Справа № 280/6029/22
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2024 року справа № 280/6029/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Тарантюк А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року у справі №280/6029/22 (суддя Стрельнікова Н.В.) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Віват Інвест» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Віват Інвест» (далі позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач):

- від 30.11.2021 №, яким позивачу збільшено зобов`язання з податку на додану вартість;

- від 30.11.2021 №, яким позивачу збільшено зобов`язання з податку на прибуток;

- від 30.11.2021 № про нарахування штрафу;

- від 30.11.2021 № в частині нарахування штрафу у розмірі 11200,00 грн.;

-від 01.12.2021 №7, яким позивачу нараховано штраф та пеня з військового збору в частині нарахування штрафу у розмірі 1813,11 грн.,

- від 01.12.2021 №7, яким позивачу нараховані штраф та пеня з податку на доходи фізичних осіб в частині нарахування штрафу в розмірі 14744,91 грн..

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року позовні вимоги були задоволені частково. Так, суд визнав протиправними та скасував:

- податкове повідомлення-рішення № від 30.11.2021р. в частині збільшення суми грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість у загальному розмірі 3203868,75 у тому числі: за основним платежем у розмірі 2563095 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 640773,75 грн;

-податкове повідомлення-рішення № від 30.11.2021 року;

- податкове повідомлення-рішення № від 30.11.2021 в частині нарахування штрафу у розмірі 11200 грн.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, неналежну оцінку доказів, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, відповідач просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом не враховано як належні докази та не проаналізовано інформацію щодо контрагентів позивача: ТОВ « БК Абсолютінвестбуд», ТОВ «Антеа Транс», ТОВ «Будсервісгруп», ТОВ «Халлекс», яка була з`ясована під час перевірки. За позицією контролюючого органу, платником податків не підтверджено фактичне здійснення операцій з надання послуг по виконанню будівельно-монтажних робіт. Господарські операції фактично не відбулися, а первинні документи, надані позивачем під час перевірки, не відповідають дійсності, свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення таких операцій. До виконання робіт залучалися субпідрядники, які в своїй більшості не мали ліцензій на будівництво, не мали у своєму штаті достатньої кількості кваліфікованих працівників. Замовники таких будівельних робіт не підтвердили їх виконання саме підприємствами: ТОВ «БК Абсолютінвестбуд», ТОВ «Антеа Транс», ТОВ «Будсервісгруп», ТОВ «Халлекс». Також відповідач наполягає, що за результатами проведеної перевірки встановлено факти порушення позивачем норм податкового законодавства, які знайшли своє відображення у акті перевірки, позивач не надав достатньо доказів на спростування позиції контролюючого органу, а отже, оскаржені податкові повідомлення-рішення в тому числі і щодо нарахування штрафних санкцій, є правомірними, підстави для їх скасування відсутні.

Позивачем подано письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві позивач стверджує, що погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд повно встановив обставини справи та дав належну оцінку доказам, що подавалися обома сторонами. На думку позивача відсутні підстави для скасування законного рішення суду першої інстанції.

Позивач не оскаржує рішення суду в частині відмови у задоволенні його позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.

Представник позивача прохав залишити скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

З матеріалів справи встановлено, що згідно з вимогами п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст.75, п. 77.1 п. 77.4 ст.77 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI та відповідно до плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання на 2021 рік (вересень 2021), уповноваженими особами ГУ ДПС у Запорізькій області проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ ВІВАТ ІНВЕСТ () за період діяльності з 01.10.2018 по 30.06.2021 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та з 01.10.2018 по 30.06.2021 з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Термін проведення перевірки продовжувався з 11.10.2021 по 25.10.2021 (включно) на підставі наказу Головного управління ДПС у Запорізькій області від 07.10.2021 №2980-п, копію якого вручено під особисту розписку 08.10.2021 головному бухгалтеру ТОВ ВІВАТ ІНВЕСТ.

За результатами перевірки складено акт від 01.11.2021 №10602/08-01-07-01/34501006, який отримано посадовими особами платника податку 01.11.2021.

Не погодившись з висновками та фактами, викладеними в акті документальної планової виїзної перевірки від 01.11.2021 № 10602/08-01-07-01/34501006, позивачем були подані заперечення від 12.11.2021 № 783 (вх. ГУ 15.11.2021 № 93368/6) з долученням копій первинних та інших документів на 55 арк.

Розглянувши заперечення на акт, контролюючим органом повідомлено позивача, що заперечення Комісією враховано частково лише в частині зауважень п. 5 щодо не надання повідомлень за формою № 20-ОПП по договорам з надання послуг з експлуатації спортивного залу від 12.09.2019 № 109/19 та від 01.10.2020 № 105/20, щодо зауважень п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 6, п. 7 та п. 8 - залишаються без задоволення, а висновки акту без змін.

Головним управлінням ДПС на підставі акту перевірки прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- № від 30.11.2021 (форма Р), яким збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток підприємств у загальному розмірі 2627588,00 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 2306785,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 320803 грн;

- № від 30.11.2021 (форма Р), яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 3384282,50 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 2707426 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 676856,50 грн;

- № від 30.11.2021, яким позивачу на підставі п. 120-1.2 ПК України нараховано штраф з ПДВ у сумі 3400 грн. за відсутність реєстрації податкової накладної (форма ПН);

- № від 30.11.2021 (форма ПС), яким позивачу за порушення вимог п. 63.3 ст. 63 ПК України і п. 8.1, 8.4, 8.5 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 19.12.2011 №1588 нараховано штраф в розмірі 16320 грн.

Також, Головним управлінням ДПС прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № 7 від 01.12.2021, яким позивачу за порушення вимог п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, абз. а п. 176.2 ст. 176 ПК України на підставі 125-1.2 ПК України нараховані штраф і пеня з військового збору на суму 3247,35 грн;

- № 7 від 01.12.2021, яким позивачу за порушення п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, абз а п. 176.2 ст. 176 ПК України, на підставі 125-1.2 ПК України нараховані штраф і пеня з податку на доходи фізичних осіб на суму 25442,63 грн.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновку, що контрагенти позивача на момент укладання договорів були зареєстровані в ЄДРПОУ, зареєстровані платниками ПДВ, в єдиному державному реєстрі боржників не обліковувались, справ щодо банкрутств не порушено, в стані припинення чи ліквідації не знаходились. Позивачем податковий кредит сформовано на підставі податкових накладних, зареєстрованих контрагентами в ЄРПН, тобто відповідно до приписів законодавства. Порушення контарагентами позивача податкового законодавства, як то не подання податкових декларацій за 2020, не є підставою для застосування санкцій до позивача. Тому, прийняті 30 листопада 2021 року Головним управлінням ДПС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у загальному розмірі 3203868,75 у тому числі: за основним податковим зобов`язанням у розмірі 2563095 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 640773,75 грн. та податкове повідомлення-рішення № , яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 3384282,50 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 2707426 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 676856,50 грн. підлягають скасуванню як протиправні.

Щодо прийнятого 30 листопада 2021 податкового повідомлення-рішення № в частині нарахування штрафу у розмірі 11200 грн, суд також прийшов до висновку про наявність підстав для його скасування. Суд вказав, що законодавством не встановлений вичерпний перелік об`єктів оподаткування або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які проводиться діяльність. Тобто, не будь-який об`єкт, що був придбаний (проданий) підприємством або взятий (переданий) в оренду, є об`єктом оподаткування або об`єктом пов`язаним з оподаткуванням або через який проводиться діяльність.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив, оскільки прийшов до висновку, що позивачем не надано доказів на спростування висновків контролюючого органу про допущені у перевіряємому періоді порушення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в оскарженій відповідачем частині, з огляду на наступне.

Згідно наданого відповідачем та наявного в матеріалах справи розрахунку визначених спріними податковими повіомленнями-рішеннями зобов`язань (додаток до клопотання відповідача вх. №7163 від 16.02.2023), зобов`язання з податку на прибуток повністю, а зобов`язання з податку на додану вартість частково були визначені позивачу по взаємовідносинам з такими контрагентами: ТОВ БК АБСОЛЮТІНВЕСТБУД (), ТОВ АНТЕА ТРАНС (), ТОВ БФ БУДСЕРВІСГРУП () та ТОВ ХАЛЛЕКС (), яких залучено у якості субпідрядників з виконання будівельно-монтажних робіт.

За висновками відповідача, викладеними в акті первірки щодо ТОВ БК АБСОЛЮТІНВЕСТБУД (), цього контрагента залучено у якості субпідрядника з виконання будівельно-монтажних робіт на будмайданчиках ТОВ ШАХТА СВЯТО-ПОКРОВСЬКА № 3 () та ТОВ ВЕРТИКАЛЬ-ІНВЕСТ () на об`єкти АТБ. З періоду державної реєстрації (15.11.2018) по теперішній час зазначене підприємство подано до контролюючого органу за місцем обліку лише фінансовий звіт (баланс 31.12.2019), у якому відображено показник рядка 1165 Грошові кошти та їх еквіваленти, податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку Форма № 1 ДФ взагалі не подавались, у жовтні та листопаді 2020 подано повідомлення про прийняття працівника на роботу, згідно яких 01.09.2020 прийнято 12 осіб та 02.11.2020 10 осіб, усі 22 особи є підприємці фізичні особи та основний вид діяльності яких комп`ютерне програмування. Згідно отриманих з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України відомостей про нараховані та виплачені доходи встановлено, що заробітна плата відповідних 22 громадянам на ТОВ БК АБСОЛЮТІНВЕСТБУД не нараховувалась та не виплачувалась (за відсутності подання податкових розрахунків), деякі з них отримували дохід на інших підприємствах, а по решті взагалі відсутня інформація про доходи. За ТОВ БК АБСОЛЮТІНВЕСТБУД обліковується розбіжність з податкового кредиту у сумі 1,5 млн. грн. та податкових зобов`язань - 0,3 млн. грн. Причиною виникнення відповідних розбіжностей є неподання податкових декларацій з ПДВ до контролюючого органу за місцем обліку за червень вересень 2020 та недекларувань контрагентами податкових зобов`язань. Згідно ЄРПН встановлено, що ТОВ БК АБСОЛЮТІНВЕСТБУД на об`єкти будівництва ТОВ ШАХТА СВЯТО-ПОКРОВСЬКА № 3 залучено ТОВ БРЕЙЗЕН ГЛОУБ () у якого відсутні відповідна ліцензія для будівництва (дані офіційного порталу єдиної державної електронної системи у сфері будівництва), фінансова та податкова звітність.

Щодо ТОВ АНТЕА ТРАНС () відповідач зазначає, що вказаного контрагента залучено як субпідрядника з виконання будівельно-монтажних робіт на будмайданчиках ТОВ ШАХТА СВЯТО-ПОКРОВСЬКА № 3 () та АТ МОТОР СІЧ (), замовником, яких було ТОВ СПІВДРУЖНІСТЬ АВІА БУД (). Податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку Форма № 1 ДФ та фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва (баланс) з моменту взяття на облік до контролюючого органу ТОВ АНТЕА ТРАНС не надавались. Згідно поданого 26.08.2020 повідомлення про прийняття працівника на роботу встановлено, що 01.07.2020 прийнято на роботу 7 осіб, усі 7 осіб є підприємці фізичні особи та основний вид діяльності яких комп`ютерне програмування, з 7 осіб 1 особа також в 2020 році була оформлена ТОВ БК АБСОЛЮТІНВЕСТБУД. За ТОВ АНТЕА ТРАНС обліковується розбіжність з податкового кредиту у сумі 3 908 129 грн. та податкових зобов`язань 45 350 грн. Згідно аналізу даних ЄРПН встановлено, що ТОВ АНТЕА ТРАНС на об`єкти будівництва ТОВ ШАХТА СВЯТО-ПОКРОВСЬКА № 3 та АТ "МОТОР СІЧ" залучено ТОВ ФОРТЕР МАКС (), основним придбанням якого є насіння соняшнику, напої (фанта, кока-кола), сухарики, чіпси та інше, ліцензія для будівництва відсутня (дані офіційного порталу єдиної державної електронної системи у сфері будівництва).

Щодо ТОВ БФ БУДСЕРВІСГРУП () відповідач зазначає, що вказаного контрагента залучено у якості субпідрядника з виконання будівельно-монтажних робіт на будмайданчиках ПАТ ЗАПОРІЖСТАЛЬ (). Останній фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва (баланс) подано ТОВ БФ БУДСЕРВІСГРУП до контролюючого органу за І квартал 2019, згідно якого встановлено, що у суб`єкта господарювання відсутні основні засоби та запаси. Середня кількість працівників, осіб згідно даних фінансового звіту становила 19 осіб. Податкові розрахунки Форма № 1 ДФ за 2019 рік подано лише за І квартал 2019 та ІІ квартал 2019, згідно яких встановлено, що у штаті підприємства обліковувалось 20 осіб.

Згідно отриманих з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України відомостей про нараховані та виплачені доходи по 19 громадян встановлено наступні факти: - усі 19 громадян отримували дохід на ТОВ БФ БУДСЕРВІСГРУП за ознакою доходу 101 лише з 01.01.2019 по 30.06.2019; - усі 19 громадян з 01.07.2019 були працевлаштовані на інших підприємствах або взагалі були офіційно не працевлаштовані, тобто відсутня інформація про отримані доходи. Договір субпідряду на будівельно-монтажні, пусконаладочні роботи та акти підряд здачі-прийняття виконаних робіт складено з ТОВ БФ БУДСЕРВІСГРУП з 15.07.2019 по 30.07.2019. Директор ТОВ БФ БУДСЕРВІСГРУП Іванін Є.В. отримував дохід на цьому підприємстві по 30.06.2021 та в аналогічний період часу був також працевлаштований на ТОВ ІНТЕРОКО (). До ТОВ ІНТЕРОКО направлено запит з проханням повідомити про форму працевлаштування ОСОБА_1 , але відповіді не отримано. За ТОВ БФ БУДСЕРВІСГРУП () обліковується розбіжність з податкового кредиту у сумі 25,5 млн. грн., у зв`язку з відсутністю декларувань податкових зобов`язань постачальниками. Згідно аналізу даних ЄРПН встановлено, що ТОВ БФ БУДСЕРВІСГРУП на об`єкти будівництва ПАТ ЗАПОРІЖСТАЛЬ залучено ТОВ АСТЕР ФОКС () основним придбанням якого є пшениця 3 кл, реконструкція, ліцензія для будівництва відсутня. Згідно ЄРПН встановлено, що по ланцюгу залучено трьох суб`єктів господарювання, а саме ТОВ СМОУКСТАР КОРПОРЕЙТ (), ТОВ РАНГ ГРУП () та ТОВ КИЇВСЬКА БІОЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ () у яких відсутня ліцензія на будівництво, основне придбання яких є сигарети та продукти та у яких обліковуються значні розбіжності з податкового кредиту та податкових зобов`язань. Згідно ЄРПН встановлено, що націнка на субпідрядні послуги по ланцюгу до ТОВ ВІВАТ ІНВЕСТ становить від 1250% до 3574%.

Також, у акті перевірки відображено (зафіксовано) факт, що ТОВ БК АБСОЛЮТІНВЕСТБУД (), ТОВ АНТЕА ТРАНС () та ТОВ ХАЛЛЕКС () залучались для виконання аналогічних робіт на аналогічному об`єкті будівництва, замовником якого було ТОВ ШАХТА СВЯТО-ПОКРОВСЬКА № 3.

Щодо взаємовідносин з ТОВ ТК АРНЕЖ (), відповідач зазначив, що ТОВ ВІВАТ ІНВЕСТ мало взаємовідносини з ТОВ ТК АРНЕЖ () з придбання будівельних матеріалів. На підтвердження факту транспортування надано товарно-транспортні накладні, за якими встановлено, що частину будматеріалів перевезено транспортом ТОВ ТК АРНЕЖ перевезення здійснено автомобілем Камаз 65201 номерний знак НОМЕР_1 , пункт навантаження м. Маріуполь, вул. Таганрозька, 41, у графі ТТН водій зазначено ОСОБА_2 . Протягом 2019 року ТОВ ТК АРНЕЖ подано лише один розрахунок Форма № 1 ДФ за ІІ квартал 2019 року та встановлено, що протягом квітня-червня 2019 у штаті ТОВ ТК АРНЕЖ гр. ОСОБА_2 не працював, про працевлаштування відповідного громадянина протягом липня-вересня 2019 року не встановлено, оскільки також не подавалися повідомлення про прийняття працівника на роботу. Згідно інформаційних баз ДПС України встановлено відсутність об`єктів оподаткування за ТОВ ТК АРНЕЖ Камаз 65201 номерний знак НОМЕР_1 та склад (ангар та інше) за адресою м. Маріуполь, вул. Таганрозька, 41. Згідно даних інформаційних ресурсів ЕДР МВС автомобіль з номерним знаком НОМЕР_1 до 30.08.2019 номерний знак НОМЕР_2 належав гр. ОСОБА_3 .. Іншу переважну частину будматеріалів перевезено автомобільним транспортом ТОВ ВІВАТ ІНВЕСТ. Перевіркою актів списання пального встановлено, що пальне списується в рази менше, ніж відстань між м. Запоріжжя та м. Маріуполь.

Пунктами 44.1 та 44.2 ст. 44 ПК України, зокрема, передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно з пунктами 198.1, 198.2, 198.3, 198.5 та 198.6 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з положеннями п. 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пунктів 201.1, 201.7 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до абзаців 5, 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Для податкового обліку значення має саме факт поставки тим постачальником, який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження задекларованих сум податкового кредиту (податкових зобов`язань).

Якщо задекларована господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

У свою чергу, необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їхнього реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника з метою штучного створення умов для формування податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку.

Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права на формування відповідних сум податкового кредиту та витрат виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.

Водночас, наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв`язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту та витрат, зокрема, це: не пов`язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності); фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій; видача податкової накладної особою, яка не є платником податку на додану вартість; відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів.

Первинні документи, надані позивачем на спростування доводів контролюючого органу, не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Предмет наведених вище господарських операцій позивача відповідає видам його господарської діяльності.

Посилання контролюючого органу на відсутність у контрагентів позивача основних фондів чи достатніх трудових ресурсів не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань чи відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності. Наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладеним ним договорам.

Позивач, як платник податку, не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками робіт чи послуг у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності та податкового законодавства, а тому не повинен зазнавати негативних наслідків за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів.

Платник податків, який придбав послуги чи роботи в особи, що порушує вимоги податкового законодавства, не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію та не знав про певні порушення правил ведення господарської діяльності та оподаткування своїм контрагентом або постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 27.01.2020 у справі №2040/5325/18.

Суд встановив, що контрагенти позивача на момент укладання договорів були зареєстровані в ЄДРПОУ, зареєстровані платниками ПДВ, в єдиному державному реєстрі боржників не обліковувались, справ щодо банкрутств відносно них не порушено, в стані припинення чи ліквідації не знаходились.

Договори про надання послуг (виконання робіт) були підписані особами, які зазначені керівниками підприємств (товариств) в ЄДРПОУ. Позивачем податковий кредит сформовано на підставі податкових накладних, зареєстрованих контрагентами в ЄРПН, тобто відповідно до приписів законодавства.

Порушення контрагентами позивача податкового законодавства, як то не подання податкових декларацій за 2020 не є підставою для застосування санкцій до позивача.

Відповідач у акті перевірки зазначає, що деякі контрагенти не надавали податкові розрахунки Форми 1ДФ та фінансові звіти. В той же час, контрагентами позивача могли бути укладені цивільно-правові угоди з громадянами на виконання певних робіт.

Відмови ТОВ Шахта Світо-Покровська №3 та ПАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» в наданні інформації на запит ДПС не є доказом невиконання контаргентами позивача робіт.

Щодо доводів про наявність кримінальних проваджень, то відповідачем не надано суду доказів того, що зазначені факти мають відношення до господарських відносин між позивачем та вказаними контрагентами. Крім того, у кримінальних провадженнях відсутні обвинувальні вироки. Доказів зворотнього відповідачем суду не надано.

Щодо посилань відповідача в акті перевірки на відсутність належного підтвердження транспортування товару від ТОВ «Торгова компанія Арнеж».

Позивач надав пояснення, що відповідно до п. 2.4 договору поставки №1 від 15.07.2019 датою передачі товару вважається дата оформлення відповідної видаткової накладної. ТОВ Віват Інвест іноді отримувало товар по видатковим накладним на підставі договору поставки №1 від 15.07.2019 і передавало його на зберігання по актам приймання-передачі ТОВ «Торгова компанія Арнеж» на підставі договору зберігання. В подальшому цей товар ТОВ «Віват Інвест» на підставі актів приймання-передачі забирало, товар перевозили у м. Запоріжжя. Тому частина видаткових накладних оформлена раніше товарно-транспортних накладних. При оформленні документів щодо транспортування товару від ТОВ «Торгова компанія Арнеж» працівником позивача була допущена помилка, а саме: не була врахована додаткова угода №2 від 16.07.2019 до договору поставки №1 від 15.07.2019. Саме через це в документах помилково склад постачальника був вказаний м.Маріуполь замість м. Мелітополь. Відстань між м. Запоріжжя і м. Мелітополь відповідає відстані, вказаній в шляхових листах і актах списання пального. В шляхових листах, що складені головним механіком позивача адеса складу ТОВ «Торгова компанія Арнеж» вказана правильно. Перевезення товару за договором поставки №1 від 15.07.2019 здійснювалось автомобільним транспортом ТОВ «Торгова компанія Арнеж», а саме: автомобілем Камаз 65201 номерний знак НОМЕР_1 і автомобільним траспортом ТОВ «Віват Інвест». В акті перевірки у зв`язку із відсутністю в формах №20-ОПП автомобілю Камаз і зазначення розташування складу у м. Маріуполь ДПС робить висновок про відсутність у ТОВ «Торгова компанія Арнеж» таких об`єктів оподаткування. Однак, неподання підприємством віповідної інформації до органів ДПС не є тотожним відсутності відповідних об`єктів.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем надано достаньо доказів на спростування висновків відповідача в цій частині, відповідач зі свого боку не довів правомірність податкового повідомлення-рішення № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у загальному розмірі 3203868,75 у тому числі: за основним податковим зобов`язанням у розмірі 2563095 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 640773,75 грн. та податкового повідомлення-рішення № , яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 3384282,50 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями у розмірі 2707426 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 676856,50 грн., і суд обгрунтовано їх скасував в цій частині.

Щодо правомірності прийнятого 30 листопада 2021 року Головним управлінням ДПС у Запорізькій області податкового повідомлення-рішення № в частині нарахування штрафу у розмірі 11200 грн.

Рішення було прийнято за порушення позивачем вимог п. 63.3 ст. 63 ПК України і п. 8.1, 8.4, 8.5 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 19.12.2011 №1588 та у зв`язку з тим, що, на думку відповідача, позивач не вказав в повідомленні за формою №20-ОПП 16 найменувань майна.

Позивач згоден з порушенням лише в частині 5 видів майна з 16 наведених контролюючим органом, та не погоджується з іншими.

Відповідно до п. 63.3. ст. 63 ПК України, з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Отже, не все рухоме або нерухоме майно підприємства (власне або орендоване) є таким, що у зв`язку з ним у підприємства виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти мають бути визначені у кожному розділі ПК України. Наприклад, вони мають бути названі у статті 265 ПК України, як об`єкти, з яких може сплачуватися податок на майно (нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, транспортний податкок, плата за землю) або у іншому розділі ПК України.

Законодавством не визначений чіткий вичерпний перелік об`єктів оподаткування або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням, або через які проводиться діяльність. Отже, не можна стверджувати, що будь-який об`єкт, що був придбаний (проданий) підприємством або взятий (переданий) в оренду, є об`єктом оподаткування або об`єктом, пов`язаним з оподаткуванням або через який проводиться діяльність. В кожному конкретному випадку має аналізуватися чи основний засіб, інші ТМЦ є таким об`єктом чи ні.

На стр. 151-121 акту перевірки під номерами 1-22 як доказ наявності порушення п. 63.3 ст. 63 ПК України, наведений перелік договорів оренди, купівлі-продажу, надання послуг (в більшості випадків без зазначення об`єкта, що може на думу перевіряючих бути об`єктом оподаткування або об`єктом, який пов`язаний з оподаткуванням, або через який проводиться діяльність і чому).

В акті перевірки контролюючим органом не аргументовано, чому саме перелічені на стр. 115-122 акту договори створюють об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність, і які саме податки і збори виникають у зв`язку з переліченими договорами; перелічуються як об`єкти договори з надання послуг.

Частина ТМЦ взагалі є інвентарем, при використанні якого не виникають обов`язки зі сплати податків і зборів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не доведено правомірність спірного податкового повідомлення-рішення № від 30.11.2021 в частині нарахування штрафу в розмірі 11200 грн, а тому воно в цій частині підлягало скасуванню.

Інші доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі стосуються правомірності нарахування позивачу зобов`язань та штрафних санкцій податковими повідомленнями-рішеннями, в скасуванні яких суд відмовив позивачу. Позивач не оскаржив рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, а відповідач оскаржує рішення суду в частині, яким задоволено позов позивача.

В межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскарженого рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись п.1ч.1 ст.315, ст.316, ст.ст.322, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року у справі №280/6029/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак