Справа № 160/8035/23
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2024-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

09 лютого 2024 року справа 160/8035/23

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Головко О.В., Ясенова Т.І.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 (суддя Сидоренко Д.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про призначення пенсії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12.04.2023 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №87 від 11.01.2023 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи у 1978, 1983, 1985 роках на посаді тракториста в колгоспі імені ОСОБА_2 ; період роботи з 27.11.1985 по 04.10.1993 на посадах слюсаря-ремонтника, тракториста на Брагинівському елеваторі; період отримання допомоги по безробіттю з 07.10.2000 по 01.10.2001 в Петропавлівському районному центрі зайнятості;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти рішення у встановленому порядку з урахуванням висновків суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 частково задоволений позов:

- визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Чернігівській області №87 від 11.01.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язано ГУ ПФУ в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком: період роботи в колгоспі імені Свердлова з 01.06.1978 по 17.05.1981 та з 01.08.1983 по 20.10.1985; період роботи у Брагинівському елеваторі з 27.11.1985 по 04.10.1993; період отримання допомоги по безробіттю з 07.10.2000 по 01.10.2001 в Петропавлівському районному центрі зайнятості;

- зобов`язано ГУ ПФУ в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 04.01.2023, з урахуванням висновків суду, викладених у даній справі.

- в іншій частині позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Чернігівській області просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, оскільки позивач не надав уточнюючи довідки на підтвердження пільгового стажу роботи та в первинних документах по батькові позивача зазначено не повністю.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.01.2023 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності заяву передано на розгляду ГУ ПФУ в Чернігівській області.

Рішенням ГУ ПФУ в Чернігівській області №87 від 11.01.2023 відмовлено у призначенні пенсії за віком та зазначено, що за доданими документам до страхового стажу не зараховано:

- період роботи у 1978, 1983, 1985 роках відповідно до довідки від 21.11.2022 №558/1-25 наданої комунальною установою "Трудовий архів Магдалинівської селищної ради, оскільки в первинних документах по батькові зазначено неповністю;

- період роботи з 27.11.1985 по 04.10.1993 відповідно до трудової книжки, оскільки дата наказу про звільнення виправлена;

- період отримання допомоги по безробіттю з 07.10.2000 по 01.10.2001, оскільки дата наказу про припинення виплати 07.09.2000.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР №310 від 21.04.1975.

Відповідно до пунктів 1, 2, 5 Основних Положень, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу. До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання.

Відповідно пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України №110 від 17.08.1993, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

При цьому, як передбачено пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України №301 від 27.04.1993 Про трудові книжки працівників, заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідно до пункту 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників підприємств, установ і організацій (надалі підприємств) усіх форм власності, які пропрацювали на них понад 5 днів, включаючи осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період.

Судом встановлено та підтверджено записами трудової книжки позивача НОМЕР_1 , архівною довідкою комунальної установи «Трудовий архів» Магдалинівської селищної ради №559/1-25 від 21.11.2022, архівною довідкою комунальної установи «Трудовий архів» Магдалинівської селищної ради №558/1-25 від 21.11.2022, архівною довідкою Петропавлівської селищної ради №74/26 від 27.02.2023 та довідкою відділу надання соціальних послуг в Петропавлівському районі Павлоградського МРЦЗ від 31.01.2023 №60, що з 01.06.1978 ОСОБА_1 прийнято в колгосп імені Свердлова трактористом, в період з 17.05.1981 по 15.07.1983 проходив службу в рядах радянської армії, з 01.08.1983 по 20.10.1985 працював трактористом в колгоспі імені Свердлова, з 27.11.1985 по 04.10.1993 працював слюсарем 5 розряду в Брагинівському елеваторі. З 07.10.2000 по 01.10.2001 отримував виплату допомоги по безробіттю у Петропавлівському районному центрі зайнятості та з 01.10.2001 закінчено виплату допомоги по безробіттю, відповідно до ст.31 п.1 пп.12 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Доводи відповідача про не зарахування період роботи з 27.11.1985 по 04.10.1993, період роботи у 1978, 1983, 1985 роках, період отримання допомоги по безробіттю з 07.10.2000 по 01.10.2001 зводяться до помилок в оформленні трудової книжки позивача та апеляційний суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а тому не може впливати на її особисті права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.08.2019 року по справі № 654/890/17.

Крім того, згідно частини 3 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Тобто пенсійний орган, у випадку виявлення помилок або неточностей у документах, має право звернутись до підприємств, організацій і окремих осіб, на яких працювала особа, що звернулась із заявою про призначення пенсії, із запитом про витребування відповідних документів, необхідних для визначення права на пенсію.

Відповідно до частини 1 статті 64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право, зокрема:

- отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України;

- проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати;

- вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також від фізичних осіб усунення виявлених порушень законодавства про порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, здійснення фінансових операцій з коштами Пенсійного фонду та порядок їх використання;

- порушувати в установленому законом порядку питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- у разі виявлення порушень порядку, використання коштів Пенсійного фонду звертатися в установленому законом порядку до контролюючих та правоохоронних органів.

Враховуючи вищевикладене, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області маючи цілу низку повноважень, не вчинило жодних дій спрямованих на дотримання конституційного права позивача на пенсію, поклавши весь тягар відповідальності на останнього.

Варто зазначити, що право на зарахування спірних періодів страхового стажу позивача підтверджуються архівними довідками комунальної установи «Трудовий архів» Магдалинівської селищної ради, архівною довідкою Петропавлівської селищної ради №74/26 від 27.02.2023 та довідкою відділу надання соціальних послуг в Петропавлівському районі Павлоградського МРЦЗ від 31.01.2023 №60, які хоча і не були надані при подачі заяви про призначення пенсії за віком, проте спростовують доводи відповідача про відсутність права для зарахування спірних періодів до страхового стажу позивача.

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 без змін.

Постанова набирає законної сили з 09.02.2024 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді О.В. Головко

судді Т.І. Ясенова