Справа № 367/3621/21
Суддя: Карабаза Н. Ф.
Дата ухвалення: 2023-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/3621/21
Провадження №2-а/367/72/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

07 грудня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області в складі

судді Карабаза Н.Ф.,

за участю секретаря Шемігон В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Ірпінської міської ради, третя особа: інспектор ювенальної превенції Бучанського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області Коваль Олеся Миколаївна про визнання протиправною та скасування постанови засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради,

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище адміністративний позов, який позивач мотивує тим, що постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради від 28.04.2021 справа № 157 на неї за скоєне правопорушення, передбачене ст. 156 КУпАП, накладено штраф в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 6800,00грн. У зазначеній постанові вказано, що 08.04.2021 року вона у АДРЕСА_1 порушила вимоги cт. 156 КУпАП правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: перебуваючи на своєму робочому місці в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 (ФОП ОСОБА_2 ), здійснила продаж слабоалкогольного напою Garage 4,6 % спирту неповнолітній особі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає постанову такою, що прийнята з порушенням чинного законодавства, а отже підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення, з наступних підстав. Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 156 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною нормою наступає виключно у випадку продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років. Продаж, у даному випадку, слабоалкогольного напою передбачає передачу продавцем за кошти, особі, яка не досягла 18 років зазначеного товару. Вжиття особою, яка не досягла 18 років, дій направлених на купівлю слабоалкогольного напою, без вжиття з боку продавця дій направлених на передачу напою, а саме прийняття оплати та видачі розрахункового документу (чеку) не тягнуть за собою адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП. Як вона вказала у письмових поясненнях долучених до протоколу про адміністративне правопорушення серія АРП18 № 510611, а також наданих 28.04.2021 усно на засіданні адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради, вона не здійснювала реалізацію неповнолітній особі слабоалкогольного напою Garage. Неповнолітня особа самостійно взяла із холодильника розміщеного в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 (ФОП ОСОБА_2 ) слабоалкогольний напій Garage, після чого поставила його на прилавок і поклала купюру номіналом 50,00 грн. на прилавок. Проте, вона не здійснила дій направлених на продаж слабоалкогольного напою, особі, яка не досягла 18 років, а саме не прийняла оплату та не віддалі решту з 50,00 грн. Таким чином, в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. Не дивлячись на вказане, відразу до приміщення в магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 (ФОП ОСОБА_2 ) зайшли співробітники Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, які й склали протокол про адміністративне правопорушення серія АРП18 № 510611 відносно неї. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і відеозйомки, відеозапису.Звертає увагу, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших показів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 (ФОП ОСОБА_2 ), у відповідності до вимог Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг використовується РРО (реєстратор розрахункових операцій). Тому належним та допустимим доказом реалізації неповнолітній особі слабоалкогольного напою Garage може бути виключно розрахунковий документ чек. Проте в матеріалах справи, документ, який підтверджує, факт продажу (реалізації) слабоалкогольного напою Garage неповнолітній особі відсутній. Зазначені факти, залишені поза увагою, адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради та свідчать, що в її діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. Так, як оскаржувана постанова була прийнята 28.04.2021 за її участі, разом з тим, в той же день не була вручена. Оскаржувана постанова була отримана поштовим зв`язком 07.05.2021, що підтверджується відміткою працівника поштового відділення на конверті. На офіційному сайті Укрпошти розміщено інформацію, що поштове відправлення вручено 13.05.2021. Таким чином, вважає, що строк на оскарження постанови засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради від 28.04.2021 справа № 157, пропущено з поважних причин. Просить суд поновити строк на оскарження постанови засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради від 28.04.2021 року справа № 157. Визнати протиправною та скасувати постанову засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради від 28.04.2021 справа № 157, якою на ОСОБА_1 накладено штрафну санкцію у розмірі чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 6800,00 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити відносно ОСОБА_1 провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. Стягнути судові витрати по справі: сплачений судовий збір в розмірі 460,80грн та витрати на правову допомогу в розмірі 5000грн. з відповідача на її користь.

Відповідач по справі подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає, вважає позов необґрунтованим та не вбачає порушення чинного законодавства. Відповідно до ст. 218 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 156 цього Кодексу. 15.04.2021 року до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради від відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія АПР 18 № 510611 від 08.04.2021 р. на гр. ОСОБА_1 . Згідно протоколу складеного інспектором сектору ювенальної превенції Бучанського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області Коваль Олесею Миколаївною - Кушнір Любов Василівна у АДРЕСА_1 порушила вимоги ст. 156 КУпАП правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: перебуваючи на своєму робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ФОП - ОСОБА_2 ) здійснила продаж слабоалкогольного напою «Garage» 4.6 % спирту неповнолітній особі - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 були роз`яснені її права відповідно до статті 268 КУпАП та вручено екземпляр протоколу, про що свідчить її особистий підпис в протоколі. З метою повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи на адресу - АДРЕСА_2 направлено лист рекомендованим відправленням через відділення ПАТ «Укрпошта», розташоване за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Соборна, 98 від 19.04.2021 р. №01-24/1492/50 з проханням з`явитися на засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради, яке відбудеться 28.04.2021 року о 10.00 в актовій залі виконавчого комітету Ірпінської міської ради за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Шевченка, 2-а. 28.04.2021 року о 10:00 год в актовій залі виконавчого комітету Ірпінської міської ради відбулось засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради Кушнір Любов Василівна брала участь у засіданні адміністративної комісії. При розгляді адміністративної справи комісією було досліджено матеріали справи та встановлено, що 08.04.2021 р. ОСОБА_1 АДРЕСА_1 порушила вимоги ст. 156 КУпАП правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: перебуваючи на своєму робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (ФОП - ОСОБА_2 ) здійснила продаж слабоалкогольного напою «Garage» 4.6 % спирту неповнолітній особі - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи характер вчиненого правопорушення, передбаченого ст. 156 КУпАП, керуючись ст. ст. 23, 24, 33, 156, 218, 284 КУпАП, Положенням про адміністративні комісії від 09.03.1988 року № 5540-ХІ, адміністративною комісією при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради було винесено постанову № 157 від 28.04.2021 р. та вирішено застосувати до ОСОБА_1 за скоєння правопорушення передбаченого ст. 156 КУпАП, штраф в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 6800 грн. Порядок оголошення постанови по справі про адміністративне правопорушення і вручення копії постанови передбачено статтею 285 КУпАП в якій зазначається, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Про результати засідання адміністративної комісії позивач був повідомлений належним чином рекомендованим відправленням (через відділення ПАТ «Укрпошта», розташоване за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Соборна, 98) від 28.04.2021 р. вих. № 01-24/1623/50. Вказана постанова адміністративної комісії виконавчого комітету Ірпінської міської ради відповідає вимогам чинного законодавства України. За змістом пункту першого ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт наданих послуг виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідач не отримував жодних підтверджуючих документів про витрати позивачем на правову допомогу. Для того, щоб відшкодувати витрати на правничу допомогу, учасник справи, перш за все, у першій поданій ним заяві по суті справи (для позивача - це позовна заява,) повинен передбачити попередній розрахунок розміру витрат на правничу допомогу, в якому описати детально прогнозовані витрати на правничу допомогу. Для підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). У такому випадку важливо, щоб договір про надання правничої допомоги був з прозорим ціноутворенням, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката. Адвокат повинен також надати детальний опис виконаних робіт. Ірпінська міська рада вважає, що вказана вище сума є не співрозмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову. В прохальній частині позовної заяви позивач вказав стягнути з адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради судовий збір та витрати на правову допомогу. Крім того, адміністративна комісія - це колегіальний орган, який утворюється при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради для розгляду і вирішення справ про адміністративні правопорушення. Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради не є окремою юридичною особою, не є платником податків та не має рахунків в банках. Основною ознакою, яка ідентифікує юридичну особу є ідентифікаційний код юридичної особи (ЄДРПОУ), який зазначається на статутних та реєстраційних документах та печатці, є обов`язковим для зазначення на платіжних документах. Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради не має ЄДРПОУ. На підставі вище викладеного адміністративна комісія виконавчого комітету Ірпінської міської ради не вбачає в своїх діях порушення чинного законодавства так як у своїй діяльності забезпечує неухильне дотримання норм, які висвітлені в Кодексі України про адміністративні правопорушення, Положенні про адміністративні комісії від 09.03.1988 року № 5540/ХІ. Просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради № 157 від 28.04.2021 р. Судові витрати покласти на позивача.

Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Гапон С.В. через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримає та просить задовільнити позов в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не забезпечив явку свого представника, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без участі сторони, врахувати відзив у справі від 10.06.2021 року № 01-20/2200 та відмовити у задоволенні позовної заяви.

Третя особа: інспектор ювенальної превенції Бучанського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області Коваль Олеся Миколаївна в судове засідання не з`явилася про час та місце повідомлена належним чином.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.

Згідно ст.38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР, зі змінами та доповненнями, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, б) делеговані повноваження: 4) розгляд справ про адміністративні правопорушення, віднесені законом до їх відання; утворення адміністративних комісій та комісій з питань боротьби зі злочинністю, спрямування їх діяльності.

Згідно ст. 51 вказаного Закону виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень є виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року наданого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у АДРЕСА_1 .

08.04.2021 року інспектором сектору ювенальної превенції Бучанського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області Коваль Олесею Миколаївною відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 було складено протокол серії АПР 18 № 510611 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП, з його змісту вбачається, що 08.04.2021 року близько 19год. 25хв. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 . в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ФОП - ОСОБА_2 ) здійснила продаж слабоалкогольного напою «Garage» 4.6 % спирту неповнолітній особі, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП. Також в протоколі міститься інформація, про те, що потерпілі відсутні, матеріальної шкоди не заподіяно, при складанні протоколу поняті відсутні особистий огляд ОСОБА_1 не проводився, речі не вилучалися, до протоколу додані пояснення особи яка притягається до відповідальності.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

28.04.2021 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Ірпінськї міської ради відносно гр. ОСОБА_1 було винесено постанову № 157 про накладення адміністративного стягнення, з якої вбачається, що при розгляді адміністративної справи комісією було досліджено матеріали справи та встановлено, що 08.04.2021 р. ОСОБА_1 АДРЕСА_1 порушила вимоги ст. 156 КУпАП правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: перебуваючи на своєму робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ФОП - ОСОБА_2 ) здійснила продаж слабоалкогольного напою «Garage» 4.6 % спирту неповнолітній особі - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Враховуючи характер вчиненого правопорушення, передбаченого ст. 156 КУпАП, керуючись ст. ст. 23, 24, 33, 156, 218, 284 КУпАП, Положенням про адміністративні комісії від 09.03.1988 року № 5540-ХІ, адміністративною комісією при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради було винесено постанову № 157 від 28.04.2021 р. та вирішено застосувати до ОСОБА_1 за скоєння правопорушення передбаченого ст. 156 КУпАП, штраф в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 6800 грн.

Встановлено, що під час винесення вищевказаної постанови, адміністративною комісією при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради було досліджено протокол про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 510611 від 08.04.2021 року, письмові пояснення гр. ОСОБА_1 від 08.04.2021 року, пояснення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.04.2021 року.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

За приписами ч. 1 ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 2 ст. 156 цього Кодексу.

Тобто, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі щодо накладення адміністративного стягнення за порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати, зокрема, уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції (стаття 156), тому, посадова особа сектору ювенальної превенції Бучанського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області інспектор Коваль Олесею Миколаївною, мала право складати протокол про адміністративні правопорушення, передбачене зокрема ч. 2 ст. 156 КУпАП.

У ході складення матеріалів про адміністративні правопорушення та прийняття постанови за результатами даних матеріалів органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи згідно з приписами ст.19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто будь-яке відхилення або недотримання передбаченого законом (підзаконним) актом встановленого порядку дій органами державної влади, може призвести до порушення законних прав громадян під час вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Крім того, за змістом п. 3 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до ч. 1 статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , доказів належного повідомлення позивача про розгляд справи не надала, водночас, розгляд справи Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради було проведено за участі позивача ОСОБА_1 , чим не порушено її право на захист, тобто на участь у розгляді адміністративної справи.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п.7 Постанови пленуму Верховного Суду України №6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Частиною другою статті 156 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, що тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 156 КУпАП, потребує умисної форми вини особи, коли, відповідно до положень статті 10 КУпАП, особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.156 КУпАП полягає у порушенні працівником підприємства (організації) правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, зокрема, продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, особі, яка не досягла 18-річного віку.

Суб`єктом зазначеного правопорушення є працівник підприємства (організації) торгівлі.

Фактом продажу алкогольних та тютюнових виробів є касовий чек, який видається кожному без винятку покупцеві, на чому акцентує увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 23.04.2019 (справа Ж1/81171217/16 адміністративне провадження №К//18).

Дослідивши протокол серії АПР 18 № 510611 про адміністративне правопорушення від 08.04.2021 року, складений інспектором сектору ювенальної превенції Бучанського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області Коваль Олесею Миколаївною, відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.156 КУпАП, судом встановлено, що під час складення протоколу гр. ОСОБА_1 було роз`яснено її права та обов`язки передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що свідчить її підпис у протоколі. Крім того, протокол містить письмові пояснення останнього: «в магазин зайшли дві дівчини, одна з них запитала чи можна купити напій «Гараж», сказала так, але потім запитала чи є їй 18 років на що вона відповіла так. В розмову втрутилася інша дівчина і запитала чого я продаю неповнолітній? Та викликала працівників поліції. Однак продажу не було. Дівчина тільки принесла бутилку «Гараж» на прилавок, грошей в неї я не брала.» Також, вказано, що до протоколу додаються копії документів, екземпляр протоколу вручено ОСОБА_1 08.04.2021р.

Разом з тим, у вказаному протоколі не зазначено інформації про вилучення пляшки слабоалкогольного напою «Гараж» та про наявність фіскального чека, що підтверджував би продаж вказаного товару.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.265 КУпАП речі і документи, що є безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1,234-2,244-4,262, 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Про вилучення речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення, про огляд речей або адміністративне затримання.

З протоколу серії АПР 18 № 510611 про адміністративне правопорушення від 08.04.2021 вбачається, що речові докази не вилучалися, а вданому випадку безпосереднім об`єктом правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП є пляшка слабоалкогольного напою «Гараж» вмістом спирту 4,6%, яка всупереч зазначеній вимозі закону працівником поліції вилучена не була.

Крім того, у протоколі у порушення вимог ст. 256 КУпАП не зазначаються відомості неповнолітньої особи, ОСОБА_3 , 2005 року народження пояснення якої наявні в матеріалах справи, та не вказано дату і час здійснення розгляду справи Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради, а зазначено Гостомельську селищну раду, як орган, що буде розглядати дану адміністративну справу.

Також, протокол не містить вказівки, яким конкретно законодавством (нормативно-правовим актом із посиланням на пункт, частину, статтю) передбачена заборона щодо продажу алкогольних напоїв неповнолітнім, у той час як ч. 2 ст. 156 КУпАП лише встановлює відповідальність за такі дії.

Так само відповідний нормативно-правовий акт не зазначається в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , в якій адміністративна комісія при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради фактично вдається до цитування протоколу без опису обставин, які були встановлені безпосередньо адміністративною комісією під час розгляду справи, у зв`язку з чим постанова не відповідає вимогам щодо її змісту, викладеним у ст. 283 КУпАП.

Отже, враховуючи вищевикладене, щоб протокол був належним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення він має містити всі відомості, які ідентифікують обставини правопорушення, однак, протокол серії АПР 18 № 510611 про адміністративне правопорушення від 08.04.2021, складений інспектором сектору ювенальної превенції Бучанського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області Коваль Олесею Миколаївною усіх відомостей не містить.

Відповідач, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, надано належним чином завірені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , а саме: постанову засідання адміністративної комісії при виконавчому комітету Ірпінської міської ради від 28.04.2021 року справи № 157, протокол серії АПР 18 № 510611 про адміністративне правопорушення від 08.04.2021, копію паспорту ОСОБА_1 та ідентифікаційного коду, копія свідоцтва платника єдиного податку ОСОБА_2 , копія виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, пояснення від 08.04.2021 року ОСОБА_1 , пояснення від 08.04.2021 року ОСОБА_3 , рапорт інспектора ЮП капітана поліції Коваль О.М.

В письмових поясненнях неповнолітньої ОСОБА_3 від 08.04.2021 зазначено, що 08.04.2021 року близько 19:25год зайшла до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у АДРЕСА_1 взяла з холодильника слабоалкогольний напій «GARAGE» та пішла до продавчині щоб розрахуватися. Дала продавчині гроші, і як тільки вона їх взяла, почула, що позаду неї дівчина щось говорить. Коли повернулася то вияснилося, що дівчина зробила зауваження продавчині, що та не перевірила документ у неї, в результаті чого вона і викликала поліцію»

Однак, при розгляді справи Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради не перевірено, з якою метою слабоалкогольний напій купувався неповнолітньою, відсутні відомості про те, де знаходився цей слабоалкогольний напій на час прийняття рішення у справі про адміністративне правопорушення, а також не вияснено, чому в справі відсутні пояснення свідка та в протоколі не міститься жодної інформації про свідка, не вияснено причетність до вказаних дій працівників правоохоронних органів, а отже не перевірено, чи була наявна провокація вчинення адміністративного правопорушення, неповнолітня ОСОБА_3 на засідання комісії не викликалася та її пояснення в присутності законного представника не заслуховувалися.

Щодо рапорту інспектора ЮП капітана поліції Коваль О., як доказу вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення слід зазначити, що у ньому викладені обставини вчиненого правопорушення, проте, відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16а, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень за відсутності інших належних доказів підтвердження вчинення правопорушення.

При цьому, як вбачається з рапорту, невідомо де взявся працівник поліції, можна прийти до висновку, що був поряд із магазином, позаяк у матеріалах справи відсутні рапорт або відомості зі служби «102» про джерело отримання інформації про вчинене правопорушення, так само як і відомості про те, як працівники поліції опинилися на місці подій, відомості щодо притягнення неповнолітнього та його батьків до відповідальності та вказані обставини не були перевірені адміністративною комісією та їм не було надано належної правової оцінки, зокрема, не надано оцінки усім доказам та не спростовано заперечення позивача.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

В розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а).

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (постанова ВС від 27.06.2019 у справі №560/751/17).

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного суду від 14.05.2020, №240/12/17).

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.02.2019 року у справі №127/163/17-а).

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення винесена з порушенням вимог КУпАП, дані, які містяться у ній викликають сумніви щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП. Крім того, адміністративна комісія при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради розгляді адміністративного матеріалу складеного відносно ОСОБА_1 та при винесенні постанови засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради від 28.04.2021 справа № 157, якою на ОСОБА_1 накладено штрафну санкцію у розмірі чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 6800грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 156 Кодексу не звернула уваги на зазначені вище у рішенні порушення, не здійснила належної оцінки доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, зважаючи на відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, оскаржувана постанова прийнята без всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з порушенням порядку розгляду справи, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення (правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 18.02.2020 у справі № 524/9827/16-а), а тому, відповідно до п. 3 ст. 293 КУпАП, ст. 286 КАС, суд скасовує вказану постанову і закриває провадження у справі.

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету ОСОБА_4 Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Що стосується вимоги про стягнення правової допомоги. Позивач ставить вимогу стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00грн. при цьому додає договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 18-13/05-21 від 13 травня 2021 року, укладений між адвокатом Гапон Сергієм Васильовичем та ОСОБА_1 , згідно якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу (послуги) в обсязі та на умовах передбачених цим договором. Згідно п.2.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2021 року. Згідно п. 3.2. договору при визначенні розміру гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібно для належного виконання доручень; ступінь складності правових питань, вирогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду у відрядження, важливість доручення з точки зору інтересів клієнта; тощо.

В своїх роз`ясненнях, наданих у п.п.47-48 Постанови Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2017 року №10, ВССУ зазначив, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Надання платної правової допомоги регламентується Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно частини 1 статті 26 якого, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналізуючи наведене, виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності, враховуючи всі аспекти та складність справи, яка не представляє складності, позов, поданий позивачкою невеликого змісту, не потребує значного часу для його виготовлення, на думку суду такі витрати позивача не були неминучими.

Також міститься в матеріалах справи копія ордеру на надання правової допомоги серія АІ № 1111432 від 17 травня 2021 року та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Жодного документального підтвердження витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00грн, акту про прийняття виконаних робіт та їх розрахунку не наданою.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що вимога ОСОБА_1 щодо стягнення витрат, пов`язаних з розглядом справи на суму 5000,00грн. не підлягає задоволенню в повному обсязі, як така, що необґрунтована та безпідставна.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, тому з Ірпінської міської ради Бучанського району Київської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 454,00грн.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 7, 9, 10, 33, 156, 213, 218, 245, 251, 252, 254, 256, 277, 277-2, 278, 280, 283, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 2, 5, 9, 72, 73, 77, 139, 241, 242, 244, 246,255, 268-272, 286, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Ірпінської міської ради, третя особа: інспектор ювенальної превенції Бучанського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області Коваль Олеся Миколаївна про визнання протиправною та скасування постанови засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради від 28.04.2021 справа № 157, якою на ОСОБА_1 накладено штрафну санкцію у розмірі чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 6800,00 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за вісутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Стягнути з Ірпінської міської ради Бучанського райну Київської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн.

В решті частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення буде складено протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Суддя: Н.Ф. Карабаза