Справа № 160/31888/23
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,,-
05.12.2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просила:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 30.06.1984 року по 03.01.1985 року, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 01.09.1981 року, періоду навчання згідно диплома НОМЕР_2 з 01.09.1980 року по 28.02.1983 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 01.09.1981 року в повному обсязі, а саме періоди роботи з:
- 01.09.1981 року по 26.10.1981 року - на посаді візирувальника Губініхського елеватора;
- 29.06.1982 року по 30.09.1982 року - на посаді у виробничій технологічній лабораторії Дніпропетровської реалбази хлібопродуктів;
- 04.04.1983 року по 25.06.1984 року - на посаді лаборанта Просянського елеватора;
- 31.05.1984 року по 15.10.1987 року - на посаді лаборанта «Покровской госсеминспекции» (на рос. мові);
- 15.10.1987 року по 08.02.1988 року - на посаді учня магазин-школи Покровського райпотребсоюзу;
- 09.02.1988 року по 11.05.1993 року - на посаді молодшого продавця Маломихайлівського ПО;
- 16.05.1993 року по 02.12.2005 року - на посаді робітниці в цеху по виробництву вінків Покровського виробничого комерційного об`єднання «Побут»;
-12.12.2005 року по 24.09.2006 року - перебування на обліку в Покровському районному центрі зайнятості;
- 25.09.2006 року по 25.12.2006 року - на посаді продавця за трудовим договором ПП ОСОБА_2 ;
- 17.01.2007 року по 30.03.2007 року - перебування на обліку в Покровському районному центрі зайнятості.
- 10.09.2019 року о 17.09.2019 року - на посаді контролера КП «Покровське водопровідно- каналізаційне господарство»;
- 19.09.2019 року по даний час - на посаді двірника КЗО «Покровський ліцей» Покровської селищної ради;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, передбаченої ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 28.08.2023 року, з дня настання права на пенсію.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 28.08.2023 року звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 04.09.2023 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком, через відсутність у неї трудового стажу. Так, відповідачем не зараховано до загального страхового стажу періоди роботи з 30.06.1984 року по 03.01.1985 року, оскільки невірно зазначена дата про прийняття на роботу та дата наказу, а також період навчання з 01.09.1980 року по 28.02.1983 року, оскільки в дипломі наявна розбіжність в датах присвоєння кваліфікації. Також позивач вважала, що їй не зараховані й інші періоди роботи, оскільки за її підрахунком страховий стаж у неї станом на 28.08.2023 року - 33 роки 2 місяці 23 дні, тоді як відповідачем страховий стаж розрахований лише в розмірі 25 років 07 місяців 03 днів. Вбачаючи в діях відповідача протиправність, позивач звернулася до суду за захистом своїх порушених прав.
08.12.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами з 25.12.2023 року відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та витребувані матеріали, які були на розгляді при прийнятті спірного рішення стосовно позивача.
01.02.2024 до суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Харківській області, в якому представник просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування, посилався на те, що відповідно до наданих документів та даних індивідуальних відомостей про застраховану особу, на час звернення з заявою про призначення пенсії, вік позивача (при необхідних 60 років) становить 60 років 3 місяці 19 днів, страховий стаж (при необхідних 30 років) складає 25 років 7 місяців 3 дні. До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 01.09.1981 року: з 30.06.1984 року по 03.01.1985 року згідно запису в трудовій книжці, оскільки невірно зазначена дата про прийняття та дата наказу про прийняття (запис №8 трудової книжки містить виправлення в даті прийняття на роботу 31.06.1984 року), що є порушенням вимог Інструкції №58. Також до страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплома НОМЕР_2 з 01.09.1980 року по 28.02.1983 року, оскільки в дипломі розбіжність в датах присвоєння кваліфікації.
Щодо періоду роботи: з 04.04.1983 року по 25.06.1984 року, з 04.01.1985 року по 15.10.1987 року (зараховано з дати переведення на іншу посаду); з 16.10.1987 року по 08.02.1988 року, з 09.02.1988 року по 11.05.1993 року, з 16.05.1993 року по 31.12.2003 року, з 12.12.2005 року по 24.09.2006 року - період безробіття, з 17.01.2007 року по 30.03.2007 року зараховано до страхового стажу згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 .
З 01.09.1981 року по 26.10.1981 року та з 29.06.1982 року по 30.09.1982 року не зараховано до страхового стажу, оскільки проходження практики на підприємстві під час навчання не підлягає зарахуванню до страхового стажу. Окрім цього усі періоди роботи з 01.01.2004 року Головним управлінням зараховано до страхового стажу відповідно до інформації про сплачені страхові внески, що міститься в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 28.08.2023 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області за принципом екстериторіальності від 04.09.2023 року № 01 позивачу відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Позивач досягла пенсійного віку 60 років та обрахований їй страховий стаж становить 25 років 7 місяців 3 дні, з необхідного сажу 30 років.

Так, відповідачем не зараховано до страхового стаду період роботи з 30.06.1984 року по 03.01.1985 року, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 01.09.1981 року, оскільки невірно зазначена дата про прийняття та дата наказу про прийняття, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Також не зарахований період навчання згідно диплома НОМЕР_2 з 01.09.1980 року по 28.02.1983 року, оскільки наявні розбіжності в датах присвоєння кваліфікації.

Позивачка також вважає, що відповідачем неправомірно не зараховані до страхового стажу періоди роботи з 01.09.1981 року по 26.10.1981 року, 29.06.1982 року по 30.09.1982 року, 04.04.1983 року по 25.06.1984 року, 31.05.1984 року по 15.10.1987 року, 15.10.1987 року по 08.02.1988 року, 09.02.1988 року по 11.05.1993 року, 16.05.1993 року по 02.12.2005 року, 12.12.2005 року по 24.09.2006 року, 25.09.2006 року по 25.12.2006 року, 17.01.2007 року по 30.03.2007 року, 10.09.2019 року о 17.09.2019 року, 19.09.2019 року по даний час.

Отже, спір між сторонами виник з підстав відмови відповідача у зарахуванні певних періодів роботи позивача до страхового стажу та як наслідок, ухвалення рішення про відмову у призначенні пенсії за віком.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі, передбачено ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж-період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до положень ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

Даним Порядком (пункт 3) передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові розрахунки і відомості про видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду у той чи інший період роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 року по справі № 638/18467/15-а зазначено, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Щодо періоду роботи позивача з 30.06.1984 року по 03.01.1985 року, суд вважає необхідним зазначити наступне.

З трудової книжки позивачки НОМЕР_1 вбачається, що на підставі наказу № 10 від 31.06.1984 року вона була зарахована як тимчасовий лаборант Покровської госсемінспекції (запис № 8).

04.01.1985 року на підставі наказу № 2 від 04.01.1985 року позивач була переведена на посаду техніка лаборанта (запис № 9), а 15.10.1987 року звільнена на підставі ст. 40 п. 1 КЗОТ УСРС за скороченням штату на підставі наказу № 22 від 15.10.1987 року.

Оскільки у червні місяці 30 календарних днів, суд приходить до висновку, що трудова книжка містить описку щодо дати прийняття позивача на роботу, оскільки такої дати як 31 червня не існує.

Позивач в позовній заяві в п. 3 просить зарахувати період роботи тимчасовим лаборантом у Покровську госсемінспекцію з 31.05.1984 року по 15.10.1987 року, проте беззаперечних доказів того, що на посаду вона прийнята саме 31.05.1984 року суду не надано.

Враховуючи, що трудова книжка позивача містить суперечливу інформацію (дата наказу про прийняття вказана як 31.06.1984 рік, хоча червень місяць має лише 30 днів), а інші докази, що позивач працевлаштована саме 31.06.1984 року в матеріалах справи відсутні, у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача зарахувати цей період до страхового стажу.

Разом з тим, і відповідачем не доведено, що відповідно до положень ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» здійснювалися дії щодо перевірки інформації про працевлаштування позивача тимчасовим лаборантом до Покровської госсемінспеції у 1984 році (суду не надано копії запитів, звернень до підприємства або архіву, тощо).

Також, в порушення п. 1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 відповідач не запропонував позивачу подати у тримісячний строк додаткові документи щодо підтвердження періоду її роботи та передчасно прийняв рішення щодо відмови в зарахуванні періоду роботи позивача з 30.06.1984 року по 03.01.1985 року.

Щодо не зарахування до стажу роботи позивача навчання згідно диплома НОМЕР_2 за період з 01.09.1980 року по 28.02.1983 року, суд вважає вимоги в цій частині обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується, серед іншого, навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Основним документом, що підтверджує трудовий стаж є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними документами,

Відповідно до п. 8 Порядку № 637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Позивачкою надана копія диплому серія НОМЕР_2 від 28.02.1983 року, з якого вбачається, що вона в 1980 році вступила до Дніпропетровського технологічного технікуму і в 1983 році закінчила його по спеціальності «Зберігання зерна і продуктів його переробки» - рішення Державної кваліфікаційної комісії від 28.02.1983 року.

Російськомовна частина диплому містить посилання, що рішення Державної кваліфікаційної комісії прийнято 23.02.1983 року.

З наданої позивачкою копії довідки Відокремленого структурного підрозділу «Технологічний фаховий коледж Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету № 23.10.2023 року № 05/32 вбачається, що ОСОБА_3 на підставі була зарахована до технікуму на підставі наказу № 225 від 21.08.1980 року та наказом директора від 28.02.1983 року № 72 відрахована у зв`язку із закінченням навчання на підставі рішення Державної кваліфікаційної комісії.

Таким чином, суд вважає необґрунтованою відмову відповідача щодо зарахування періоду навчання позивача з 01.09.1980 року по 28.02.1983 року.

Щодо періодів роботи позивача з 01.09.1981 року по 26.10.1981 року, 29.06.1982 року по 30.09.1982 року, 04.04.1983 року по 25.06.1984 року, 31.05.1984 року по 15.10.1987 року, 15.10.1987 року по 08.02.1988 року, 09.02.1988 року по 11.05.1993 року, 16.05.1993 року по 02.12.2005 року, 12.12.2005 року по 24.09.2006 року, 25.09.2006 року по 25.12.2006 року, 17.01.2007 року по 30.03.2007 року, 10.09.2019 року о 17.09.2019 року, 19.09.2019 року по даний час, які вона просить зобов`язати зарахувати до страхового стажу, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову з наступних підстав.

Так, позивачка оскаржує рішення відповідача від 04.09.2023 року, яким відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідачем в рішенні зазначено лише два періоди, які не зараховані, це періоди з 30.06.1984 року по 03.01.1985 року та з 01.09.1980 року по 28.02.1983 року.

Інших періодів, які б були не зараховані позивачу до страхового стажу, оскаржуване рішення відповідача не містить.

Відповідно до «Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, що звертаються до органів Пенсійного фонду України» пенсіонери користуються правами, передбаченими Законом України «Про звернення громадян», «Про захист персональних даних», «Про доступ до публічної інформації», законодавством про пенсійне забезпечення, законодавчими та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відповідні відносини.

На вимогу заявника повинна бути надана будь-яка інформація про його забезпечення, якою володіють органи Фонду, в тому числі: пенсіонер має право знайомитися з матеріалами своєї пенсійної справи; отримувати виписку з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії; запитувати інформацію про періоди страхового стажу та заробітної плати, яка була врахована під час розрахунку розміру пенсії.

Доказів того, що позивач зверталася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області або ГУ ПФУ в Харківській області щодо незарахування до її страхового стажу періодів з 01.09.1981 року по 26.10.1981 року, 29.06.1982 року по 30.09.1982 року, 04.04.1983 року по 25.06.1984 року, 31.05.1984 року по 15.10.1987 року, 15.10.1987 року по 08.02.1988 року, 09.02.1988 року по 11.05.1993 року, 16.05.1993 року по 02.12.2005 року, 12.12.2005 року по 24.09.2006 року, 25.09.2006 року по 25.12.2006 року, 17.01.2007 року по 30.03.2007 року, 10.09.2019 року о 17.09.2019 року, 19.09.2019 року по даний час та їй відмовлено в зарахуванні цих періодів до страхового стажу, позивачкою суду не надано.

А тому, суд вважає ці вимоги передчасно заявленими, оскільки відсутнє відповідне рішення про відмову, і в їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладені висновки суду, з метою ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 30.06.1984 року по 03.01.1985 року, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 01.09.1981 року, періоду навчання згідно диплома НОМЕР_2 з 01.09.1980 року по 28.02.1983 року та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.09.2023 року № 01.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 період навчання згідно диплома НОМЕР_2 з 01.09.1980 року по 28.02.1983 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, передбаченої ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 28.08.2023 року з виконанням вказівок суду щодо періоду роботи з 30.06.1984 року по 03.01.1985 року, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 01.09.1981 року.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при частковому задоволенні позову сторони, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1073грн. 60коп., що документально підтверджується квитанцією №6917-8813-4317-4373 від 01.12.2023 року.

Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 536грн. 80коп. з урахуванням часткового задоволення позовних вимог підлягає стягненню на користь позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61000, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром. 3 під. 2 пов., ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 30.06.1984 року по 03.01.1985 року, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 01.09.1981 року, періоду навчання згідно диплома НОМЕР_2 з 01.09.1980 року по 28.02.1983 року та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.09.2023 року № 01.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 період навчання згідно диплома НОМЕР_2 з 01.09.1980 року по 28.02.1983 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, передбаченої ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 28.08.2023 року з виконанням вказівок суду щодо періоду роботи з 30.06.1984 року по 03.01.1985 року, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 01.09.1981 року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61000, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром. 3 під. 2 пов., ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 536грн. 80коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець