Справа № 260/2641/23
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2024-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2024 року м. Ужгород№ 260/2641/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (вул. Центральна, буд. 42, с. Баранинці, Ужгородський район, Закарпатська область, 89425, ) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) в особі представника адвоката Суботи Михайла Івановича (далі представник позивачів) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Баранинської сільської ради (далі відповідач), яким просить суд: визнати протиправним та скасування Рішення Баранинської сільської ради III сесії VIII скликання №14 від 30.09.2023р. (а.с.1, 2).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером :13:015:0137, що розташована по АДРЕСА_2 , що відноситься до Баранинської територіальної громади.

Рішенням Виконавчого комітету Баранинської сільської ради від 10 листопада 2022 року за № 5 надано ОСОБА_1 дозвіл на порушення об`єкту благоустрою зеленої зони для облаштування майданчику для паркування транспортних засобів і заїзду з вулиці Гагаріна до власної земельної ділянки з кадастровим номером :13:015:0137. Термін дії дозволу встановлено з 11 листопада 2022 року до 10 квітня 2023 року. Також, 11 листопада 2022 року Баранинська сільська рада надала дозвіл позивачеві на проведення земляних робіт з порушенням об`єкту благоустрою зеленої зони для облаштування майданчику для паркування транспортних засобів (парковки) і заїзду з вулиці Гагаріна до власної земельної ділянки з кадастровим номером :13:015:0137. Термін дії відповідного дозволу встановлено з 11 листопада 2022 року до 10 квітня 2023 року.

На замовлення позивача виготовлено проект благоустрою прилеглої території земельної ділянки з кадастровим номером :13:015:0137 та отримано погодження у всіх контролюючих органах, та станом на 15 березня 2023 року виконано всі роботи з благоустрою.

Однак, в квітні 2023 року на адресу позивача надійшло Рішення Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області III сесії VIII скликання (дев`яте пленарне засідання) за № 14 від 20 березня 2023 року, яким вирішено скасувати рішення Виконавчого комітету Баранинської сільської ради за № 5 від 10 листопада 2022 року «Про надання дозволу на проведення земельних робіт».

З вищевказаним рішенням позивач не погоджується, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим і звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду було залишено дану позовну заяву без руху та надано позивачу термін для усунення недоліки (а.с.26, 27).

У подальшому на адресу суду від представника позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, відповідно до якої позивач усунув недоліки, вказані в ухвалі суду та прохальній частині позовної заяви просив суд: 1) визнати протиправним та скасування Рішення Баранинської сільської ради III сесії VIII скликання №14 від 20 березня 2023 року (а.с.30-33).

Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та рекомендовано відповідачеві у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали надати відзив на позовну заяву (а.с.38, 39).

Доказом про належне повідомлення останнього слугує наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення, яке одержане представником відповідача особисто, що підтверджується його підписом на корінці повідомлення (а.с.42).

Станом на день розгляду справи, відповідач суб`єкт владних повноважень відзиву на позовну заяву не подав, що в силу вимог ч.4 ст.159 КАС України, кваліфіковано судом, як визнання позову.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :13:015:0137, що розташована по АДРЕСА_2 , що відноситься до Баранинської територіальної громади.

10 листопада 2022 року Виконавчим комітетом Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області прийнято рішення за № 5 «Про надання дозволу на проведення земляних робіт». Так, відповідно до вимог статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про благоустрій населених пунктів» Виконкомом Баранинської сільської ради розглянуто заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на порушення об`єкту благоустрою зеленої зони для облаштування майданчику для паркування транспортних засобів (парковки) і заїзду з вулиці Гагаріна до власної земельної ділянки з кадастровим номером :13:015:0137 та вирішено надати ОСОБА_1 відповідний дозвіл (а.с.10).

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання рішення виконкому, Баранською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області надано дозвіл ОСОБА_1 . У дозволі також зазначається, що особа, якій видано дозвіл, зобов`язана власними силами привести об`єкт благоустрою у належний стан після закінчення проведення земляних та/або ремонтних робіт або може у випадках, передбачених пунктом 2 частини другої статті 19 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», сплатити його відносну вартість (а.с.11).

Зокрема, суд констатує, що вищезазначеним документами визначено термін дії дозволу, а саме: з 11 листопада 2022 року по 10 квітня 2023 року.

Судом також встановлено, що Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції листом від 30 листопада 2022 року повідомило позивача, що на виконання вимог Законів України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух», «Про автомобільні дороги» управлінням патрульної поліції в Закарпатській області ДПП розглянуто та погоджено схему організації «Благоустрій прилеглої території земельної ділянки з кадастровим номером :13:015:0137» в с. Баранинці, заїзд з вулиці Гагаріна Ужгородського району.

Встановлення передбачених схемою дорожніх знаків застосовувати відповідно до вимог ДСТУ 4100:2021 «Знаки дорожні»; ДСТУ 2587:2021 «Розмітка дорожня» та дотримання правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху (а.с.12).

22 грудня 2022 року Комісією з питань обстеження земельних насаджень, що підлягають видаленню та переміщенню, оглянуто зелені насадження за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Баранинці, прилегла територія земельної ділянки з кадастровим номером: :13:015:0136 та складено Акт обмеження зелених насаджень, що підлягають видаленню, згідно якого зроблено висновок, щодо необхідності видалення зазначених в акті дерев, в зв`язку з перебуванням їх в аварійному стані та загрозою для життя та здоров`я громадян та необхідністю влаштування заїзду на земельну ділянку (а.с.13, 14).

На замовлення позивача виготовлено проект благоустрою прилеглої території земельної ділянки з кадастровим номером :13:015:0136 та отримано погодження у всіх контролюючих органах, та станом на 15 березня 2023 року виконано всі роботи з благоустрою.

Однак, в квітні 2023 року на адресу позивача надійшло Рішення Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області III сесії VIII скликання (дев`яте пленарне засідання) за № 14 від 20 березня 2023 року, яким вирішено скасувати рішення Виконавчого комітету Баранинської сільської ради за № 5 від 10 листопада 2022 року «Про надання дозволу на проведення земельних робіт».

Позивач вважаючи таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямовання на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначаються Законом України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005р. № 2807-IV (далі Закон України № 2807-IV).

Так, статтею 10 Закону України № 2807-IV визначено повноваження сільських, селищних і міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів.

Пунктом 14 частини другої статті 10 Закону України № 2807-IV встановлено, що до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема видача дозволу на порушення об`єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених цим Законом.

Статтею 17 Закону України № 2807-IV передбачені права та обов`язки громадян у сфері благоустрою населених пунктів.

Так, згідно приписів частини другої статті 17 цього ж Закону, встановлено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані:

1) утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію;

2) дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів;

3) не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів;

4) відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів;

5) допускати на об`єкти благоустрою, що перебувають у їх власності або користуванні, аварійно-рятувальні та інші служби для здійснення заходів щодо запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Статтею 26 Закону України № 2807-IV встановлений порядок забезпечення благоустрою присадибної ділянки.

Зокрема, частиною першою вищезазначеної статті передбачено, що благоустрій присадибної ділянки проводиться її власником або користувачем цієї ділянки. Власник або користувач присадибної ділянки може на умовах договору, укладеного з органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, забезпечувати належне утримання території загального користування, прилеглої до його присадибної ділянки.

Статтею 261 Закону України № 2807-IV встановлено порядок надання дозволу на порушення об`єктів благоустрою.

Частиною першою статті 261 Закону України № 2807-IV передбачено, що порушення об`єктів благоустрою, пов`язане з виконанням суб`єктами господарювання земляних та ремонтних робіт, здійснюється на підставі дозволу на порушення об`єктів благоустрою виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - дозвіл), крім випадків, встановлених абзацами другим - п`ятим частини першої цієї статті.

Дозвіл на порушення об`єктів благоустрою не вимагається, якщо земляні та ремонтні роботи здійснюються:

- особами, які мають документ, що посвідчує право власності або право користування земельною ділянкою, у тому числі право земельного сервітуту;

- у складі підготовчих або будівельних робіт, право на виконання яких оформлене у встановленому законодавством порядку;

- особами, які здійснюють будівельно-монтажні роботи з будівництва (нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту) лінійних об`єктів інженерної інфраструктури. Про початок виконання таких робіт особа, яка має намір їх здійснювати, не пізніше ніж за один робочий день повідомляє про це відповідний виконавчий орган сільської, селищної, міської ради. У такому разі право на порушення об`єктів благоустрою виникає з дня, зазначеного як день початку здійснення відповідною особою будівельно-монтажних робіт.

Роботи з усунення наслідків аварій на об`єктах благоустрою розпочинаються негайно з обов`язковим подальшим оформленням дозволу в порядку, визначеному законодавством.

Частинами другою та третьою статті 261 Закону України № 2807-IV встановлено, що перелік земляних та ремонтних робіт, для виконання яких необхідно отримати дозвіл, встановлюється у Типовому порядку щодо видачі дозволів на порушення об`єктів благоустрою або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів (далі - Типовий порядок), який затверджується Кабінетом Міністрів України.

Порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів затверджується рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради на підставі Типового порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято таке рішення, застосовується Типовий порядок, затверджений Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до вимог частини четвертої та п`ятої статті 261 Закону України № 2807-IV вбачається, що видача дозволу, його переоформлення або видача дубліката дозволу здійснюється безоплатно.

Дозвіл видається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Строк дії дозволу визначається умовами робіт і не може перевищувати один рік.

Частиною шостою статті 261 Закону України № 2807-IV встановлено, що відмова у видачі дозволу видається заявнику в письмовій формі з відповідним обґрунтуванням у строк, передбачений для видачі дозволу.

Підставою для відмови у видачі дозволу є:

- подання суб`єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання дозволу згідно із встановленим переліком;

- невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

- виявлення недостовірних відомостей у поданих документах.

Відмову у видачі дозволу може бути оскаржено в установленому порядку.

Згідно вимог частини сьомої статті 261 Закону України № 2807-IV передбачено, що у разі якщо в установлений частиною п`ятою цієї статті строк не видано дозвіл або відмову в його видачі, право виконання на об`єкті благоустрою земляних та ремонтних робіт виникає на десятий робочий день з дня закінчення зазначеного строку, а дозвіл вважається виданим.

Згідно частин восьмої та дев`ятої статті 261 Закону України № 2807-IV встановлено, що дозвіл може бути анульовано виконавчим органом відповідної сільської, селищної, міської ради у разі:

- подання особою, яка отримала дозвіл, заяви про його анулювання;

- наявності відомостей про припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем, що отримали дозвіл.

У разі якщо право виконання на об`єкті благоустрою земляних та ремонтних робіт передано іншій особі, дозвіл підлягає переоформленню. Переоформлення дозволу не зупиняє виконання робіт.

У відповідності до приписів частин десятої та одинадцятої статті 261 Закону України № 2807-IV передбачено підставами для видачі дубліката дозволу є втрата або пошкодження дозволу.

Особа, яка виконала на об`єктах благоустрою земляні та/або ремонтні роботи, зобов`язана власними силами привести цей об`єкт благоустрою у належний стан або може у випадках, визначених пунктом 2 частини другої статті 19 цього Закону, сплатити його відновну вартість.

Як вбачається із матеріалів справи, Баранинська сільська рада приймала оскаржуване рішення від 20 березня 2023 року за № 14 керуючись статтями 26, 50 та 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Законом України «Про благоустрій населених пунктів» та з врахуванням рекомендації постійної комісії ради з питань земельної політики, комунального господарства та планування соціально-економічного розвитку Баранинської сільської ради.

Закон України від 21.05.1997р. № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон України від 21.05.1997р. № 280/97-ВР) відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Так, згідно вимог статті 26 Закону України від 21.05.1997р. № 280/97-ВР передбачена виключна компетенція сільських, селищних, міських рад.

Згідно частини першої статті 26 вищезазначеного Закону вбачається, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання:

1) затвердження регламенту ради;

2) утворення і ліквідація постійних та інших комісій ради, затвердження та зміна їх складу, обрання голів комісій;

3) утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу; внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск;

4) обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради у порядку, передбаченому цим Законом;

5) затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання;

6) утворення за поданням сільського, селищного, міського голови інших виконавчих органів ради;

6-1) утворення старостинських округів, затвердження Положення про старосту, затвердження на посаду та звільнення з посади старости відповідно до закону;

7) затвердження плану роботи ради та заслуховування звіту про його виконання з урахуванням вимог статті 32 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності";

8) заснування аудіовізуальних (електронних) засобів масової інформації відповідної ради, призначення і звільнення їх керівників;

9) заслуховування звіту сільського, селищного, міського голови про діяльність виконавчих органів ради, у тому числі щорічного звіту про здійснення державної регуляторної політики виконавчими органами відповідної ради;

10) прийняття рішення про недовіру сільському, селищному, міському голові;

11) заслуховування звітів постійних комісій, керівників виконавчих органів ради та посадових осіб, яких вона призначає або затверджує;

12) заслуховування повідомлень депутатів про роботу в раді, виконання ними доручень ради;

13) розгляд запитів депутатів, прийняття рішень по запитах;

14) прийняття рішень щодо дострокового припинення повноважень депутата ради в порядку, встановленому законом;

15) скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень;

16) прийняття рішення щодо дострокового припинення повноважень сільського, селищного, міського голови у випадках, передбачених цим Законом;

18) прийняття рішення про проведення місцевого референдуму;

19) прийняття відповідно до законодавства рішень щодо організації проведення референдумів та виборів органів державної влади, місцевого самоврядування та сільського, селищного, міського голови;

20) прийняття рішень про наділення органів самоорганізації населення окремими власними повноваженнями органів місцевого самоврядування, а також про передачу коштів, матеріально-технічних та інших ресурсів, необхідних для їх здійснення;

21) прийняття рішень про об`єднання в асоціації або вступ до асоціацій, інших форм добровільних об`єднань органів місцевого самоврядування та про вихід з них;

21-1) схвалення угод про об`єднання єврорегіонального співробітництва, прийняття рішень про утворення об`єднання єврорегіонального співробітництва, про приєднання до такого об`єднання або про вихід з нього, затвердження статуту об`єднання єврорегіонального співробітництва та внесення до нього змін;

21-2) прийняття рішень про вступ до європейського об`єднання територіального співробітництва та про вихід з такого об`єднання;

22) затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування;

23) розгляд прогнозу місцевого бюджету, затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету;

24) встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України;

25) утворення цільових фондів, затвердження положень про ці фонди;

25-1) утворення місцевих фондів фінансової підтримки кінематографії, у тому числі програм грантової, конкурсної або позаконкурсної підтримки кінематографії, визначення умов та порядку використання цих фондів;

26) прийняття рішень щодо здійснення місцевих запозичень;

27) прийняття рішень щодо передачі коштів з відповідного місцевого бюджету;

28) прийняття рішень щодо надання відповідно до чинного законодавства пільг по місцевих податках і зборах, а також земельному податку;

28-1) прийняття рішень про укладення спеціальних інвестиційних договорів відповідно до Закону України "Про державну підтримку інвестиційних проектів із значними інвестиціями";

29) встановлення для підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, розміру частки прибутку, яка підлягає зарахуванню до місцевого бюджету;

30) прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, прийняття рішення про здійснення державно-приватного партнерства щодо об`єктів комунальної власності, у тому числі на умовах концесії, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Реорганізація або ліквідація навчальних закладів комунальної форми власності здійснюється за рішенням місцевої ради;

30-1) прийняття рішень про визначення критеріїв, відповідно до яких утворення наглядової ради є обов`язковим у комунальних унітарних підприємствах та у господарських товариствах, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать територіальній громаді; про затвердження порядку утворення наглядової ради, порядку призначення членів наглядової ради комунального унітарного підприємства; про визначення кола питань, що належать до виключної компетенції наглядової ради комунального унітарного підприємства; про встановлення вимог до незалежних членів наглядової ради комунальних унітарних підприємств і господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать територіальній громаді;

30-2) визначення критеріїв відбору незалежного аудитора та критеріїв віднесення комунальних унітарних підприємств і господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать територіальній громаді, до таких, фінансова звітність яких (у тому числі консолідована) підлягає обов`язковій перевірці незалежним аудитором, та затвердження порядку такої перевірки і порядку залучення незалежного аудитора;

31) прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення;

32) створення у разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення з іншими суб`єктами комунальної власності спільних проектів або спільного фінансування (утримання) комунальних підприємств, установ та організацій, визначення повноважень цих органів (служб);

33) вирішення відповідно до законодавства питань про створення підприємствами комунальної власності спільних підприємств, у тому числі з іноземними інвестиціями;

33-1) прийняття рішень щодо надання згоди на організацію співробітництва територіальних громад, суб`єктом якого є територіальна громада села, селища, міста, у формах, визначених статтею 4 Закону України "Про співробітництво територіальних громад", щодо схвалення проекту договору про співробітництво та інших рішень, пов`язаних із здійсненням відповідно до зазначеного Закону співробітництва територіальних громад;

33-2) заслуховування звітів, пов`язаних із здійсненням відповідно до Закону України "Про співробітництво територіальних громад" співробітництва територіальних громад, суб`єктом якого є територіальна громада села, селища, міста;

34) вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин;

34-1) прийняття рішень щодо здійснення виконавчим органом сільської, селищної, міської ради державного контролю за використанням та охороною земель;

35) затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України;

36) вирішення відповідно до закону питань про надання дозволу на спеціальне використання природних ресурсів місцевого значення, а також про скасування такого дозволу;

37) прийняття рішень про організацію територій і об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та інших територій, що підлягають особливій охороні; внесення пропозицій до відповідних державних органів щодо оголошення природних та інших об`єктів, що мають екологічну, історичну, культурну або наукову цінність, пам`ятками природи, історії або культури, які охороняються законом, прийняття рішень про оголошення в місцях масового розмноження та вирощування потомства дикими тваринами "сезону тиші" з обмеженням господарської діяльності та добуванням об`єктів тваринного світу;

37-1) прийняття рішень про утворення кінокомісії, організацію територій та об`єктів як привабливих локацій для кінозйомок, а також ефективне використання потенціалу української сервісної індустрії в галузі кінематографії, формування бази даних відповідних об`єктів, визначення умов їх використання;

37-2) прийняття рішень про організацію та здійснення заходів щодо захисту тварин від жорстокого поводження;

37-3) вжиття заходів та забезпечення дотримання заборони провадження діяльності пересувних звіринців, пересувних зоопарків, пересувних виставок диких тварин та іншої забороненої Законом України "Про захист тварин від жорстокого поводження" діяльності в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці;

38) надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів, у тому числі місць чи об`єктів для розміщення відходів, сфера екологічного впливу діяльності яких згідно з діючими нормативами включає відповідну територію;

39-1) створення відповідно до закону за рахунок коштів місцевого бюджету установ з надання безоплатної первинної правової допомоги, призначення і звільнення керівників цих установ, залучення в установленому законом порядку фізичних чи юридичних осіб приватного права до надання безоплатної первинної правової допомоги;

40) заслуховування інформації прокурорів та керівників органів Національної поліції про стан законності, боротьби із злочинністю, охорони громадської безпеки і порядку та результати діяльності на відповідній території;

41) прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою в межах і порядку, визначених цим та іншими законами;

42) затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації;

43) затвердження договорів, укладених сільським, селищним, міським головою від імені ради, з питань, віднесених до її виключної компетенції;

44) встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність;

44-1) встановлення заборони продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) у визначений час доби в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці;

45) прийняття у межах, визначених законом, рішень з питань боротьби зі стихійним лихом, епідеміями, епізоотіями, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність;

45-1) визначення територій, на яких можуть проводитися потенційно небезпечні заходи в умовах присутності цивільного населення за участю особового складу Збройних Сил України, інших військових формувань та правоохоронних органів з використанням озброєння і військової техніки;

46) прийняття рішень, пов`язаних із створенням спеціальних вільних та інших зон, змінами в статусі цих зон, внесення до відповідних органів пропозицій з цих питань; надання згоди на створення таких зон за ініціативою Президента України або Кабінету Міністрів України;

47) прийняття рішення про дострокове припинення повноважень органів територіальної самоорганізації населення у випадках, передбачених цим Законом;

48) затвердження статуту територіальної громади;

49) затвердження відповідно до закону Положення про зміст, опис та порядок використання символіки територіальної громади;

50) прийняття рішень щодо виконання положень статей 7, 11, 12, 20, 24 Закону України "Про засади державної мовної політики";

51) надання згоди на передачу об`єктів з державної у комунальну власність та прийняття рішень про передачу об`єктів з комунальної у державну власність, а також щодо придбання об`єктів державної власності;

52) створення відповідно до законодавства комунальної аварійно-рятувальної служби, а також пожежно-рятувальних підрозділів для забезпечення місцевої та/або добровільної пожежної охорони;

53) затвердження відповідно до закону Положення про помічника-консультанта депутата ради та опису посвідчення помічника-консультанта депутата ради;

54) вирішення питань у сфері поводження з небезпечними відходами відповідно до законодавства;

56) визначення шляхів стимулювання користування електромобілями та іншими екологічними видами транспорту;

56-1) затвердження вимог до облаштування майданчиків для паркування транспортних засобів з урахуванням норм, нормативів, стандартів у сфері благоустрою населених пунктів, державних будівельних норм, технічних умов, Правил дорожнього руху та інших нормативних документів;

57) встановлення плати за доступ до об`єкта будівництва, транспорту, енергетики, кабельної каналізації електрозв`язку, будинкової розподільної мережі комунальної власності відповідно до Закону України "Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку електронних комунікаційних мереж";

58) прийняття рішення про запровадження системи енергетичного менеджменту, затвердження положення про систему енергетичного менеджменту.

Частиною другою статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях міських рад (міст з районним поділом), крім питань, зазначених у частині першій цієї статті, вирішуються такі питання:

1) визначення обсягу і меж повноважень, які здійснюють районні у містах (у разі їх створення) ради та їх виконавчі органи в інтересах територіальних громад районів у містах;

2) встановлення нормативів централізації коштів від земельного податку на спеціальних бюджетних рахунках районів міста.

У відповідності до приписів статті 50 вищевказаного Закону врегульовані повноваження секретаря сільської, селищної, міської ради.

Статтею 59 Закону України від 21.05.1997р. № 280/97-ВР передбачено акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Так, згідно частин дев`ятої та десятої статті 59 Закону України від 21.05.1997р. № 280/97-ВР встановлено, що рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до вимог частини другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною десятою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Конституційним Судом України в рішенні № 7-рп/2009 від 16.04.2009 року у справі № 1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначено, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону).

В абзаці третьому пункту 3) вказаного Рішення КСУ зазначено, що органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу та самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише па підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією і законами.

У абзаці першому пункту 4) цього ж Рішення КСУ визначено, що органи місцевого самоврядування приймають нормативні (які встановлюють, змінюють чи припиняють дію норм права, мають локальний характер, розраховані па широке коло осіб та застосовуються неодноразово) та ненормативні акти (передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію).

У вказаному Рішенні КСУ також зазначено, що зі змісту частини другої статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону "Про місцеве самоврядування України" прослідковується, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Однак це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ними правовий акт (у т. ч. з мотивів невідповідності Конституції чи законам України).

Тобто, Конституційний Суд України констатував право органу місцевого самоврядування з власної ініціативи чи з ініціативи інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт. Водночас, він прийшов до висновку, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень, виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, оскільки породжує у громадян впевненість у тому, що їхнє становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього іншого рішення. Відповідно ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 296/9690/15-а, від 06.03.2019 року у справі № 2340/2921/18, від 24.07.2019 року у справі № 182/2428/16-а, від 21.08.2019 року у справі № 461/560/14-а.

Велика Палата Верховного Суду підтвердила наведений правовий висновок Конституційного Суду (постанови від 20.09.2018 р. у справі №521/17710/15-а, від 22.01.2019 р. у справі №371/957/16-а, від 13.03.2019 р. у справі №542/1197/15-а).

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. Дія вказаного принципу проявляється не лише в чіткості та зрозумілості закону, скільки в процесі його правозастосування (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 року у справі № 813/2646/18).

Складовою принципу юридичної визначеності є принцип легітимних очікувань (постанови Верховного Суду від 25.07.2019 року у справі № 826/13000/18, від 07.11.2019 року у справі № 640/1221/19, від 13.02.2020 року у справі № 640/1007/19, від 13.03.2020 року у справі № 805/2340/17-а, від 25.06.2020 року у справі № 804/704/16, від 13.08.2020 року у справі № 200/959/19-а). Принцип правової визначеності має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування чинних норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки своїх дій, а також послідовність дій держави щодо можливого втручання в охоронювані Конвенцією та Конституцією України права та свободи цієї особи (постанови Верховного Суду від 13.02.2020 року у справі № 640/1007/19, від 13.08.2020 року у справі № 200/959/19-а, від 24.04.2019 у справі №815/1554/17).У спірних правовідносинах вбачається, що роботи згідно з наданим дозволом були виконані в повному обсязі на час прийняття оскаржуваного рішення.

В даному конкретному випадку доказами, доданими до позовної заяви та в ході судового розгляду даної справи підтверджується, що позивачем питання можливості здійснення благоустрою прилеглої території було узгоджено безпосередньо із відповідачем та іншими інстанціями, роботи згідно з наданим дозволом були виконані в повному обсязі на час прийняття оскаржуваного рішення та при виконання робіт з благоустрою позивач дотримав вимог діючого законодавства. Таким чином, позивач отримав всі необхідні погодження плану благоустрою прилеглої території, а тому, маючи легітимні очікування на добросовісність та послідовність дій відповідача, як суб`єкта владних повноважень, щодо даного питання.

За цих обставин, позивач обґрунтовано очікував на можливість виконання робіт із благоустрою, зважаючи на принцип юридичної визначеності та належного урядування, які по своїй суті є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

За правилами, встановленими ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

При звернені до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією наявною в матеріалах справи, в порядку вимог статті 139 КАС України вищевказана сума підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 241, 243, 245, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (вул. Центральна, буд. 42, с. Баранинці, Ужгородський район, Закарпатська область, 89425, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області III сесії VIII скликання (дев`яте пленарне засідання) від 20 березня 2023 року за № 14 «Про скасування рішення виконавчого комітету Баранинської сільської ради за № 5 від 10 листопада 2022 року «Про надання дозволу на проведення земельних робіт»».

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (вул. Центральна, буд. 42, с. Баранинці, Ужгородський район, Закарпатська область, 89425, ) понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець