Справа № 400/9433/23
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 р. справа № 400/9433/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач), в якому просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачці в призначені та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 20.04.2023 року;

2) зобов`язати відповідача здійснити призначення та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 20.04.2023 року.

В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, яка призначена відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". 20.04.2023 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах за Законом України № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV) із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2020, 2021 та 2022 роки. Відповідач розглянув заяву та відмовив у призначені пенсії за віком, оскільки позивачці вже була призначена пенсія за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до Закону № 1058-ІV та статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

Відповідач позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з тих підстав, що з 06.04.2015 року позивачка отримує пенсію за віком на пільгових умовах згідно статті 114 Закону № 1058-ІV. Аргументує, що пенсія за віком по Списку № 2 є різновидом пенсії за віком, оскільки на її призначення мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку. Позивачка просить про призначення одного й того ж самого виду пенсії (пенсії за віком), а тому показник середньої заробітної плати має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час первинного призначення пенсії за віком.

Судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Суд розглянув справу відповідно до вимог ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) без проведення судового засідання, в порядку письмового провадження, на підставі матеріалів справи.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Позивачка перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та з 06.04.2015 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 згідно Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788-ХІІ).

20.04.2023 року позивачка звернулась до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах по досягненні пенсійного віку відповідно до ст. 26 Закону № 1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2020-2022 роки.

За результатом розгляду заяви позивачки, ГУ ПФУ в Миколаївській області листом від 16.05.2023 року повідомив про те, що позивачка з 06.04.2015 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону № 1058-ІV. Згідно ч. 2 ст. 45 Закону № 1058-ІV пенсія за віком призначається довічно.

Відповідно до преамбули Закону № 1058-ІV, він визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

У статті 9 Закону № 1058-ІV зазначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону № 1058-ІV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з пунктами 2, 16 розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачці 01.04.2015 року) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Статтею 2 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що в межах цього закону призначаються трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-ХІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особі була призначена пенсія відповідно до Закону № 1788-ХІІ, що передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV особа звернулася вперше, то має місце призначення пенсії, а не переведення, а тому для обчислення пенсії має враховуватись середній показник заробітної плати за три останні роки, які передують року призначенню пенсії за Законом № 1058-ІV.

При цьому, варто зауважити, що такі види пенсій як пільгова за Списком № 2 та за вислугу років, були введені як пільгові трудові пенсії з метою компенсації особам, які займають відповідні посади і у зв`язку з важкими умовами праці та професійною деформацією мали б право вийти на пенсію раніше, аніж пенсіонери за віком на загальних умовах.

Відтак, суть призначення пенсії як за Списком № 2, так і за вислугу років, однакова - надати особі право вийти на пенсію раніше у зв`язку з складними умовами праці. Це необхідно враховувати при вирішенні питання, коли особі була призначена пенсія за віком на пільгових умовах. У протилежному випадку втрачається суть цієї пільги - вихід на пенсію раніше на підставі Закону № 1788-ХІІ.

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.

Зокрема, у постанові від 23.10.2020 року (справа № 528/196/17) Верховний Суд зазначив, що частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, а відтак показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Так, позивачу у справі № 528/196/17 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернувся вперше. Після призначення пенсії він продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

На підставі викладеного, Верховний Суд у справі № 528/196/17 погодився із висновками суду апеляційної інстанції про наявність у позивача права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17.06.2021 року у справі № 336/7438/16-а.

Відповідно до фактичних обставин справи, позивачці була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

За призначенням пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV, позивачка звернулася вперше.

Доводи відповідача, викладені у відзиві про те, що позивачці первинно призначалася пенсія на підставі ст. 114 Закону № 1058-ІV, спростовуються протоколом № 641 від 10.04.2015 року.

Також суд наголошує, що територіальні органи пенсійного фонду України в своїх протоколах про призначення (перерахунок) пенсії відокремлюють пенсію за віком як пільгову, призначену відповідно до Закону № 1788-ХІІ, зазначаючи шифр пенсії 119, умова призначення - Закон № 1788-ХІІ, та пенсію за віком на загальних умовах, призначену відповідно до Закону № 1058-ІV, зазначаючи шифр пенсії 101, умова призначення - Закон № 1058-ІV.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позивачка має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком, що відповідає висновкам Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Щодо вимоги позивачки про зобов`язання відповідача здійснити призначення та виплату пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, суд враховує наступне.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок № 22-1).

Згідно п. 2.8 Порядку № 22-1 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Пунктом 4.1 цього Порядку визначено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Згідно п. 4.3 Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Під час розгляду справи судом встановлено, що до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком позивачка звернулася із заявою від 20.04.2023 року.

Вказана заява містить особистий підпис позивачки.

Суд вважає, що зміст поданої позивачкою заяви дає можливість визначити підстави та мету її подання. Так, згідно заяви позивачка просила призначити пенсію за віком з дати подання цієї заяви та просила під час призначення пенсії за віком застосувати показник середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки згідно Закону № 1058-ІV.

Жодних посилань на звернення в порядку Закону України "Про звернення громадян" вказана заява не містить.

Разом з цим, за результатами розгляду заяви позивачки відповідачем не прийнято рішення суб`єкта владних повноважень.

Натомість, ГУ ПФУ в Миколаївській області листом від 16.05.2023 року повідомив про те, що позивачка з 06.04.2015 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону № 1058-ІV. Згідно ч. 2 ст. 45 Закону № 1058-ІV пенсія за віком призначається довічно.

Суд не погоджується з викладеним, та зазначає, що відповідач мав розглянути зазначену заяву з дотриманням вимог Порядку № 22-1 та прийняти відповідне рішення за наслідком розгляду її по суті, а не надавати відповідь в порядку, передбаченому Законом України "Про звернення громадян".

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про бездіяльність відповідача щодо неприйняття за результатом розгляду заяви позивачки від 20.04.2023 року вмотивованого рішення відповідно до вимог Порядку № 22-1.

Відповідно до ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивачки, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 20.04.2023 року про призначення пенсії за віком та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.04.2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії та прийняти рішення за результатами розгляду даної заяви, з урахуванням висновків суду.

Позов задовольнити частково.

Як визначено ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судовим витратами у справі є судовий збір, який позивачка сплатила у розмірі 1073,60 грн., доказів понесення інших судових витрат учасники справи суду не подавали.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 16.06.2020 року у справі № 620/1116/20: "... Оскільки позов ОСОБА_1 містив декілька вимог (дві) немайнового характеру, які хоча і частково, але підлягають задоволенню, тому розмір компенсації судових витрат колегія суддів визначає виходячи з кількості (а не розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог".

Отже, судові витрати у виді судового збору присуджуються позивачці в розмірі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ), яка полягає у нерозгляді заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) від 20.04.2023 року про призначення пенсії за віком.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) від 20.04.2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії та прийняти рішення за результатами розгляду даної заяви, з урахуванням висновків суду.

4. У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

6. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз