Справа № 160/15340/23
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 лютого 2024 року м.Дніпросправа № 160/15340/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року у справі № 160/15340/23 (суддя Кучма К.С., справа розглянута в порядку спрощеного провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач) щодо відмови призначити йому пенсію за вислугу років на підставі п.«а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію за вислугу років на підставі п.«а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 22.05.2022 року, виходячи з вислуги років - 22 роки 00 місяців 22 дні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він з 14.05.2001 по 13.11.2002 служив у Збройних силах України, а з 18.12.2002 по 28.03.2013 проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України, звільнившись з відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом. З урахуванням строкової служби в Збройних силах України його вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні становить 11 років 09 місяців 09 днів, у пільговому обчисленні 22 роки 00 місяців 22 дні. 22.05.2023 року Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції направило до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області матеріали та подання №9931 про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до п.«а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Проте, відповідачем відмовлено у призначенні такої пенсії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року позовні вимоги задоволені частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до вимог п.«а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути подані Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції 22.05.2023 року документи та подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п.«а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та з урахуванням висновків суду.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

Із рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що під час розгляду документів на призначення пенсії за вислугу років позивача встановлено, що його звільнено зі служби 28.03.2013 та за даними подання про призначення пенсії Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції №9931 від 22.05.2023, наказу від 01.04.2013 №30 о/с календарна вислуга років позивача для призначення пенсії складає 11 років 09 місяців 11 днів. Таким чином, позивач не має на момент звільнення необхідної календарної вислуги років, оскільки наявні лише 11 років 09 місяців 11 днів при необхідних 21 календарних роках. Стаття 17 Закону №2262-ХІІ визначає вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначенні пенсії. Жодної відсилочної норми вказана стаття не містить, а також не містить посилання на те, що види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії можуть бути встановлені підзаконними актами. Крім того, в Законі №2262-ХІІ не вказано, що пенсію за вислугу років можна призначати особам при наявності вислуги, обчисленої на пільгових умовах. Вказаним Законом чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності 21 календарних років і більше, та міститься виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років. Отже, право на пенсію за вислугу років осіб, зокрема позивача, визначається, виходячи з тривалості вислуги років саме у календарному обчисленні. Враховуючи викладені вище обставини, у позивача відсутнє право на призначення пенсії за вислугою років з урахуванням пільгової вислуги років, оскільки він не має встановленої п.«а» ч.1 ст.12 Закону №2262-ХІІ календарної вислуги років.

Позивач своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу відповідача не скористався.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 14.05.2001 по 13.11.2002 проходив службу у Збройних силах України.

Відповідно до довідки відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом Міністерства юстиції України від 14.03.2023 №53, ОСОБА_1 з 18.12.2002 по 28.03.2013 проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України. Вислуга років в Державній кримінально-виконавчій службі України станом на день звільнення в календарному обчисленні склала 10 років 03 місяці 11 днів, в пільговому обчисленні - 20 років 06 місяці 22 дні.

В матеріалах справи наявний розрахунок, складений на підставі архівної особової справи ОСОБА_1 №335, відповідно до якого вислуга років позивача станом на 28.03.2013 склала: у календарному обчисленні - 11 років 09 місяців 11 днів, в пільговому обчисленні - 22 років 00 місяців 22 дні.

22.05.2023 Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції направлено до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області матеріали та подання №9931 про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п.«а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Листом від 09.06.2023 року «Про надання інформації» відповідач повідомив Південно-Східне міжрегіональне управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про відсутність правових підстав для призначення пенсії за вислугу років позивачу, оскільки на момент звільнення у нього відсутня необхідна кількість календарної вислуги років (21 рік та більше), згідно із вимогами пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Не погодившись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржене рішення, суд першої інстанції зазначав, що для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Спірним в цій справі є питання наявності в позивача права на призначення пенсії за нормами пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Зазначені норми означають, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів - зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків.

У той же час, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Частиною першою статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» встановлено, що держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". При звільненні зі служби особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Вищенаведеним приписам ч.3 ст.23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» кореспондують положення пункту "б" частини 1 статті 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якими також передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Згідно із ч.1 ст.2 Закону №2262-XII, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

При цьому, пунктом "б" частини 1 статті 50 Законом №2262-XII передбачено, що пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Відповідно до пункту "а" частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2023 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарних років і більше.

Стаття 17 Закону №2262-ХІІ встановлює види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.

Згідно зі ст.17-1 Закону №2262-ХІІ, порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Тобто, законодавець чітко встановлює можливість призначення пенсії за вислугу років, із зарахуванням в її період вислуги років на пільгових умовах.

При цьому, ч.4 ст.23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» встановлено, що особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів; особам, які проходять службу у воєнізованих формуваннях і установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, - один місяць служби за півтора місяця, а в установах виконання покарань, призначених для тримання і лікування інфекційних та психічно хворих засуджених, - один місяць служби за два місяці за переліком посад і в порядку, що затверджуються Міністерством юстиції України.

Також на виконання вищезазначених вимог ст.17-1 Закону №2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 17.07.1992 р. №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі - постанова №393).

Згідно із абз.18 п.1 постанови №393, для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і в закладах вищої освіти із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі.

Відповідно до абзаців 2 та 3 підпункту "г" пункту 3 Постанови №393, до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за сорок днів:

- особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системи, які проходять службу у виправно-трудових установах, слідчих ізоляторах, лікувально-трудових профілакторіях, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках для осіб, затриманих за бродяжництво, спеціальних приймальниках для осіб, підданих адміністративному арешту, підрозділах конвойної служби міліції, та військовослужбовцям постійного складу, які проходять службу у дисциплінарних частинах, за переліками посад і на умовах, затверджуваних відповідно Міністерством внутрішніх справ, Міністерством юстиції, Центральним управлінням Служби безпеки, Міністерством оборони;

- час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.

При цьому, згідно із абзацом 5 підпункту "г" пункту 3 постанови №393, у разі наявності двох і більше підстав для зарахування до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах одного і того ж періоду служби вислуга обчислюється за тією підставою, яка дає найбільші пільги.

У справі, що розглядається, позивач не має календарної вислуги років для призначення пенсії, проте, в нього наявний відповідний пільговий стаж, відповідно до приписів пункту 2 постанови КМУ №393.

Статтею 17 Закону №2262-XII визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом №2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Постановою №393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років, зокрема, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби.

Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Як вже зазначалося вище, вислуга років позивача станом на 28.03.2013 року склала: у календарному обчисленні - 11 років 09 місяців 11 днів, в пільговому обчисленні - 22 років 00 місяців 22 дні. Отже, позивач має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 16).

Розрахунок вислуги років для призначення пенсії складений станом на 28 березня 2013 року, відповідно до Постанови №393, в редакції, чинній на час такого обрахунку.

Тобто, на день звільнення позивач має достатню вислугу років, яка дає йому право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Слід зазначити, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не оспорювався розрахунок вислуги років позивача в календарному та пільговому обчисленні.

Колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.

Позивач в частині відмови в задоволенні частини його позовних вимог рішення суду першої інстанції не оскаржив.

Судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року у справі № 160/15340/23 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак