Справа № 240/29491/23
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про закриття провадження у справі)

07 лютого 2024 року м. Житомир справа № 240/29491/23

категорія 102000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадження питання про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати відмову НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) викладену у листі №14/3070-23-Вих від 13.09.2023 у призначенні та виплаті їй одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 та всіх інших виплат внаслідок його загибелі встановивши, що ОСОБА_1 , як член сім`ї/дружина військовослужбовця ОСОБА_3 , що проживала з ним однією сім`єю як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу є такою, що набула соціально-правового статусу особи, яка має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги та інших виплат внаслідок загибелі військовослужбовця;

- зобов`язати НОМЕР_1 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) здійснити призначення/нарахування та виплату їй, як члену сім`ї, жінці, що проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з військовослужбовцем ОСОБА_3 , який загинув внаслідок 04.06.2022 на Краматорському напрямку в результаті артилерійського обстрілу, грошове забезпечення та одноразову грошову допомогу як члену сім`ї військовослужбовця внаслідок його загибелі.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що є нареченою/дружиною померлого ОСОБА_3 , оскільки проживала з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу як чоловік та жінка, а тому має право на отримання усіх виплат після його смерті. Вважає протиправною відмову НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), викладену у листі, щодо здійснення призначення/нарахування та виплати їй, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги, яка мотивована відсутністю підстав для таких виплат, зокрема документів, які підтверджують реєстрацію шлюбу.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 відкрите провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що предметом позову у даній справі є встановлення права позивачки на отримання одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї (дружині) загиблого військовослужбовця. Підставою для відмови у такій виплаті слугував факт відсутності документів про реєстрацію шлюбу із загиблим ОСОБА_3 (відсутності встановленого факту набуття позивачкою соціально-правового статусу особи, яка має право на призначення та виплату одноразової допомоги, а також на всі інші виплати, як члена сім`ї загиблого, дружини, що проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з загиблим).

Тобто ключовим у даному спорі є необхідність встановити факт постійного проживання позивачки, разом із цивільним чоловіком (загиблим військовослужбовцем) ОСОБА_3 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з квітня 2017 року по моменту смерті, а також факт перебування позивача на повному утриманні померлого цивільного чоловіка.

При цьому, у постанові від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21 Велика Палата Верховного Суду, дійшла висновку про те, що юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Вирішуючи питання про закриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси,

Статтею 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, далі по тексту - КАС України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У свою чергу, п.2 ч.1 ст. 4 КАС України визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Проаналізувавши вищевказані норми, суд наголошує, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З вищевикладеного видно, що факт постійного проживання позивачки, разом із цивільним чоловіком (загиблим військовослужбовцем) ОСОБА_3 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з квітня 2017 року по момент смерті, а також факт її перебування на повному утриманні померлого цивільного чоловіка має вирішуватись судом цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України, а не Житомирським окружним адміністративним судом за правилами КАС України.

З урахуванням положень статей 315, 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Зважаючи на встановлені обставини, враховуючи положення п.1 ч. 1 ст. 238 КАС України та висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 18 січня 2024 року по справі №560/17953/21, суд дійшов висновку про наявність підстави для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.5, п.1 ч.1 ст.238, ст.ст.241, 242 КАС України, суд, -

ухвалив:

Закрити провадження в адміністративній справі № 240/29491/23 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачу, що розгляд такої справи віднесений до юрисдикції загального суду у порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В. Єфіменко