Справа № 140/32421/23
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року ЛуцькСправа № 140/32421/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Ковальчука В.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КРАФТ ХОЛЛ до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю КРАФТ ХОЛЛ (далі ТзОВ КРАФТ ХОЛЛ) звернулося з позовом до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 02.06.2023 №UA205170/2023/000007/2, №UA205170/2023/000008/2, №UA205170/2023/000009/2, від 21.06.2023 №UA205170/2023/000012/2, №UA205170/2023/000011/2, від 12.07.2023 №UA205170/2023/000017/2, №UA205170/2023/000016/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що товариство внаслідок укладеного з іноземною компанією зовнішньоекономічного договору придбало товари (транспортні засоби) та подало через декларанта митному органу митні декларації та додатні до них документи, що підтверджують складові митної вартості, яка визначена за першим методом з урахуванням витрат на транспортування товару. Однак відповідач прийняв оскаржувані рішення, якими здійснив коригування митної вартості у зв`язку із тим, що подані документи містили розбіжності, а декларант відмовився подавати додаткові документи для підтвердження рівня митної вартості.

На думку позивача, подані документи не містили розбіжностей, а сумніви митного органу щодо складових митної вартості товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не достовірних відомостях.

Позивач також зауважив, що у рішеннях про коригування митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які беруться за основу для визначення скоригованої митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. Проте у спірних рішеннях, окрім номера та дати митної декларації, на підставі якої здійснено розрахунок скоригованої митної вартості товару, будь-яких пояснень щодо коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов не наведено.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечила та у їх задоволенні просила відмовити. В обґрунтування цієї позиції вказала, що під час перевірки документів, поданих декларантом в митних цілях, встановлено розбіжності та неточності, відтак у митного органу виникли сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товару. Оскільки позивачем не було надано всіх документів на запит митного органу, які б підтверджували або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, митна вартість не могла бути визначена за основним методом визначення митної вартості. У зв`язку з цим декларанта повідомлено про намір прийняття рішення про коригування митної вартості товару та після проведення консультацій із декларантом, зважаючи на неможливість застосування наступних методів визначення митної вартості з причини відсутності у митного органу та декларанта відповідної інформації, митну вартість згідно зі статтею 64 Митного кодексу України визначено за резервним методом.

З наведених підстав відповідач вважає, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості є законними та обґрунтованими.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Волинської митниці про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ТзОВ КРАФТ ХОЛЛ на митний пост Волинської митниці подало митні декларації (МД) від 01.06.2023 №23UA50U0, №23UA51U0, №23UA52U9, від 19.06.2023 №23UA78U8, №23UA73U2, від 12.07.2023 №23UA38U6, №23UA37U7, згідно з якими було заявлено до митного оформлення наступні товари:

товар №1 Легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель - PASSAT, VIN - НОМЕР_1 , 2018 року виготовлення, об`єм циліндрів 1968 см…;

товар №2 Легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель - PASSAT, VIN - НОМЕР_2 , 2019 року виготовлення, об`єм циліндрів 1968 см…;

товар №3 Легковий автомобіль марки SKODA, модель OCTAVIA, VIN - НОМЕР_3 , 2019 року виготовлення, об`єм циліндрів 1968 см…;

товар №4 Легковий автомобіль марки SKODA, модель OCTAVIA, VIN - НОМЕР_4 , 2019 року виготовлення, об`єм циліндрів 1598 см…;

товар №5 Легковий автомобіль марки SKODA, модель OCTAVIA, VIN - НОМЕР_5 , 2019 року виготовлення, об`єм циліндрів 1968 см…;

товар №6 Легковий автомобіль марки SKODA, модель OCTAVIA, VIN - НОМЕР_6 , 2019 року виготовлення, об`єм циліндрів 1968 см…;

товар №7 Легковий автомобіль марки SKODA, модель OCTAVIA, VIN - НОМЕР_7 , 2018 року виготовлення, об`єм циліндрів 1968 см….

На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного основного методу її обчислення декларантом до вказаних МД були подані такі документи:

товар №1: рахунок-фактуру №ES-23-0413 від 28 квітня 2023 року; автотранспортну накладну №230413 від 24 травня 2023 року; сертифікат з перевезення (походження) EUR.1 від 29 травня 2023 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 30 червня 2018 року; банківський платіжний документ від 30 травня 2023 року; зовнішньоекономічний контракт №04/21-ES від 01 лютого 2021 року та угоду №1 від 31 грудня 2021 року; підтвердження вивезення товару за межі Європейського Союзу; експортну митну декларацію №23SK5361EX30977704;

товар №2: рахунок-фактуру №ES-23-0414 від 28 квітня 2023 року; автотранспортну накладну №230414 від 24 травня 2023 року; сертифікат з перевезення (походження) EUR.1 від 29 травня 2023 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 24 травня 2019 року; банківський платіжний документ від 30 травня 2023 року; зовнішньоекономічний контракт №04/21-ES від 01 лютого 2021 року та угоду №1 від 31 грудня 2021 року; підтвердження вивезення товару за межі Європейського Союзу; експортну митну декларацію №23SK5361EX30977308;

товар №3: рахунок-фактуру №ES-23-0415 від 28 квітня 2023 року; автотранспортну накладну №230415 від 24 травня 2023 року; сертифікат з перевезення (походження) EUR.1 від 29 травня 2023 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 15 червня 2019 року; банківський платіжний документ від 17 травня 2023 року; зовнішньоекономічний контракт №04/21-ES від 01 лютого 2021 року та угоду №1 від 31 грудня 2021 року; підтвердження вивезення товару за межі Європейського Союзу. u Експортна митна декларація №23SK5361EX30977506;

товар №4: рахунок-фактуру №ES-23-0601 від 06 червня 2023 року; автотранспортну накладну №230601 від 14 червня 2023 року; сертифікат з перевезення (походження) EUR.1 від 15 червня 2023 року; акт про проведення огляду (переогляду) товарів від 15 червня 2023 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 01 жовтня 2018 року; банківський платіжний документ від 16 червня 2023 року; висновок про якісні характеристики товару від 19 червня 2023 року; зовнішньоекономічний контракт №04/21-ES від 01 лютого 2021 року та угода №1 від 31 грудня 2021 року; підтвердження вивезення товару за межі Європейського Союзу; експортну митну декларацію №23SK5361EX31060803;

товар №5: рахунок-фактуру №ES-23-0602 від 05 червня 2023 року; автотранспортну накладну №230602 від 14 червня 2023 року; сертифікат з перевезення (походження) EUR.1 від 15 червня 2023 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 03 жовтня 2018 року; банківський платіжний документ від 16 червня 2023 року; висновок про якісні характеристики товару від 19 червня 2023 року; зовнішньоекономічний контракт №04/21-ES від 01 лютого 2021 року та угода №1 від 31 грудня 2021 року; підтвердження вивезення товару за межі Європейського Союзу; експортну митну декларацію №23SK5361EX31061401;

товар №6: рахунок-проформу №VZF23-033 від 26 червня 2023 року; рахунок-фактуру №ES-23-0711 від 07 липня 2023 року; автотранспортну накладну №230710-11 від 11 липня 2023 року; сертифікат з перевезення (походження) EUR.1 від 1 липня 2023 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 26 березня 2019 року; банківський платіжний документ від 16 червня 2023 року; зовнішньоекономічний контракт №04/21-ES від 01 лютого 2021 року та угода №1 від 31 грудня 2021 року; підтвердження вивезення товару за межі Європейського Союзу. u Експортна митна декларація №23SK5361EX31150205;

товар №7: рахунок-проформу №VZF23-031 від 26 червня 2023 року; рахунок-фактуру №ES-23-0710 від 07 липня 2023 року; автотранспортну накладну №230710-11 від 11 липня 2023 року; сертифікат з перевезення (походження) EUR.1 від 11 липня 2023 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 30 червня 2018 року; банківський платіжний документ від 16 червня 2023 року; зовнішньоекономічний контракт №04/21-ES від 01 лютого 2021 року та угода №1 від 31 грудня 2021 року; підтвердження вивезення товару за межі Європейського Союзу; експортну митну декларацію №23SK5361EX31150205.

З оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів вбачається, що у зв`язку із тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності, а саме невідповідності продавця (власника) транспортного засобу, зазначеного в інвойсі, власнику, який вказаний у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, що свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов та ціни придбання товарів (транспортних засобів), відповідно до статті 53 МК України у всіх вказаних вище випадках митного оформлення декларанту була надіслана пропозиція про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості, а саме: 1) договір із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; 4) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаний із виконанням умов договору (угоди, контракту); 5) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Листами від 02.06.2023 №02/06-23-1, №02/06-23-2, №02/06-23-3, від 21.06.2023 №21/06-23-2, №21/06-23-1, від 12.07.2023 №12/07-12-1, №12/07-12-2 у відповідь на пропозицію щодо надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів ТзОВ КРАФТ ХОЛЛ повідомило митний орган про відсутність додаткових документів для підтвердження митної вартості та проханням прийняти рішення без врахування термінів, передбачених ч. 3 ст. 53 МК України.

Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 02.06.2023 №UA205170/2023/000007/2, №UA205170/2023/000008/2, №UA205170/2023/000009/2, від 21.06.2023 №UA205170/2023/000012/2, №UA205170/2023/000011/2, від 12.07.2023 №UA205170/2023/000017/2, №UA205170/2023/000016/2.

З графі 33 вказаних рішень вбачається, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять наступні розбіжності:

у рішенні від 02.06.2023 №UA205170/2023/000007/2: відповідно до вказаного в інвойсі №ES23-0413 від 28.04.2023 продавцем (власником) транспортного засобу є "ES Poltrade, s.r.o." 04001 Kosice - Stare Mesto, Kuzmanyho 29. Slovakia. Однак у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_8 зазначений власник транспортного засобу - LEASEPLANFLEET MANAGEMENT PL;

у рішенні від 02.06.2023 №UA205170/2023/000008/2: відповідно до вказаного в інвойсі №ES23-0414 від 28.04.2023 продавцем (власником) транспортного засобу є "ES Poltrade, s.r.o." 04001 Kosice - Stare Mesto, Kuzmanyho 29. Slovakia. Однак у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_8 зазначений власник транспортного засобу - LEASEPLANFLEET MANAGEMENT PL;

у рішенні від 02.06.2023 №UA205170/2023/000009/2: відповідно до вказаного в інвойсі №ES23-0415 від 28.04.2023 продавцем (власником) транспортного засобу є "ES Poltrade, s.r.o." 04001 Kosice - Stare Mesto, Kuzmanyho 29. Slovakia. Однак у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_9 зазначений власник транспортного засобу - LEASEPLAN FLEET MANAGEMENT PL;

у рішенні від 21.06.2023 №UA205170/2023/000011/2: відповідно до поданого інвойсу №ES23-0602 від 05.06.2023 продавцем товару (власником) є ES Poltrade, s.r.o.. Однак, в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_10 від 03.10.2018 в графі C.1.1 зазначений інший власник - LEASEPLANFLEET MANAGEMENT (POLSKA) SP.Z.O.O. Документів про перехід права власності від підприємства LEASEPLAN FLEET MANAGEMENT до ES Poltrade s.r.o. та ціни придбання транспортного засобу декларантом не надано;

у рішенні від 21.06.2023 №UA205170/2023/000012/2: відповідно до поданого інвойсу №ES23-0601 від 05.06.2023 продавцем товару (власником) є ES Poltrade s.r.o.. Однак, в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_11 від 01.10.2018 в графі C.1.1 зазначений інший власник - LEASEPLAN FLEET MANAGEMENT (POLSKA) SP.Z.O.O. Документів про перехід права власності від підприємства LEASEPLAN FLEET MANAGEMENT до ES Poltrade s.r.o та ціни придбання транспортного засобудекларантом не надано;

у рішенні від 12.07.2023 №UA205170/2023/000016/2: відповідно до вказаного в інвойсі №ES23-0710 від 07.07.2023 продавцем (власником) транспортного засобу є "ES Poltrade, s.r.o." 04001 Kosice - Stare Mesto, Kuzmanyho 29. Slovakia. Однак у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу№ НОМЕР_12 зазначений власник транспортного засобу - ARVAL SERVICE LEASE POLSKA S PZOO;

у рішенні від 12.07.2023 №UA205170/2023/000017/2: відповідно до вказаного в інвойсі №ES23-0711 від 07.07.2023 продавцем (власником) транспортного засобу є "ES Poltrade, s.r.o." 04001 Kosice - Stare Mesto, Kuzmanyho 29. Slovakia. Однак у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_13 зазначений власник транспортного засобу - ARVAL SERVICE LEASE POLSKA S P ZOOB.

Декларанту було запропоновано надати в 10-денний строк додаткові документи для підтвердження митної вартості та у зв`язку із відмовою декларанта подати додаткові документи, за результатами проведення консультації шляхом обміну електронними повідомленнями, митну вартість визначено за резервним методом згідно із статтею 64 МК України, на підставі цінової інформації, наявної в митного органу:

- рішення про коригування митної вартості товарів від 02.06.2023 №UA205170/2023/000007/2 на рівні 10000 євро за МД №UА209200/2023/10006 від 17.05.2023;

- рішення про коригування митної вартості товарів від 02.06.2023 №UA205170/2023/000008/2 на рівні 13500 євро за МД №UА209180/2023/8787 від 10.03.2023;

- рішення про коригування митної вартості товарів від 02.06.2023 №UA205170/2023/000009/2 на рівні 10500 євро за МД №UА204080/2023/5573 від 22.05.2023;

- рішення про коригування митної вартості товарів від 21.06.2023 №UA205170/2023/000011/2 на рівні 10450 євро на підставі цінової інформації інтернет джерела www.mobile.de;

- рішення про коригування митної вартості товарів від 21.06.2023 №UA205170/2023/000012/2 на рівні 10450 євро на підставі цінової інформації інтернет джерела www.mobile.de;

- рішення про коригування митної вартості товарів від 12.07.2023 №UA205170/2023/000016/2 на рівні 8600 євро за МД №UА209180/2023/19656 від 08.05.2023;

- рішення про коригування митної вартості товарів від 12.07.2023 №UA205170/2023/000017/2 на рівні 10500 євро за МД №UА209180/2023/24969 від 29.05.2023.

Крім того, Волинська митниця видала картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205170/2023/000450, №UA205170/2023/000451, №UA205170/2023/000452, №UA205170/2023/000511, №UA205170/2023/000510, №UA205170/2023/000585, №UA205170/2023/000584.

В подальшому, спірні товари було випущено у вільний обіг за МД від №23UA28U4 від 02.06.2023, №23UA29U3 від 02.06.2023, №23UA27U5 від 02.06.2023, №23UA91U2 від 21.06.2023, №23UA02U8 від 21.06.2023, №23UA52U8 від 12.07.2023, 23UA54U6 від 12.07.2023.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірні рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України: декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) декларант разом із митними деклараціями надав, зокрема, рахунки-фактури (інвойси) та банківські платіжні документи (платіжні інструкції в іноземній валюті), в яких відображена ціна товарів (транспортних засобів), що підлягали розмитненню. Розбіжності у поданих документах щодо ціни товарів відсутні. При цьому, ціна товарів відповідає митній вартості, яка відображена у митних деклараціях, оскільки інші витрати, що впливають на митну вартість, позивач не поніс. Зауваження щодо складових такої митної вартості у відповідача відсутні.

В оскаржуваних рішенням містяться лише розбіжності щодо невідповідності продавця (власника) транспортного засобу, зазначеного в інвойсі, власнику, який вказаний у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, що, на думку митного органу, свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов та ціни придбання товарів (транспортних засобів).

З цього приводу суд зазначає, що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Так, зовнішньоекономічним контрактом від 01 лютого 2021 року №04/21-ES/KH, укладеним між фірмою ES Poltrade, s.r.o. (продавець) та ТзОВ КРАФТ ХОЛЛ (покупець), визначено предмет та умови поставки товару, основні зобов`язання продавця та покупця. Тобто, продавець та покупець товару визначені цим контрактом, що відповідає інформації, відображеній в інвойсах.

На думку суду, відповідач у повідомленнях декларанту необґрунтовано вказав про необхідність подання додаткових документів з тих підстав, що відповідно до поданих інвойсів продавцем товару (власником) є фірма ES Poltrade, s.r.o., а у свідоцтвах про реєстрацію транспортних засобів зазначені власниками транспортних засобів інші юридичні особи.

Суд зауважує, що усталеною міжнародною практикою реалізація автомобіля може здійснюватися особами, які не вказані в свідоцтві про реєстрацію автомобіля, за умови надання відповідних документів купівлі-продажу, отримання коштів за реалізований автомобіль, а також експортного оформлення таких засобів (на умовах комісії, доручення тощо). Тому продавець та власник не завжди буде однією особою. Воднораз чинним законодавством не передбачено обов`язку надання декларантом документів про походження товару в попередніх ланцюгах постачання продавця-експортера, а питання щодо перевірки повноважень продавця на здійснення продажу транспортного засобу не входить до компетенції митниці та не впливає на задекларовані та підтверджені відповідними документами числові значення митної вартості, з якої обраховуються та справляються митні платежі.

Більше того, визначення покупця (отримувача) товару чи власника товару не впливає на його митну вартість.

При цьому, вимога про надання додаткових документів, перелік яких визначено у частині третій статті 53 МК України та про надання яких вказано у повідомленні декларанту, може мати місце лише тоді, коли подані згідно з частиною другою цієї статті документи містять такі розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Однак за обставин цієї справи відповідач не встановив розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем).

З поданих декларантом документів (контракту від 01 лютого 2021 року №04/21-ES/KH та ін.) зрозуміло, що продавцем транспортного засобу є компанія ES Poltrade, s.r.o., яка також, зокрема, вказана відправником у міжнародних товарно-транспортних накладних. Доказів перебування позивача у договірних відносинах з третіми особами, крім продавця, матеріали справи не містять.

Тому суд вважає безпідставною вимогу митного органу надати договір з третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається, а також рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, оскільки доказів того, що позивач вступав у договірні відносини із третіми особами матеріали справи не містять.

Суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є і вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновку про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в цьому випадку є рахунок-фактура (інвойс).

Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни транспортних засобів подані позивачем документи не містили.

Відповідач не навів жодних доказів того, що надані декларантом документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливості здійснити митне оформлене імпортованих товарів за ціною договору, а його сумніви ґрунтуються виключно на припущеннях.

При вирішенні спору суд також враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 червня 2012 року за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, а також посилання на інформацію з інтернет-джерел, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2019 року у справі №825/648/17.

Натомість у спірних рішеннях митний орган лише вказав номера та дати митних декларацій, а також інтернет-джерело www.mobile.de, на основі якb[ було здійснено коригування митної вартості товарsd, що не дає підстав вважати вказанs рішення обґрунтованим та мотивованим.

За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10 червня 2021 року у справі №815/6854/17, від 14 липня 2020 року у справі №809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Отже, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

На переконання суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Таким чином, підстави вважати, що рішення відповідача від 02.06.2023 №UA205170/2023/000007/2, №UA205170/2023/000008/2, №UA205170/2023/000009/2, від 21.06.2023 №UA205170/2023/000012/2, №UA205170/2023/000011/2, від 12.07.2023 №UA205170/2023/000017/2, №UA205170/2023/000016/2 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованимb та мотивованимb у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні. Тому такі рішення підлягають скасуванню як протиправні. Відтак, позов підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позову на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3104,37 грн, який сплачений відповідно до платіжної інструкції №110 від 03.10.2023.

Щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн, суд зазначає, що на підтвердження таких витрат представник позивача надала лише договір №75-ЮП про надання правничої допомоги від 02.06.2023, укладений між позивачем та Адвокатським бюро Крючкова, попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу №02/10-01 від 02.10.2023, ордер на надання правничої (правової) допомоги.

Суд зауважує, що відповідно до пункту 4.1 договору №75-ЮП про надання правничої допомоги від 02.06.2023 вартість послуг, що надаються Адвокатським бюро (гонорар), погоджується сторонами додатково в усному порядку і може підтверджуватися шляхом підписання сторонами додаткових угод та/або актів приймання-передачі наданих послуг.

На час прийняття рішення позивач не надав суду належних доказів (додаткових угод, актів приймання-передачі наданих послуг) на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу №02/10-01 від 02.10.2023 відповідно до умов зазначеного договору не підтверджує вартість наданих правничих послуг, а тому суд позбавлений можливості на час прийняття рішення вирішити питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу.

Водночас суд повідомляє, що відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, враховуючи вищевикладене, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 3104,37 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 260, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю КРАФТ ХОЛЛ (43000, Волинська область, м. Луцьк, вул. Конякіна, 2, ідентифікаційний код юридичної особи 43848752) до Волинської митниці (44350, Волинська область, Ковельський район, с. Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ідентифікаційний код юридичної особи 43958385) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 02 червня 2023 року №UA205170/2023/000007/2, №UA205170/2023/000008/2, №UA205170/2023/000009/2, від 21 червня 2023 року №UA205170/2023/000012/2, №UA205170/2023/000011/2, від 12 липня 2023 року №UA205170/2023/000017/2, №UA205170/2023/000016/2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КРАФТ ХОЛЛ за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судовий збір у сумі 3104,37 грн (три тисячі сто чотири гривні 37 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Д. Ковальчук