Справа № 820/11259/13-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 р.Справа № 820/11259/13-а
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2023, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 17.11.23 року по справі № 820/11259/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України

про визнання бездіяльності незаконною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2013 року у справі №820/11259/13-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про визнання бездіяльності незаконною, зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду №820/11259/13-а від 15.04.2014 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2013 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо не своєчасного виконання рішення Європейського суду з прав людини по стягненню коштів на користь позивача з держави та їх виплату, такою, що призвела до невиконання рішення Європейського суду з прав людини відповідно вимог вказаних в рішенні протягом трьох місяців з дня набрання рішення чинності.

Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби здійснити повне виконання рішення Європейського суду з прав людини, а саме перерахувати на банківський рахунок ОСОБА_1 різницю, яка виникла при конвертації 3000 євро в національну валюту, на підставі перерахування її не за курсом який існував на день здійснення платежу 08.10.2013, а за курсом граничного терміну добровільного виконання вказаного рішення Європейського суду з прав людини.

Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України нарахувати пеню у розмірах визначених рішенням Європейського суду з прав людини, а саме нарахувати простий відсоток у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в період несплати з 07.09.2013 по день здійснення остаточного розрахунку, який складається з повної виплати 3000 євро, які конвертовані в національну валюту по курсу, який існував на 08.10.2013.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

На підставі вказаної постанови 16.06.2014 позивачу видано виконавчі листи по справі №820/11259/13-а.

В подальшому, ОСОБА_1 22.03.2023 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, а саме зобов`язати Міністерство юстиції України подати до суду звіт про виконання рішення суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 замінено Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України на його правонаступника - Міністерство юстиції України.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 у порядку ст. 382 КАС України по справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності незаконною, зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 скасувати в частині відмови в задоволенні заяви про встановлення судового контролю та направити справу на подальший розгляд до суду першої інстанції.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, нормами ст.382 КАС України не визначено суд якої інстанції повинен вирішувати питання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, але ст. 383 КАС України чітко визначає, що питання судового контролю вирішує суд першої інстанції. Апелянт вказує, що у зазначеному випадку застосовується аналогія права, відтак саме суд першої інстанції повинен розглядати заяву, подану на підставі положень ч. 1, ч. 2 ст. 382 КАС України.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, Міністерство юстиції України зазначає, що відповідно до ст. 382 КАС України - суд який може зобов`язати відповідача подати звіт у справі № 820/11259/13-а - є Другий апеляційній адміністративний суд, таким чином ухвала суду першої інстанції є обгрунтованою та підлягає залишенню без змін.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, Відділ примусового виконання рішень ДДВС МЮУ зазначає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою.

Також ОСОБА_1 надано заяву про винесення окремої ухвали у відношенні представника Міністерство юстиції України Вірченка Ю.М., яким у відзиві на апеляційну скаргу зазначено "рнокпп" ОСОБА_1 . Зазначає, що представником відповідача розповсюджено конфідеційну інформацію, що містить ознаки злочину передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегії суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Крім того, обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України також передбачена також нормами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Колегія суддів зазначає, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Так, правовідносини з приводу судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах унормовані приписами ст.382 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах у порядку ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюється судом, який ухвалює рішення про задоволення позову.

В межах даних правовідносин рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 прийнято Харківським апеляційним адміністративним судом.

З 03 січня 2019 року розпочався процес ліквідації Харківського апеляційного адміністративного суду. Відповідно до повідомлення голови Другого апеляційного адміністративного суду в газеті "Голос України" Другий апеляційний адміністративний суд розпочав роботу з 28.12.2018. Суд утворений 21 червня 2018 року на виконання Указу Президента "Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах" від 29 грудня 2017 року. Рішення Вищої ради правосуддя про переведення суддів до нового суду прийняте 26 грудня 2018 року.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Харківський апеляційний адміністративний суд припинив здійснення правосуддя, у зв`язку з початком роботи Другого апеляційного адміністративного суду 28.12.2018.

Слід зазначити, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом суду, що вирішив спір шляхом задоволення позову.

Внаслідок перебування Харківського апеляційного адміністративного суду в процесі припинення і початком роботи Другого апеляційного адміністративного суду, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в межах даних правовідносин заява про встановлення судового контролю, подана в порядку ст. 382 КАС України, повинна вирішуватись саме Другим апеляційним адміністративним судом.

Доводи апелянта, що з урахуванням аналогії права, заява подана в порядку ст. 382 КАС України в даному випадку повинна бути розглянута судом першої інстанції, колегія суддів вважає помилковими, оскільки розгляд справи відповідно до ст. 382 та ст. 383 КАС України передбачає різні процедури розгляду та різні правові наслідки.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши ухвалу суду першої інстанції, дійшла висновку, що при її прийнятті, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального та матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Щодо заяви ОСОБА_1 про винесення окремої ухвали у відношенні представника Міністерства юстиції України, колегія суддів зазначає, що вона також не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КАС України, учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Відзив на апеляційну скаргу має містити: 1) найменування суду апеляційної інстанції; 2) ім`я (найменування), поштову адресу особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти, за наявності, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги; 4) у разі необхідності - клопотання особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу; 5) перелік матеріалів, що додаються (ч. 2 ст. 304 КАС України).

Також, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України, відзив повинен містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Колегія суддів зазначає, що ст. 304 КАС України не містить вимоги про зазначення у відзиві на апеляційну скаргу реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб), однак його зазначення нормами КАС України не заборонено та не є підставою для прийняття окремої ухвали за ч. 9 ст. 249 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 по справі № 820/11259/13-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді С.С. Рєзнікова Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 08.02.2024 року