Справа № 560/22152/23
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

08 лютого 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якій просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, а саме: перерахунку понаднормового стажу у розмірі 1 відсотку розміру пенсії за віком за кожний рік страхового стажу понад 20 років відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка діяла на момент виникнення права на пенсію;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , а саме: перерахувати понаднормовий стаж у розмірі 1 відсотку розміру пенсії за віком за кожний рік страхового стажу понад 20 років відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка діяла на момент виникнення права на пенсію;

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією за останні 6 місяців.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що її пенсія протиправно обрахована без урахування 1 відсотку розміру пенсії за віком за кожний рік страхового стажу понад 20 років відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказує, що на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії діяла норма, згідно якої мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, однак на момент виникнення права на пенсію та дату з якої відповідачем було її призначено діяла норма, відповідно до якої мінімальний розмір пенси за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом та за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком.

За вищевказаних обставин, зважаючи на вимоги п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно якого пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності, позивач стверджує, що має право на перерахунок пенсії, а перерахунку понаднормового стажу у розмірі 1 відсотку розміру пенсії за кожний рік страхового стажу понад 20 років відповідно до норм, які діяли на момент виникнення права на її призначення.

Ухвалою суду від 17 січня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач правом на подання відзиву на адміністративний позов у наданий йому строк згідно ухвали не скористався, жодних документів до суду не подав.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та з 08.09.2011 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

22.09.2023 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до норм ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка діяла на момент встановлення інвалідності та призначення пенсії, тобто станом на 08.09.2011.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом від 12.10.2023 повідомило позивача, що оскільки за призначенням, пенсії позивач звернулась 29 листопада 2011 року, тобто після набуття чинності з 01 жовтня 2011 року змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підстав для обрахунку понаднормативного стажу у розмірі 1 відсотку пенсії за віком за кожний рік страхового стажу понад 20 років - відсутні.

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, а доводи відповідача хибними, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058).

Закон №1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та визначає, зокрема, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у ст. 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого ст. 32 цього Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

У такому ж самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги ч. 2 ст. 33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності і з дня виникнення такого права - якщо вимоги ч. 2 ст. 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності.

У разі коли вимоги ч. 2 ст. 33 цього Закону виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права.

Суд встановив, що інвалідність позивачу встановлена 08.09.2011, а із заявою до відповідача позивач звернулася в межах тримісячного строку - 29.11.2023. Вказані обставини відповідачем не спростовуються про що свідчить те, що саме з дати встановлення інвалідності - 08.09.2011 ОСОБА_1 призначена пенсія.

Нормами частини 1 ст. 28 Закону №1058-IV, які діяли на момент виникнення у позивача права на пенсію, передбачалося, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Частиною 1 ст. 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку;

2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

З 01.10.2011, набув, чинності Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VІ від 08.07.2011, яким внесено зміни у низку Законів України щодо пенсійного забезпечення громадян, зокрема, і в ст. 28 Закону №1058-IV. З урахуванням змін від 01.10.2011 ст. 28 Закону №1058-IV передбачає збільшення пенсії жінкам за кожний рік страхового стажу понад 30 років на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст. 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком.

Саме з цієї підстави відповідач відмовив позивачу у проведенні перерахунку, оскільки вважає, що так як вона звернулася до пенсійного органу за призначенням пенсії після набуття чинності з 01 жовтня 2011 року змін до Закону №1058-IV підстав для обрахунку понаднормативного стажу у розмірі 1 відсотку пенсії за віком за кожний рік страхового стажу понад 20 років відсутні.

Суд критично ставиться до таких доводів з огляду на наступне.

Як вже зазначалося вище, пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Аналіз ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV дає підстави для висновку, що існує вичерпний перелік умов за яких пенсія може призначатися не з дати звернення, а раніше. Позивачем такі умови дотримані. У зв`язку із встановленням інвалідності вона у тримісячний строк звернулася до пенсійного органу і пенсія, як встановлено судом призначена саме з дати виникнення права на неї, а саме з 08.09.2011, тобто до внесення змін в ст. 28 Закону №1058-IV, яка на момент виникнення права на пенсію передбачала, за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач при призначенні пенсії позивачу помилково застосував норму закону, яка на момент виникнення права на пенсію, в той момент ще не діяла.

Згідно з ст. 58 Конституції України «закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Справа «Стек та інші проти Сполученого Королівства» (заяви №№65731/01 та 65900/01) - в сучасній демократичній державі багато осіб протягом усього свого життя або ж його частини, коли йдеться про засоби для існування, перебувають у повній залежності від виплат за соціальним страхуванням або соціальним забезпеченням. В правових системах багатьох країн визнається, що такі особи потребують певного забезпечення, і відтак для них передбачається, що в разі дотримання умов, за яких вони можуть скористатися цими встановленими для них виплатами, вони автоматично будуть отримувати відповідні виплати.

Справа «Сук проти України» (Заява №10972/05) від 10 березня 2011 року поняття «майно» в першій частині статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Певні інші права та інтереси, що складають активи, наприклад, борги, можуть також вважатися «майновими правами» і, відповідно, «майном» у розумінні цього положення. Держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним (пункти 22, 23).

Враховуючи викладені обставини в сукупності суд приходить до висновку, що відмова відповідача у перерахунку понаднормового стажу позивача у розмірі 1 відсотку розміру пенсії за віком за кожний рік страхового стажу понад 20 років відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка діяла на момент виникнення права на пенсію не відповідає вищезазначеним критеріям, а тому є протиправною.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права.

З огляду на викладене, позовні вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок понаднормового стажу позивача у розмірі 1 відсотку розміру пенсії за віком за кожний рік страхового стажу понад 20 років відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка діяла на момент виникнення права на пенсію.

Щодо вимоги про стягнення різниці між фактично отриманою та перерахованою пенсією за останні 6 місяців, то такі задоволенню не підлягають, оскільки судом не вирішувалося в межах спірних правовідносин питання про виплату позивачу конкретних грошових сум.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задоволити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо перерахунку понаднормового стажу ОСОБА_1 у розмірі 1 відсотку розміру пенсії за віком за кожний рік страхового стажу понад 20 років відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка діяла на момент виникнення права на пенсію.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок понаднормового стажу ОСОБА_1 у розмірі 1 відсотку розміру пенсії за віком за кожний рік страхового стажу понад 20 років відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка діяла на момент виникнення права на пенсію.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя П.І. Салюк