Справа № 340/3144/23
Суддя: Г.М. МОМОНТ
Дата ухвалення: 2024-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м. Кропивницький Справа №340/3144/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у в порядку спрощеного провадження (письмове провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про:

- визнання протиправним рішення Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 10.05.2023 р. №5571/55/03-2023;

- зобов`язання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в Національній поліції України стаж служби в органах кримінально-виконавчої служби України (Державний департамент України з питань виконання покарань) в розмірі 02 роки 10 місяців 26 днів, з виданням відповідного наказу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 25.10.2005 р. до 20.09.2008 р. проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України. Стаж служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України на момент його звільнення становив в календарному обчисленні 02 роки 10 місяців 26 днів. З 20.09.2008 р. наказом УДД УПВП №64 О/С від 15.09.2008 р. позивача відряджено у розпорядження МВС України та наказом УМВС України в Кіровоградській області від 25.09.2008 р. №520 о/С ДСК позивача призначено на посаду помічника оперуповноваженого Олександрійського відділу по боротьбі з організованою злочинністю (м. Олександрія) управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Кіровоградській області, де проходив службу на різних посадах цього підрозділу до моменту призначення в органи Національної поліції України. Позивач вказує, що йому не зараховано стаж служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України в календарному обчисленні 02 роки 10 місяців 26 днів. 03.04.2023 р. позивач звернувся з рапортом до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо зарахування стажу служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України до стажу служби в поліції. На своє звернення позивач отримав відповідь №5571/55/03-2023 від 10.05.2023 р. про те, що у переліку частини 2 статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» відсутня служба в органах кримінально-виконавчої служби України (Державний департамент з питань виконання покарань), тому період з 25.10.2005 р. до 20.09.2008 р. не зараховується до стажу служби в поліції. Позивач вважає, що має право на зарахування стажу служби в органах кримінально-виконавчої служби України (Державний департамент України з питань виконання покарань) до стажу служби в органах Національної поліції України, оскільки служба в органах кримінально-виконавчої служби України (Державний департамент з питань виконання покарань) має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, а тому повинна зараховуватися до стажу служби у поліції на підставі п.3 ч.2 ст.78 Закону України «Про Національну поліцію».

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву відповідно до якого заперечує проти позову, вважає його безпідставним та необґрунтованим (а.с.22-29). Представник відповідача зазначає, що наказом Департаменту від 11.11.2019 р. №45 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 , який прибув в порядку переведення з Департаменту захисту економіки України Національної поліції України, призначено оперуповноваженим 7-го відділу (моніторингу та координації) управління стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Департаменту. Відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» наказом №45 о/с ОСОБА_1 встановлено на дату прийняття на службу до Департаменту станом на 18.11.2019 р. стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки 12 років 07 місяців 01 день. 03.04.2023 р. ОСОБА_1 звернувся з рапортом до Департаменту про розгляд питання щодо зарахування до стажу служби в поліції стаж служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України з розрахунку в календарному обчисленні 02 роки 10 місяців 26 днів, на підставі пунктів 1 та 3 частини другої статті 78 Закону №58-VIII та пункту 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України». Листом Департаменту від 10.05.2023 р. №5571/55/03-2023 позивачу повідомлено, що стаж служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки обчислюється на підставі статті 78 Закону №58-VIII. Ураховуючи те, що в переліку зазначеному у статті 78 Закону №58-VIII відсутня служба в органах кримінально-виконавчої служби України (Державний департамент з питань виконання покарань), період з 25.10.2005 р. до 20.09.2008 р. не зараховується до стажу служби в поліції. Представник відповідача наголошує на тому, що законодавцем встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби), які зараховуються до стажу служби в поліції. Крім того, стаття 78 Закону №58-VIII розрізняє стаж служби в поліції і вислугу років в поліції. Представник відповідача зазначає, що наявність у законі норми бланкетного характеру, в силу якої працівники органів і установ виконання покарань проходять службу в порядку, передбаченому для працівників органів внутрішніх справ України не зумовлює тотожності стажу служби. Тобто не прирівнює стаж служби в органах ДКВС до стажу служби в органах внутрішніх справ України. Крім цього, КВК України чітко не визначає підрозділи ДКВС України в якості органів внутрішніх справ, а тому відсутні підстави для включення стажу служби у ДКВС України до стажу служби в поліції і за цим критерієм. Представник відповідача вказує, що ДДУПВП в період проходження служби позивачем не входив до системи Міністерства внутрішніх справ України, мав інший правовий статус та виконував завдання щодо виконання кримінальних покарань. На думку представника відповідача пункт 5 статті 23 та пункт 2 статті 14 Закону №2713-ІV визначають порядок проходження служби та гарантії, які поширюються на персонал органів і установ виконання покарань, але не містить імперативних норм щодо безумовного зарахування стажу служби в ДКВС України до стажу служби в поліції. Також зазначено, що стаж служби в поліції зазначається в наказі про призначення працівника на посаду і без скасування чи внесення відповідних змін до такого наказу вимога про зобов`язання зарахувати до стажу служби в Національній поліції України стаж служби в органах ДКВС України є такою, що суперечить закріпленій процедурі підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції.

Позивачем подано відповідь на відзив у якій зазначено, що у відзиві відповідач не спростував позовних вимог та не довів правомірність свого рішення про відмову зарахувати стаж служби в органах кримінально-виконавчої служби України (Державний департамент України з питань виконання покарань) до стажу служби в Національній поліції України (а.с.42-44).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.18).

28.06.2023 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.45).

Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у період з 25.10.2005 р. по 20.09.2008 р. проходив службу в органах Державного департаменту України з питань виконання покарань (а.с.12, 31, зі зворотного боку).

07.11.2015 р. ОСОБА_1 прийнятий на службу в поліцію (а.с.12, 31, зі зворотного боку), яку з 18.11.2019 р. проходить на посаді оперуповноваженого 7-го відділу (моніторингу та координації) управління стратегічних розслідувань в Кіровоградській області (а.с.33, 37).

03.04.2023 р. ОСОБА_1 звернувся до начальника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України із рапортом про зарахування до стажу служби в поліції періоду служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України в календарному обчисленні 02 роки 10 місяців 26 днів (а.с.7-8).

Листом від 10.05.2023 р. №5571/55/03-2023 Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України повідомлено ОСОБА_1 , що служба в органах кримінально-виконавчої служби України (Державний департамент України з питань виконання покарань) не зазначена в перелікуч.2 ст.78 Закону України «Про Національну поліцію», а тому період з 25.10.2005 р. до 20.09.2008 р. не зараховується до стажу служби в поліції (а.с.9-10).

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. №580-VIII (далі за текстом Закон №540) Національна поліція України (поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно зі ст.2 Закону №580 завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

За приписами частин 1, 2 статті 59 Закону №580 служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 60 Закону №580 встановлено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.78 Закону №580 стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частиною 2 статті 78 Закону №580 встановлено, що до стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Частинами 3, 4 статті 78 Закону №580 передбачено, що під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Приписами підпунктів 3-6 пункту 7 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580 зобов`язано Кабінет Міністрів України в місячний строк: прийняти нормативно-правові акти, що випливають із цього Закону; привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити перегляд і приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом; забезпечити прийняття міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів, що випливають із цього Закону.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України, до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей 22 і 23 Закону України «Про міліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.

При цьому ч.5 ст.23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005 р. №2713-IV (далі за текстом Закон №2713) передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

У попередніх редакціях ч.5 ст.23 Закону №2713 було передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюються дія статей 22 і 23 Закону України «Про міліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ. На працівників кримінально-виконавчої служби поширюються умови оплати праці, передбачені для працівників органів внутрішніх справ, які не мають спеціальних звань.

Системний аналіз вище наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що фактично законодавець поширив дію усіх норм, які врегульовують порядок і умови проходження служби працівниками органів внутрішніх справ, а в подальшому поліцейськими, на працівників кримінально-виконавчої служби.

Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 р. №3460-IV.

Згідно з преамбулою зазначеного Статуту його дія поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Крім того, частиною першою статті 6 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» закріплено, що Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Таким чином, на позивача, під час проходження ним служби в органах Державного департаменту України з питань виконання покарань, розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому поліції. Тобто, всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.

Отже, на позивача, як і на інших працівників кримінально-виконавчої служби (окрім тих, на яких розповсюджується дія Закону України «Про державну службу»), під час проходження ними служби в період, що досліджується, розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому поліції, у тому числі й дія статей 22, 23 Закону України «Про міліцію» та відповідні норми Закону України «Про Національну поліцію», Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 р. №114, Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України.

Таким чином, враховуючи тотожність правового статусу служби в органах внутрішніх справ і служби в установі виконання покарань, діяльність позивача, функції, які ним виконувались на момент проходження служби, статус позивача, суд дійшов висновку, що стаж служби в органах Державного департаменту України з питань виконання покарань має зараховуватись до стажу служби в поліції, що дає право, зокрема на встановлення надбавки за вислугу років.

Вказана правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 20.10.2022 р. у справі №160/11127/20.

Посилання відповідача на те, що служба в Державній кримінально-виконавчій службі України відсутня у переліку, визначеному статтею 78 Закону №580, а тому не може бути зарахована при проведенні перерахунку стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років і надання додаткової оплачуваної відпустки, є неприйнятними, оскільки чинним на час проходження позивачем служби в органах поліції та виникнення спірних правовідносин законодавством статус осіб, які проходили службу в органах кримінально-виконавчої служби, прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, а відповідно до п.3 ч.2 ст. 78 Закону №580-VIII до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

Суд дійшов висновку, що відповідач, розглядаючи рапорт позивача від 03.04.2023 р. неправильно застосував вимоги ч.2 ст.78 Закону України «Про Національну поліцію» та, як наслідок безпідставно не зарахував позивачу до стажу служби в поліції календарний строк його служби у Державній кримінально-виконавчій службі України з 25.10.2005 р. до 20.09.2008 р.

Суд враховує, що лист Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 10.05.2023 р. №5571/55/03-2023 оскаржується позивачем як рішення суб`єкта владних повноважень.

Однак, за своєю правовою природою такий лист не є рішенням про відмову у зарахуванні стажу та підлягає оцінці як дії Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо відмови у зарахуванні до стажу служби в поліції періоду служби у Державній кримінально-виконавчій службі України. При цьому, беручи до уваги, що обрахунок строку служби в календарному обчисленні, який підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції відноситься до повноважень відповідача, а також враховуючи, що на час розгляду справи між сторонами відсутній спір щодо обрахунку такого строку, суд вважає, що підлягає зобов`язанню зарахування періоду служби позивача у Державній кримінально-виконавчій службі України з 25.10.2005 р. до 20.09.2008 р.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про протиправність дій Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу служби в поліції періоду служби у Державній кримінально-виконавчій службі України з 25.10.2005 р. до 20.09.2008 р., у зв`язку з чим належним способом відновлення порушеного права позивача буде зобов`язання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції періоду служби у Державній кримінально-виконавчій службі України з 25.10.2005 р. до 20.09.2008 р.

Натомість позовна вимога в частині зобов`язання відповідача видати відповідний наказ задоволенню не підлягає, з огляду на дискреційність повноважень Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України в цій частині.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Під час звернення до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 073,60 грн. (а.с.15), а тому суд стягує на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати (судовий збір) пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 536,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу служби в поліції періоду служби у Державній кримінально-виконавчій службі України з 25 жовтня 2005 року до 20 вересня 2008 року.

3. Зобов`язати Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України (м. Київ, вул. Богомольця, 10, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до стажу служби в поліції, у Державній кримінально-виконавчій службі України з 25 жовтня 2005 року до 20 вересня 2008 року.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість грн 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (м. Київ, вул. Богомольця, 10, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду 09 лютого 2024 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. МОМОНТ