Справа № 120/15080/23
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 лютого 2024 р. Справа № 120/15080/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Звернення позивача до суду з даним позовом зумовлене наявністю, на його думку, у нього права на нарахування та виплату пенсії за віком за період з 19.02.2020 по червень 2023 року.

Ухвалою від 06.10.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зазначив, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону №1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 виповнилося 60 років та 15.07.2020 року він звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням Головного управління від 23.07.2020 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії з огляду на відсутність необхідної тривалості страхового стажу. Про вказане рішення позивача було повідомлено листом Головного управління від 28.07.2020 №0200-0323-8/34058. Також представник відповідача зазначив, що 18.02.2023 ОСОБА_1 виповнилось 63 роки. 28.06.2023 позивач повторно звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. Оскільки звернення за пенсією відбулося пізніше трьох місяців з дня досягнення позивачем 63 років, то пенсія йому призначена з дати звернення за призначенням пенсії (з 28.06.2023 року). Крім того, представник відповідача зазначив, що наявного у позивача страхового стажу (20 років 12 місяців) недостатньо для призначення пенсії за віком в 60 років.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні обставини.

Так, як зазначає позивач у позовній заяві, після досягнення 60-річного віку, що відбулось 18.02.2020, та маючи більше 20 років страхового стажу, він звернуся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Разом із тим, відповідачем було відмовлено у призначенні відповідного виду пенсії, із посиланням на відсутність у нього необхідного страхового стажу.

При цьому, позивач зазначив, що відповідачем фактично було зараховано до страхового стажу 14 років 2 місяці 8 днів та не зараховано приблизно 5 років 9 місяців 24 дні його роботи на підприємстві "Кліф".

Також позивач зазначив, що він неодноразово звертався до відповідача із проханням зарахувати до його страхового стажу спірні роки його трудової діяльності.

Однак, як зазначив позивач, лише в липні 2023 року йому було призначено пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Втім, на думку позивача, оскільки станом на день виповнення 60-річного віку (18.02.2020) у нього був наявний стаж більше 15 років, який набутий до 31.12.2017, а тому пенсія йому мала б бути призначена з 19.02.2020.

З огляду на викладене, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період з 19.02.2020 по червень 2023 року.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Таким чином, враховуючи те, що позивач досягнув 60-річного віку 18.02.2020, для призначення пенсії за віком йому необхідно було мати не менше 27 років страхового стажу.

Втім, як слідує із матеріалів справи, страховий стаж позивача, який був визначений відповідачем, становив 14 років 2 місяці 8 днів.

При цьому, позивач зазначив, що відповідачем не було зарахованого до його страхового стажу ще 5 років 9 місяців 24 дні.

Із наведеного слідує, що навіть у випадку зарахування при первинному зверненні позивача до його страхового стажу ще 5 років 9 місяців 24 днів, у нього було б менше 27 років страхового стажу.

Посилання позивача на те, що оскільки станом на день виповнення 60-річного віку (18.02.2020) у нього був наявний стаж більше 15 років, який набутий до 31.12.2017, а тому пенсія йому мала б бути призначена з 19.02.2020, судом оцінюються критично, адже такі твердження є лише власним трактуванням положень ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Крім того, такі твердження могли бути обґрунтованими лише у випадку досягнення позивачем 60-річного віку до 31.12.2017.

На те, що таке трактування положень ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є хибним, також слідує із подальшого змісту відповідної статті, адже у такому випадку особа, яка досягнула 60-річного віку після січня 2018 року, мала б здобути за період з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року не менше 25 років страхового стажу.

Відповідні обставини додатково вказують на те, що положення цієї статті пов`язують право особи на призначення пенсії не із періодом здобуття страхового стажу, а з моментом досягнення особою пенсійного віку та визначають стаж, який особа має мати для призначення пенсії у відповідний період.

Втім, в будь-якому випадку, жодна відмова відповідача у призначенні позивачу пенсії при первинному зверненні позивача за її призначенням чи/або дії щодо не зарахування до страхового стажу позивача певних періодів його трудової діяльності не є предметом оскарження за даним позовом.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

В даному ж випадку, позивач досягнув 63-річного віку 18.02.2023, а тому здобув право на призначення пенсії за віком при наявності у нього від 20 до 30 років страхового стажу.

Як зазначив відповідач у відзиві на позовну заяву, страховий стаж позивача становить 20 років 12 місяців.

Відтак, позивач набув право на призначення йому пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" лише після досягнення 63-річного віку.

Крім того, як видно із матеріалів справи та не заперечується позивачем, починаючи з 28.06.2023 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, в ході розгляду даної справи, судом не встановлено будь-яких ознак протиправності в діях відповідача.

Як наслідок, підстави для зобов`язання відповідача здійснити позивачу нарахування та виплату пенсії за віком за період з 19.02.2020 по червень 2023 року, на переконання суду, відсутні.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог даного позову та, як наслідок, відсутність підстав для його задоволення.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, підстав для відшкодування позивачу витрат зі сплати судового збору не має.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, )

Повний текст рішення складено 08.02.2024.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна