Справа № 464/8339/23
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 464/8339/23 пров. № А/857/20/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

з участю секретаря судового засідання Слободян І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 20 грудня 2023 року, ухвалене суддею Сабарою Л.В. у м. Львові, у справі № 464/8339/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача, у якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ВП Лв № 000295 від 24.11.2023 року у справі про адміністративне правопорушення.

20 грудня 2023 року Сихівський районний суд міста Львова прийняв постанову, якою позов задовольнив.

Скасував постанову серії ВП Лв № 000295 від 24.11.2023 Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрив на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2 147 гривень 20 копійок.

Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів наявність у діях особи адміністративного правопорушення, яке полягає в порушенні порядку нарахування ЄСВ, що призвело до заниження ЄСВ на суму 858045,10 грн., а також несвоєчасному нарахуванні ЄСВ за період з листопада 2020 року по березень 2023 року. З цих підставі суд скасував постанову в справі про порушення митних правил та закрив провадження у справі, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що актом позапланової перевірки встановлено порушення позивачкою, як головним бухгалтером ТзОВ «ЛФК «Світоч», порядку нарахування ЄСВ, а саме, несвоєчасне нарахування ЄСВ у звітах за період з вересня 2016 року по березень 2023 року на загальну суму 2 067 978,72 грн. У зв`язку з цим, 24.07.2023 року відповідач склав протокол про адміністративне правопорушення, а 04 серпня 2023 року постанову в справі про адміністративне правопорушення, яка пізніше була скасована в судовому порядку через порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. 24.11.2023 року відповідач, за наслідками нового розгляду справи, на виконання судового рішення, прийняв постанову в справі про адміністративне правопорушення. На момент прийняття цієї постанови, борг ТзОВ «ЛФК «Світоч» на якому позивачка працювала головним бухгалтером, щодо сплати єдиного внеску, був узгодженим, оскільки провадження в справі про скасування вимоги про сплату боргу з єдиного внеску було відкрите 27.11.2023 року, тобто після прийняття постанови.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що період з 04.05.2023 до 17.07.2023 відповідач провів документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «Львівська кондитерська фабрика «Світоч», за результатами якої склав 24.07.2023 акт № 494/33-00-07-01/00382154 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства «Львівська кондитерська фабрика «Світоч».

У акті зафіксовано порушення ТзОВ «Львівська кондитерська фабрика «Світоч» п. п. 1, п. п. 2 п. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальну суму 2 121 314,36 грн. за період перевірки з квітня 2014 по березень 2023, та несвоєчасному нарахуванні єдиного внеску за період з вересня 2016 по березень 2023 на загальну суму 2 067 978,72 грн.

На підставі акта перевірки відповідач 24.07.2023 склав протокол про адміністративне правопорушення № 001575 відносно головного бухгалтера ТзОВ «ЛФК «Світоч» ОСОБА_1 , згідно з яким ОСОБА_1 з 11.20 по 03.23 порушила порядок нарахування єдиного внеску, що призвело до заниження ЄСВ на суму 858 045,10 грн., а також несвоєчасно нарахувала ЄСВ у період з листопада 2020 року по березень 2023 року, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно із ч. 1 ст. 165-1 КУпАП.

24.08.2023 року, за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивачки, як головного бухгалтера ТзОВ «ЛФК «Світоч», відповідач прийняв постанову про накладення адміністративного стягнення серії ВП Лв № 000291, на підставі якої притягнув позивачку до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 680 грн.

04.09.2023 року Сихівський районний суд м. Львова скасував постанову серії ВП Лв № 000291 від 04.08.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП, а провадження у справі - закрив.

17.10.2023 року Восьмий апеляційний адміністративний суд прийняв постанову, якою скасував постанову серії ВП Лв № 000291 від 04.08.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення направив на новий розгляд до Західного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

На виконання вимог постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2023, Західне Міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків 24.11.2023 року прийняло постанову серії ВП Лв 000295, якою ОСОБА_1 , як головний бухгалтер ТзОВ «ЛКФ «Світоч», притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 680 грн. за порушення підпунктів 1 та 2 пункту 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Крім того, суд першої інстанції встановив, що на підставі акта документальної перевірки від 24.07.2023 року № 494/33-00-07-01/00382154 відповідач 23.08.2023 прийняв вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, а також прийнято рішення № 664/33000702 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно ненарахованого єдиного внеску.

Ці рішення відповідача ТзОВ «ЛФК «Світоч» оскаржило у Львівський окружний адміністративний суд, який 27.11.2023 прийняв ухвалу про відкриття позовного провадження у справі №380/27677/23.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до підпунктів 1 та 2 пункту 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску зобов`язаний:

1) своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску;

2) вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством;

Згідно із ч. 1 ст. 165-1 КУпАП, порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» і «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від тридцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У протоколі про адміністративне правопорушення № 001575 від 24 липня 2023 року відповідач зазначив, що позивачка з листопада 2020 року по березень 2023 року порушила порядок нарахування єдиного внеску, що призвело до заниження ЄСВ на суму 858 045,10 грн., а також несвоєчасно нарахувала ЄСВ у період з листопада 2020 року по березень 2023 року

Із протоколу видно, що позивачка вчинила два правопорушення:

- порушила порядок нарахування єдиного внеску, що призвело до заниження ЄСВ:

- несвоєчасно нарахувала ЄСВ.

Апеляційний суд звертає увагу, що порядок нарахування єдиного внеску визначений статтею 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», і включає в себе дії щодо визначення бази нарахування єдиного соціального внеску.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що у протоколі не зазначено, якими діями позивачка порушила порядок нарахування єдиного внеску, що призвело до заниження єдиного внеску.

Із статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» видно, що порушення порядку нарахування єдиного внеску полягає у обранні неправильної бази нарахування єдиного внеску.

Тобто у протоколі відповідач мав би зазначити, яку базу для обрахування єдиного внеску обрала позивачка, та яку мала обрати.

Що стосується другого правопорушення несвоєчасне нарахування ЄСВ, то і тут відповідач не зазначив, у який строк мало бути нараховано ЄСВ і у який строк його нарахувала позивачка.

Ці обставини не відображені і у постанові про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності.

Також, у постанові відповідач не встановив форму вини позивачки (умисел чи необережність).

Тому, на думку апеляційного суду, відповідач не встановив склад адміністративного правопорушення - порушення порядку нарахування єдиного внеску, що призвело до заниження ЄСВ та несвоєчасне нарахування ЄСВ.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що факт заниження ЄСВ та факт несвоєчасного нарахування ЄСВ є предметом судового спору у справі № 380/27677/23 за позовом ТзОВ «ЛФК «Світоч». Це означає, що нарахована сума боргу з ЄСВ та штрафні санкції застосовані через несвоєчасну сплату ЄСВ, внаслідок дій позивачки, є неузгоджними.

Тому, апеляційний суд вважає, що постанову серії ВП Лв № 000295 від 24.11.2023 року у справі про адміністративне правопорушення необхідно скасувати.

Згідно з частиною 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Зважаючи на те, що відповідач не довів факт вчинення позивачкою адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 165-1 КУпАП, постанову серії ВП Лв № 000295 від 24.11.2023 року у справі про адміністративне правопорушення необхідно скасувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Оскільки адміністративне правопорушення, що вчинила позивачка, виявлене 24.07.2023 року, а адміністративне стягнення накладене 24.11.2023 року, то відповідач пропустив строки накладення адміністративного стягнення передбачені ч. 1 ст. 38 КУпАП, що є підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п.7 статті 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 286, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Сихівського районного суду міста Львова від 20 грудня 2023 року у справі № 464/8339/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Постанова складена 07.02.2024 року