Справа № 233/5541/23
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року справа №233/5541/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2023 року (повне судове рішення складено 21 листопада 2023 року) у справі № 233/5541/23 (суддя в І інстанції Мартишева Т.О.) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, вказуючи, що 26 вересня 2023 року о 09 год. 30 хв. рухався на автомобілі марки «Шевроле АВЕО», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Ємельянова у м. Костянтинівка Краматорського району Донецької області, та був зупинений працівником поліції. Після перевірки документів відносно нього була складена постанова про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Основне порушення на думку поліцейського полягало в тому, що номерний знак вищевказаного автомобіля кріпився мілкоячеїстою сіткою до передньої частини кузова. З вказаною постановою позивач не погодився, вказуючи, що номерний знак проглядався на відстані більше ніж 20 метрів, був чистий, не забруднений. Свідок ОСОБА_2 , який знаходився в автомобілі, також казав, що номерний знак автомобіля видно на відстані більше ніж 20 метрів. Позивачу була вручена постанова про накладення адміністративного стягнення, при цьому, йому не були роз`яснені приписи ст. 63 Конституції України, а також право скористатися адвокатською допомогою. Працівник поліції не дав можливість позивачу написати пояснення з приводу вчиненого на його думку правопорушення. Таким чином, вважав що були порушені його конституційні та процесуальні права.

Приймаючи до уваги викладене, позивач просив скасувати постанову інспектора БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції Горети М.В. від 26 вересня 2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі серія БАА №451559, а також стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті судового збору в розмірі 536,80 грн.

Слід зазначити, що ухвалою місцевого суду від 09 жовтня 2023 року у справі замінено первісного відповідача Головне управління Національної поліції в Донецькій області, на належного відповідача Департамент патрульної поліції.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги фактично корелюються з мотивами позовної заяви.

Крім того, апелянт, посилаючись на постанову Верховного Суду від 28.10.2019 у справі № 161/7041/17, наголошує на протиправності оскарженої постанови про накладення на адміністративного стягнення та на помилкових висновках місцевого суду.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 26 вересня 2023 року о 09 год. 30 хв. інспектором взводу №1 роти №3 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області, старшим лейтенантом поліції Горета М.В. складено постанову про накладення адміністративного стягнення серія БАА № 451559, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, зі змісту якої вбачається, що останній 26 вересня 2023 року о 09 год. 15 хв. в м. Костянтинівка по вул. Ємельянова, біля буд. №1, керував автомобілем «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , з номерним знаком, закритим іншими предметами, що перешкоджають чи ускладнюють ідентифікацію, чим порушив п.2.9-в Правил дорожнього руху України, у зв`язку із чим ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що проводилась відеофіксація технічним засобомSolutions VB 400 №472715.

Примірник оскаржуваної постанови отримано позивачем ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис.

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 30.2 ПДР України на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Згідно із п.2.9 (в) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м, тощо.

Таким чином, ПДР України встановлено заборону на користування транспортними засобами з номерними знаками, які закритті іншими предметами чи забрудненими, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Частина 1 статті 121-3 КУпАП передбачає відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Отже, вказаною нормою права передбачена відповідальність за декілька самостійних правопорушень, об`єктивні сторони яких, зокрема, полягають: у керуванні водієм транспортним засобом з номерним знаком закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію; у керуванні водієм транспортним засобом з забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів.

Відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що аргументи позивача, про те, що відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП може мати місце лише у випадку встановлення факту того, що закриття номерного знака іншими предметами унеможливлює чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, є безпідставними, оскільки керування водієм транспортним засобом з номерним знаком закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, створює окремий склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення та правомірності складення постанови відповідачем надано витяг ІПНП, фото з зображенням державного номерного знаку НОМЕР_1 , з прикріпленою на ньому решіткою, а також фрагменти відеозапису, досліджені у судовому засіданні шляхом їх відтворення, які є належним доказом у розумінні ст. 251 КУпАП, інформація про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, міститься в оскаржуваній постанові, що свідчить про допустимість такого доказу.

Наведеними доказами підтверджується факт того, що на номерному знаку транспортного засобу, яким керував позивач, міститься решітка, тобто сторонній предмет, який не передбачений конструкцією номерного знаку та який ускладнює ідентифікацію номерного знаку.

Отже, оскільки встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач керував транспортним засобом з номерним знаком, на якому був розміщений сторонній предмет (решітка), що ускладнював ідентифікацію номерного знаку, місцевий суд дійшов правильного висновку про правомірність та обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Додана позивачем на підтвердження доводів позову копія постанови серії ЗАВ № 03845723 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 КУпАП від 15 жовтня 2023 року з фотофіксацією транспортного засобу «Chevrolet Aveo», НОМЕР_1 , не приймається до уваги у відповідності із положеннями ч. 4 ст. 73 КАС України, оскільки не стосується предмету доказування у цій адміністративній справі.

Щодо доводів ОСОБА_1 стосовно порушення поліцейським порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, не роз`яснення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, слід зазначити, що вони не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи та спростовуються дослідженими доказами, відеозаписом, наданим представником відповідача.

З відеозапису також вбачається, що про бажання надати письмові пояснення позивач зазначив вже після закінчення розгляду справи та прийняття поліцейським рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Щодо доводів про необхідність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Частиною першою статті 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення … правил дорожнього руху … (частини перша і друга статті 121-3).

Відповідно до приписів ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч.5 цієї ж статті, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Оскільки вчинене позивачем правопорушення є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський не повинен був складати протокол про адміністративне правопорушення навіть у випадку оспорення допущеного порушення і адміністративного стягнення.

Посилання апелянта на переривчатість відеозапису не спростовує факту вчинення ним адміністративного правопорушення та не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Приймаючи до уваги викладене, місцевий суд дійшов правильного висновку, що відповідачем у відповідності із положеннями ст. 77 КАС України доведено правомірність прийнятого рішення, оспорювана постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), неупереджено та із дотриманням встановленого законом порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

При цьому колегія суддів відхиляє як безпідставне посилання апелянта на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28.10.2019 по справі № 161/7041/17, з огляду на відмінність обставин цих справ: у згаданій апелянтом справі будь-яких належних доказів, які б свідчили про порушення позивачем правил дорожнього руху України, відповідачем судам не надано, у матеріалах справи як доказ наявна лише постанова, яка є предметом оскарження. Відеозапису нагрудної камери патрульного, яка працювала під час виявлення адміністративного правопорушення, судам не надано (п.22).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2023 року у справі № 233/5541/23 залишити без змін.

Повне судове рішення 08 лютого 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук