Справа № 340/9029/23
Суддя: С.В. ДЕГТЯРЬОВА
Дата ухвалення: 2024-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/9029/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, )

про визнання протиправними та скасування рішень,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 10.04.2020 р. за №, №, № та податкову вимогу Головного управління ДПС у Кіровоградській області виставлену Шестак Н.В №0-1128 від 25.04.2023 р.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує, що документальна перевірка позивача проведена з порушенням вимог законодавства, оскільки про її проведення не повідомлено. Зауважує, що податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками незаконної перевірки, під час якої взято в якості доказу лист кредитора, що не є належним, тому такі рішення не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.

Позивач стверджує, що висновки відповідача про необхідність сплати ОСОБА_1 податкових зобов`язань по податку на доходи фізичних осіб та військовому збору є безпідставними, оскільки позивач не отримувала дохід як додаткове благо, а також не була належним чином повідомлена про прощення боргу, шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та необхідність включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 р. відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.39-40).

23.11.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками, в якому останній стверджує про правомірність прийнятих ним податкових повідомлень-рішень та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник ГУ ДПС у м. Києві вказує, що ОСОБА_1 не включила до загального річного оподатковуваного доходу за 2017 рік доходи, отримані від ТОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" у вигляді додаткового блага, у сумі 176752,53 грн., які підлягають відображенню платником в податковій декларації про майновий стан і доходи, яку не подано, а також не сплачено податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з таких доходів, до перевірки не надано книгу обліку доходів і витрат.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області на підставі п.п. 20.1.2 п.п.20.1.4 п.п.20.1.5 п.п.20.1.6 п.20.1 ст. 20, п.п.75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п.п.78.1.2 п.78.1 ст. 78, п.п.79.1, 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати сум податків до бюджету фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 .

За результатами позапланової перевірки посадовими особами Головного управління ДПС у Кіровоградській області складено акт №130/11-28-33-03/ НОМЕР_1 від 18.03.2020 року.

В акті перевірки зазначено, що згідно листа направленого ТОВ ФК «Вектор Плюс» від 09.07.2018 вих.№09/07/2018/1 підтверджено інформацію про отриманий фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 дохід, як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором на підставі п.п. 164.2.17 д) п. 164.2 ст. 164 Кодексу. Сума анульованого боргу складає 176752,53 грн. та відображена ТОВ ФК «Вектор Плюс» в податковому розрахунку за формою 1-ДФ з ознакою « 126».

Перевіркою встановлено, що податкова декларація про майновий стан і доходи фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 до контролюючого органу за 2017 рік не подавалася, чим, на думку позивача, порушено п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 та п. 179.1 ст. 179 Кодексу.

При проведенні позапланової невиїзної документальної перевірки фізичної особи -платника податків ОСОБА_1 встановлено ненарахування та несплата військового збору за 2017 рік. Сума доходу одержаного у вигляді прощеного (анульованого) кредиту у 2017 році становить 176752,53 грн.

Згідно з висновками акту перевірки встановлено порушення позивачем вимог:

- п. 179.1 ст. 179 ПК України, з урахуванням вимог пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України, - податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік до податкового органу не подано;

- пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, - занижено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 31815,45 грн;

- пп. 1.1 - 1.6, п. 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України - занижено податкове зобов`язання з військового збору за 2017 рік у сумі 2651,29 грн.

На підставі акта №130/11-28-33-03/ від 18.03.2020 року Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області винесено податкові повідомлення- рішення:

- № від 10.04.2020 року на суму 39769,31 грн;

- № від 10.04.2020 на суму 170 грн.;

- № від 10.04.2020 на суму 3314,11 грн.

В подальшому, Головним управлінням ДПС у Кіровоградської області сформовано податкову вимогу №0-1128 від 25.04.2023 р. (а.с.24).

Не погоджуючись з указаними податковими повідомленнями-рішеннями та податковою вимогою, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу (пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Пункт 78.1 ст. 78 ПК України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової перевірки.

Зокрема, відповідно до пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у разі, коли платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

За правилами п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно з п. 79.1 ст. 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відповідно до п. 79.2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місцем проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Наведене правозастосування відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постановах від 18.07.2019 у справі №0440/5993/18, від 11.05.2023 у справі № 640/18756/21 та від 17.05.2023 у справі №160/5892/20.

Відповідно до приписів п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 42.3. ст. 42 ПК України передбачено, якщо платник податків у порядку та у строки, визначені ст. 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

У разі, якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Отже, наказ та повідомлення повинні бути надіслані та отримані платником податків до початку проведення перевірки.

Як було встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, копії наказу про проведення позапланової невиїзної перевірки від 05.03.2020 №401 та повідомлення від 05.03.2020 №148/10/11-28-33-03/ НОМЕР_1 податковим органом було направлено 10.03.2020 на адресу зареєстрованого місця проживання позивача рекомендованим поштовим відправленням та отримане позивачем 11.03.2020 року (а.с.82).

Отже, із доданих відповідачем доказів вбачається, що контролюючий орган приступив до проведення перевірки після отримання позивачем копії наказу та повідомлення, а тому позиція представника позивача щодо протилежного є безпідставною.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, позивач не отримала оскаржуваних податкових повідомлень-рішень: лист повернувся з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с.91).

Судом установлено, що висновок відповідача про заниження податку на доходи фізичних осіб та військового збору ґрунтується на тому, що позивачем не включено до загального річного оподатковуваного доходу за 2017 рік доходи, отримані від ТОВ ФК «Вектор Плюс» у вигляді додаткового блага, у сумі 176752,53 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 29.11.2008 між ОСОБА_1 , як позичальником, та АКБ "ТАС-Комерцбанк", як банком, укладено кредитний договір №030/11.07/71-423 (далі кредитний договір), за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 63000,00 дол. США на строк до 28.11.2032, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти (а.с.67-69). Правонаступником прав та обов`язків АКБ "ТАС-Комерцбанк" є ПАТ "Сведбанк", що підтверджено рішенням суду (а.с.72).

Рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 06.06.2011 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ "Сведбанк" заборгованість за кредитним договором №030/11.07/71-423 в розмірі 665 274,26 грн. (а.с.72-73).

За договором факторингу №15 від 28.11.2012, укладеним між АТ «Сведбанк» та ТОВ ФК «Вектор Плюс», останній набув статус кредитора за кредитним договором.

31.01.2015 року за заявою ФК «Вектор Плюс» відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №030/11.07/71-423 в розмірі 665 274,26 грн. (а.с.70).

Документальних доказів укладення позивачем з кредитором угоди про припинення зобов`язання за кредитним договором матеріали справи не містять.

В акті перевірки податковим органом зазначено, що ОСОБА_1 відповідно до наявної податкової інформації та наданим листом ФК «Вектор Плюс» від 09.07.2018 року №09/07/2018/1 в І кварталі 2017 року отримала дохід за ознакою "126" як додаткове благо у вигляді основної суми боргу, анульованої кредитором в сумі 176752,53 грн. (а.с.28).

Відповідно до пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно з пп.пп. 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний, у тому числі, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України визначено, що платниками податку на доходи фізичних осіб є фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

При цьому згідно з пп. 1.1 - пп. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України платниками військового збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Пунктом 164.1 ст. 164 ПК України встановлено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Так, відповідно до пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Аналіз наведених норм законів дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід. Разом з тим проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, та підвищені проценти, нараховані у разі прострочення платежу, не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, та підвищених процентів, нарахованих у разі прострочення платежу, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

Суд звертає увагу на те, що 28.07.2021 Верховний Суд у складі суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у справі №826/12872/17 ухвалив постанову, в якій сформовано наступні висновки:

- додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі, коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг;

- під додатковим благом розуміється основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором;

- якщо кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у відповідності до пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Тобто, під додатковим благом розуміється основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором.

В акті перевірки податковим органом зазначено, що висновок про отримання позивачкою в 2017 році від ТОВ ФК "Вектор плюс" оподатковуваного доходу в розмірі 176752,53 грн як додаткове благо у вигляді основної суми боргу, анульованої кредитором, зроблено на підставі отриманої інформації ТОВ ФК "Вектор плюс" від 09.07.2018 №09/07/2018/1 (вx. №8539/10 від 23.07.2018).

Дослідивши наявну в матеріалах справи копію листа ТОВ ФК "Вектор плюс" від 09.07.2018 №09/07/2018/1 встановлено, що вказаним листом повідомлено податковий орган, що по фізичній особі ОСОБА_1 ТОВ ФК "Вектор плюс" набуло статусу нового кредитора за кредитними договорами, а тому суми по боржнику відображено у формі 1 ДФ за 1 кв. 2017 року.

В листі вказано, що ОСОБА_1 прощено 508242,61 грн., з яких:

- заборгованість по основній сумі крредиту - 0 грн.

- заборгованість по комісії - 0 грн.

- заборгованість по процентам - 176752,53 грн.

- заборгованість по пені - 331490,08 грн. (а.с.94).

Суд звертає увагу на те, що сума 176752,53 грн., а тому не може бути додатковим благом в розумінні пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України оскільки не є основною сумою боргу (кредиту) платника податку.

Окрім цього судом встановлено, що Головне управління ДПС у Кіровоградській області звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, та просило стягнути з ОСОБА_1 борг, що виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 10.04.2020 року № від 10.04.2020, № та № (провадження №340/2119/23).

ОСОБА_1 19.06.2023 року у провадженні №340/2119/23 подавала до суду зустрічний позов до Головного управління Державної податкової служби України у Кіровоградській області про скасування таких податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, однак ухвалою від 20.06.2023 року його було повернуто. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.10.2023 року ухвала залишена без змін.

Рішенням від 16.06.2023 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг, що виник на підставі оскаржуваних у даному провадженні податкових повідомлень-рішень від 10.04.2020 року № від 10.04.2020, № та №.

Однак, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.12.2023 року рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.06.2023 року скасовано, в задоволенні позову відмовлено.

Колегією суддів Третього апеляційного адміністративного суду взято до уваги, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що кредитором відбулося прощення боргу, що кредитор прийняв відповідне рішення про прощення боргу та направив його боржнику - ОСОБА_1 .

Зокрема, згідно витребуваних доказів колегія суддів апеляційної інстанції встановила, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Вектор плюс» (яке є кредитором ОСОБА_1 ) надало пояснення та докази, що борг не був прощеним. Зокрема фінансова компанія купує борги і право вимоги до боржника, та стягує борги з метою набуття прибутку.

Матеріалами справи підтверджена наявність боргу ОСОБА_1 перед кредитором ТОВ «ФК «Вектор плюс» (а не прощений борг), що дало підстави для відмови позивачу (контролюючому органу) у задоволенні позову, оскільки не підтверджено прощення боргу ОСОБА_1 та, як наслідок, відсутні порушення приписів абз. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 Податкового кодексу України.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 не отримала додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу за кредитом та не повідомлялася про прощення (анулювання) боргу та зобов`язання відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Колегія суддів вказала, що матеріалами справи підтверджено, що прощення боргу не відбулося. Податковий орган зазначав, що за ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 ) обліковується податковий борг зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 50 501,17 грн. та зі сплати військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в розмірі 4194,27 гривень, однак в ході розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції наявність прощеного боргу не встановлена, тому в задоволенні позову про стягнення податкового боргу відмовлено.

Додатково колегія суддів Третього апеляційного адміністративного суду вказала, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України).

Натомість, відсутні підстави для висновку, що сума податкового боргу, про яку зазначає податковий орган, є узгодженою.

З огляду на вказані обставини, суд вважає, що податкові повідомлення-рішення, якими збільшено грошові зобов`язання з податкову на доходи фізичних осіб № від 10.04.2020 року на суму 39769,31 грн та з військового збору № від 10.04.2020 на суму 3314,11 грн. є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

У п. 49.1 ст. 49 ПК України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Підпунктом 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Згідно з п.п. 179.1, 179.2 ст. 179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до цього розділу обов`язок платника податку щодо подання податкової декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, якщо такий платник податку отримував доходи: від податкових агентів, які згідно з цим розділом не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу; виключно від податкових агентів незалежно від виду та розміру нарахованого (виплаченого, наданого) доходу, крім випадків, прямо передбачених цим розділом; від операцій продажу (обміну) майна, дарування, при нотаріальному посвідченні договорів за якими був сплачений податок відповідно до цього розділу; у вигляді об`єктів спадщини, які відповідно до цього розділу оподатковуються за нульовою ставкою податку та/або з яких сплачено податок відповідно до пункту 174.3 статті 174 цього Кодексу.

Пунктом 120.1 ст. 120 ПК України встановлено, що неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Згідно з п. 176.1 ст. 176 ПК України платники податку зобов`язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов`язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку.

Зважаючи на те, що відповідачем не доведено факту отримання ОСОБА_1 в 2017 році оподатковуваного доходу в розмірі 176752,53 грн як додаткове благо у вигляді основної суми боргу, анульованої кредитором, та/або іншого доходу, з отриманням якого у платника податку виникає обов`язок подати декларацію та вести облік таких доходів, відповідно притягнення позивача до відповідальності на підставі п. 120.1 ст. 120 та п. 121.1 ст. 121 ПК України є також необґрунтованим, тому податкове повідомлення-рішення № від 10.04.2020 на суму 170 грн є протиправним та підлягає скасуванню.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області сформовано податкову вимогу №0-1128 від 25.04.2023 р. на суму 55691,23 грн. Дана сума складається з:

- основного платежу в сумі 31 815,45 грн. та штрафних санкцій в сумі 7 953,86 грн. за податковим повідомленням-рішенням № від 10.04.2020,

- штрафу в сумі 170 грн за податковим повідомленням-рішенням № від 10.04.2020,

- основного платежу в сумі 2 651,29 грн. та штрафних санкцій в сумі 662,82 грн. за податковим повідомленням-рішенням № від 10.04.2020;

- пені за результатами перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, оформленої актом №130/11-28-33-03/ НОМЕР_2 в сумі 10 561,86 грн. та в сумі 880,16 грн.

Загальна сума становить 54 695,44 грн.

Згідно п.59.1. ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У своєму відзиві відповідач вказав, що в силу ст.60 ПК України, скасування податкової вимоги є неналежним способом захисту прав позивача, оскільки така вимога вважається відкликаною, зокрема, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

При цьому відповідач вказав, що у складі суми, на яку сформовано податкову вимогу, є 995,79 грн. - зобов`язання з Єдиного податку з фізичних осіб (54 695,44 грн. + 995,79 грн. = 55691,23 грн.).

Суд звертає увагу, що в даному провадженні суд визнає протиправними податкові повідомлення-рішення на загальну суму 43253,42 грн. Натомість податкова вимога містить ще і пеню, нараховану за тим же актом перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства №130/11-28-33-03/ НОМЕР_2 в сумі 10 561,86 грн. та в сумі 880,16 грн., а тому, з огляду на зміст п.59.1. ст.59 ПК України, за відсутності податкового боргу, що виник за наслідками перевірки, яка оформлена актом №130/11-28-33-03/, податкова вимога не була би винесена на 995,79 грн.

Суд вважає, що оскільки не підтверджено наявність прощеного боргу, то не підтверджено і наявність податкового боргу, який визначений в податковій вимозі в частині 54 695,44 грн., а тому відсутні підстави для його стягнення що свідчить про обґрунтованість позовних вимог про скасування податкової вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн, а тому така сума сплаченого судового збору підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 10.04.2020 р. №, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 31 815,45 грн. основного платежу та штрафних санкцій в сумі 7 953,86 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 10.04.2020 р. №, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 170 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 10.04.2020 р. №, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в сумі 2651,29 грн основного платежу та штрафних санкцій в сумі 662,82 грн.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №0-1128 від 25.04.2023 р., винесену Головним управління ДПС у Кіровоградській області, про сплату ОСОБА_1 55691,23 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, ЄДРПОУ ВП 43995486).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. ДЕГТЯРЬОВА