Справа № 160/18278/23
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2024 року м. Дніпросправа № 160/18278/23

головуючий суддя І інстанції Сліпець Н.Є.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 року в адміністративній справі №160/18278/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо виплат належної цільової допомоги, перерахунку та виплати пенсії без обмежень її максимального розміру як учаснику бойових дій;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити виплату належної цільової допомоги з 30.04.2021 року та провести ОСОБА_1 перерахунок призначеної пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки Луганської обласної прокуратури від 06.04.223 року № 21-62вих-23, здійснивши її виплату без обмежень максимального розміру як учаснику бойових дій з 09.05.2023 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 09.05.2023 року про перерахунок призначеної пенсії за вислугою років на підставі довідки Луганської обласної прокуратури від 06.04.2023 року № 21-62вих23.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.05.2023 року і прийняти відповідне рішення щодо перерахунку (відмови в перерахунку) призначеної пенсії за вислугою років на підставі довідки, виданої Луганською обласною прокуратурою від 06.04.2023 року № 21-62вих23 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем протиправно було обмежено виплату пенсії максимальним розміром. Зауважено, що відповідач також протиправно не виплачує адресну допомогу відповідно до Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни».

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, 09.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ Луганській області із заявою про перерахунок призначеної пенсії за вислугою років, без обмежень її максимального розміру, в якій просив здійснити перерахунок призначеної пенсії за вислугою років у сумі, визначеної в довідці виданої Луганською обласною прокуратурою від 06.04.2023 року № 21-62вих23 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії. Подальшу виплату призначеної пенсії за вислугою років здійснювати без обмежень її максимального розміру.

В додатку до заяви позивач надав довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, копії посвідчення учасника бойових дій, довідки про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, паспорта, ідентифікаційного коду.

Листом від 02.06.2023 року № 3681-3564/В-02/8-1200/23 позивачу надана відповідь в порядку Закону України «Про звернення громадян», в якій зазначено, що для проведення перерахунку пенсії позивачу слід звернутися до органів ПФУ з відповідною заявою у порядку, передбаченому Порядком 22-1. Щодо застосування рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022 року № 7-р(ІІ)/2022 відповідач зазначив, що пенсія позивача призначена відповідно до положень ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», а тому рішення суду не може бути застосовано в частині незастосування обмеження максимального розміру пенсії позивача.

Не погодившись з вказаними доводами відповідача, позивач звернувся до суду метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що що межах даної справи наявна бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Луганської обласної прокуратури від 06.04.223 року № 21-62вих-23 без обмежень її максимального розміру як учаснику бойових дій у відповідності до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1. Зауважено, що в листі № 3681-3564/В-02/8-1200/23 від 02.06.2023 року відповідач також не надає будь-яких пояснень стосовно невиплати цільової допомоги, а тому суд вважає, що позивачем передчасно заявлені вимоги про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо виплат належної цільової допомоги та зобов`язання здійснити виплату належної цільової допомоги з 30.04.2021 року, оскільки позивачем не доведено, що він звертався із відповідною заявою до відповідача та отримав відмову в частині виплати цієї допомоги.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись 09.05.2023 року із заявою про перерахунок призначеної пенсії за вислугою років без обмежень її максимального розміру, позивач просив застосувати рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022 року № 7-р(ІІ)/2022, яким визнано неконституційним приписи ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VI зі змінами.

Так, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що посилання позивача на рішення Конституційного суду України від 12 жовтня 2022 року в справі № 7-р(ІІ)/2022 не можуть бути взяті до уваги, оскільки наведеним рішенням визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Між тим, з матеріалів справи слідує, що пенсія позивачу була призначена відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а не Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому відсутні правові підстави для проведення позивачу перерахунку пенсії без обмежень її максимального розміром.

Щодо вимог позивача в частині невиплати належної йому цільової допомоги, відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни», то колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни» Кабінету Міністрів України, починаючи з 1 травня 2004 року, доручено передбачати щомісячну виплату цільової грошової допомоги на прожиття особам з інвалідністю внаслідок війни II та III груп у розмірі 50 гривень, учасникам бойових дій у розмірі 40 гривень, незалежно від розміру пенсій та надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги та пенсії за особливі заслуги перед Україною.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Як видно з матеріалів справи, позивач має статус учасника бойових дій, а тому має право на отримання наведених цільової грошової допомоги та підвищення.

Відповідно до наявних в матеріалах справи розпоряджень про перерахунок пенсій за 2023 рік, розмір пенсії з надбавками становить 39001.65 грн. та складається з наступних складових: основний розмір пенсії від середнеього заробітку - 38438.40 грн.; підвищення учасниками бойових дій 523.25 грн.; цільова допомога учасникам бойових дій відповідно до ст. 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни» - 40.00 грн.

В свою чергу, максимальний розмір пенсії визначено у розмірі 20930.00 грн., що відповідає приписам ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», які визначають максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) у розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, що стосується посилань суду першої інстанції на безпідставність наведених позовних вимог з огляду на те, що позивачем не доведено, що він звертався із відповідною заявою до відповідача та отримав відмову в частині виплати цієї допомоги та підвищення, то колегія суддів апеляційного суду вважає їх хибними, оскільки їх виплата здійснюється в силу приписів Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни» та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а не відповідної заяви пенсіонера, а тому їх невиплата зумовлює наявність у пенсіонера права на звернення до суду за відсутності попереднього звернення до пенсійного органу.

Поряд з вказаним, що стосується висновків суду першої інстанції, що належним способом захисту прав позивача є визнаня протиправною бездіяльності та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.05.2023 року і прийняти відповідне рішення щодо перерахунку (відмови в перерахунку) призначеної пенсії за вислугою років на підставі довідки, виданої Луганською обласною прокуратурою від 06.04.2023 року № 21-62вих23 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, оскільки заява позивача від 09.05.2023 року про перерахунок пенсії розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області в порядку Закону України «Про звернення громадян», а рішення за результатом розгляду такої заяви по суті не приймалося, то колегія суддів апеляційного суду вважає їх безпідставними, оскільки відповідно до змісту наведеного листа відповідача, останнім було надано оцінку вимогам позивача в поданій ним заяві, а тому її розгляд в порядку Закону України «Про звернення громадян» фактично є відмовою в її задоволенні, що не зумовлює відсутності у позивача права на звернення до суду з даними позовними вимогами.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 року в адміністративній справі №160/18278/23 скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва