Справа № 300/946/24
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2024-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про забезпечення позову
"09" лютого 2024 р. Справа № 300/946/24
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Могила А.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого дії адвокат Свирида Галина Степанівна, про забезпечення позову в справі за його позовом до Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 , в інтересах якого дії адвокат Свирида Галина Степанівна, звернувся в суд із адміністративним позовом до Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною бездіяльність щодо невчинення дій для закінчення виконавчого провадження №62357650; зобов`язання закінчити виконавче провадження №62357650, припинення чинності арешту майна та коштів боржника, скасування інших заходів примусового виконання рішення.
Вирішуючи питання про наявність обставин, що дають підстави для забезпечення позову, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною 2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Далі державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору від 12.09.2019 №60030486. Згодом 16.06.2020 відкрито виконавче провадження №62357650 з виконання постанови №60030486 від 12.09.2029.
У межах виконавчого провадження №62357650 державним виконавцем прийнято:
-03.12.2020 постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;
-16.02.2021 постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна, що належить боржнику;
-16.02.2021 постанову про арешт грошових коштів, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови;
-10.05.2023 постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Частиною 1 ст.151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено види забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.2 ст.151 Кодексу).
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.
В позовній заяві представник позивача вказує, що по суті в даному випадку має місце незаконне подвійне стягнення за одним і тим же виконавчим документом.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Як зазначалося судом вище, відповідач здійснює заходи примусового виконання у виконавчому провадженні №62357650 шляхом звернення стягнення на заробітну, безумовне списання коштів з арештованих банківських рахунків, залишає чинними накладені арешти на майно та кошти.
Частиною 1 ст.151 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Враховуючи те, що державним виконавцем у межах виконавчого провадження зі стягнення виконавчого збору, стосовно позивача проводяться виконавчі дії, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та може призвести до негативних фінансових наслідків для заявника, а тому сукупність наведених обставин вказує на існування об`єктивної необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за постановою №62357650.
При вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти та дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №62357650 на підставі виконавчого документа - постанови про стягнення з боржника виконавчого збору №60030486 від 12.09.2019, буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
Зважаючи на те, що саме подання адміністративного позову, а також відкриття провадження у справі не зупиняють дій та рішень суб`єкта владних повноважень, то суд, відповідно до статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, в порядку забезпечення позову може ухвалою застосувати відповідні заходи забезпечення позову.
Відповідно до пункту 5 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України суд постановляє ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позву є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.
Керуючись статтями 150, 151, 152, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
Заяву про забезпечення позову задовольнити.
Виконання ухвали з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.