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не врахував неможливість отримання земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у власність в порядку безоплатної передачі такої земельної ділянки, оскільки серед переліку варіантів цільового призначення земельних ділянок, які передаються безоплатно визначені в ст. 121 Земельного кодексу України - відсутня земельна ділянка з таким цільовим призначенням як «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва». Наголошує, що земельні ділянки на яких розміщені господарські будівлі та споруди (корівник, телятник, свинарник, тощо) можна передати фізичній особі лише на умовах оренди, а порядок безоплатної приватизації земельних ділянок, який встановлений ст. 118 Земельного кодексу України не підлягає до застосування у спірних правовідносинах. Також зазначає, що отримання земельної ділянки земельної ділянки на правах безоплатної приватизації у розмірах, що значно перевищують площу належної позивачу будівлі, передбачає дотримання процедури проведення земельних торгів у порядку, визначеному положеннями ст.ст.134, 135 ЗК України.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що позивач звернулась до відповідача із клопотанням від 06.02.2023 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Божедарівської селищної ради Дніпропетровської області із земель комунальної власності. До клопотання позивач додала: копію паспорту, копію коду, графічні матеріали, на яких визначено бажане місце розташування земельної ділянки; копію витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 18).

Листом №272/02-12 від 01.03.2023 «Про надання інформації» Божедарівською селищною радою Кам`янського району Дніпропетровської області зокрема повідомлено позивачу, що земельні ділянки, на яких розташовані господарські будівлі та споруди (корівник, телятник, свинарник тощо) можна передати фізичній особі лише на умовах оренди (а.с. 19).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги частково виходив з того, що позивач вправі отримати дозвіл на розроблення документації із землеустрою з метою безоплатної передачі земельної ділянки під час дії воєнного стану, оскільки остання є власником комплексу приміщень тваринницької будівлі, силосховища за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Враховуючи встановлену протиправну бездіяльність відповідача з приводу розгляду клопотання позивача від 06.02.2023, суд першої інстанції дійшов до висновку, що ефективним способом захисту порушених прав позивача є саме зобов`язання відповідача розглянути клопотання позивача від 06.02.2023.

Суд апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення доходить наступних висновків.

Питання надання земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства регулюється, зокрема, ЗК України.

Пунктом «б» частини першої статті 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірі не більше 2,0 гектара.

Підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності встановлені статтею 116 ЗК України.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, встановлений статтею 118 ЗК України.

Відповідно до приписів цієї норми, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Спір у цій справі виник у зв`язку із тим, що за твердженнями позивача, відповідач на її клопотання від 06.02.2023 відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Божедарівської селищної ради Дніпропетровської області із земель комунальної власності.

Як вбачається з матеріалів справи, листом №272/02-12 від 01.03.2023 «Про надання інформації» Божедарівською селищною радою Кам`янського району Дніпропетровської області зокрема повідомлено позивачу, що земельні ділянки, на яких розташовані господарські будівлі та споруди (корівник, телятник, свинарник тощо) можна передати фізичній особі лише на умовах оренди.

Водночас лист відповідача №272/02-12 від 01.03.2023 не є вмотивованим рішенням у розумінні статті 118 ЗК України про відмову у наданні розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки .

З цього приводу колегія суддів зазначає, що пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон №280/97-ВР, в редакції чинній на момент спірних правовідносин) передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до частин першої - третьої статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

За правилами частин 1, 14, 15 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у редакції спірних правовідносин сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Не пізніш як на другій сесії затверджується регламент роботи відповідної ради, а також положення про постійні комісії ради.

Порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». До прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні.

Аналізуючи обставини справи та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції зазначає, що на виконання вищевказаних норм Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та статті 118 Земельного кодексу України, відповідач повинен був у місячний строк прийняти рішення щодо розгляду клопотання позивача виключно на пленарному засіданні селищної ради, чого останнім зроблено не було. В матеріалах справи відсутнє будь-яке рішення відповідача, яке прийнято на сесії ради, стосовно задоволення клопотання позивача або про відмову у його задоволенні. Крім того, жодних пояснень з цього приводу відповідач не надав ні до суду першої ні апеляційної інстанції.

Згідно висновків щодо застосування норм права, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2020 у справі №800/304/17, протиправну бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем була допущена протиправна бездіяльність з приводу розгляду клопотання позивача від 06.02.2023, а ефективним захистом порушеного права позивача - є саме зобов`язання відповідача розглянути клопотання позивача від 06.02.2023.

При цьому, висновки суду першої інстанції, що під час дії воєнного стану позивач вправі отримати дозвіл на розроблення документації поекту із землеустрою земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у розмірі 2га з метою безоплатної її передачі з тих підстав, що на такій (бажаній) земельній ділянці знаходиться комплекс приміщень тваринницької будівлі, а позивач є їх власником, є передчасними.

Приписи п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У зв`язку з тим, що судом першої інстанції прийняте правильне по суті рішення, однак висновок суду щодо наявності права для надання позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки є передчасними, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити, зазначивши, що підстави для часткового задоволення позовних вимог викладені у мотивувальній частині даної постанови.

Керуючись ст. ст. 139, 311, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області задовольнити частково.

Змінити мотивувальну частину рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 року у справі №160/13983/23 виклавши її в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 року у справі №160/13983/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак