Справа № 380/26772/23
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 рокусправа № 380/26772/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністра юстиції Дениса Малюська, в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції Вікторії Васильчук, заступника Міністра юстиції України з питань виконавчої служби Андрія Гайченка про визнання протиправними дій та бездіяльності, встановлення наявності підстав порушення меж повноважень,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до посадових осіб Міністерства юстиції України: Міністра юстиції Дениса Малюска (далі - відповідач-1), в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції Вікторії Васильчук (далі - відповідач-2), заступника Міністра юстиції України з питань виконавчої служби Андрія Гайченка (далі - відповідач-3), у якому, з урахуванням заяви про виправлення недоліків від 01.12.2023, просить:

мовою оригіналу

"…2. Визнати бездіяльність посадової особи Міністра юстиції Д. Малюська по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 за період з 16.01.2023 р. по 29.11.2023 р. незабезпечення розгляду моєї скарги від 16.01.2023 р. на рішення, дії та бездіяльність Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України м. Київ щодо неналежного розгляду скарги від 19.12.2022 р. з додатком від 26.12.2022 р. в частині неправомірних дій працівників Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України м. Київ при розгляді моєї скарги від 19.12.2022 р. з додатком від 26.12.2022 р.;

незабезпечення розгляду скарги від 07.08.2023 р. на рішення, дії та бездіяльність Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Львівській області м. Івано-Франківськ, щодо недотримання вищезазначеним управлінням ст. ст. 19, 24 Конституції України, ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження";

нездійснення розгляду звернення від 12.09.2023 р. - неправомірною.

3. Встановити наявність підстав порушення меж повноважень шляхом визнання зловживання владою Міністра юстиції України Дениса Малюськи.

4. Визнати дії та бездіяльність посадової особи в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції Вікторії Васильчук по відношенню до ОСОБА_1 за період з 19.10.2023 р. по 29.11.2023 р.:

незабезпечення надання вчасної відповіді на звернення від 19.10.2023 р., поданого на особистому прийомі;

необґрунтоване визнання правомірності дій Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо дій Пустомитівського відділу Державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області щодо права оскарження Пустомитівським відділом ДВСУ Ухвали Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/718/22 від 15.03.2022 р. наданому у відповіді на звернення від 19.10.2023 р. - неправомірними.

5. Встановити наявність підстав порушення меж повноважень шляхом визнання зловживання владою в. о. Державного секретаря Міністерства юстиції Вікторією Васильчук.

6. Визнати дії та бездіяльність посадової особи заступника міністра юстиції з питань виконавчої служби Андрія Гайченка по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 за період з 16.01.2023 р. по 29.11.2023 р.

незабезпечення належного розгляду скарги від 16.01.2023 р. про рішення Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України м. Київ про визнання правомірними дій Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо дій Пустомитівського відділу Державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області щодо права оскарження Пустомитівським відділом ДВСУ Ухвали Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/718/22 від 15.03.2022 р.

незабезпечення розгляду скарги від 07.08.2023 р. про протиправні дії по відношенню до мене Пустомитівського відділу ДВСУ, чим порушено право на рівні Конституційні права і свободи та рівність перед законом;

нездійснення належного розгляду звернень від 14.08.2023 р., 12.09.2023 р., поданих в електронному вигляді з вимогою про забезпечення виконання рішення суду щодо права стягувача у пред`явленні виконавчого листа - неправомірними.

7. Встановити наявність підстав порушення меж повноважень шляхом визнання зловживання владою заступником міністром юстиції з питань виконавчої служби Андрія Гайченка".

Ухвалою від 06.12.2023 відкрито спрощене провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 03.01.2024 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про розгляд справи з викликом сторін.

Ухвалою від 10.01.2024 суд ухвалив заявлений ОСОБА_1 відвід судді Кисильовій Ользі Йосипівні вважати необґрунтованим.

Ухвалою від 12.01.2024 Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. відмовив ОСОБА_1 у задоволенні заяви про відвід головуючої судді Кисильової О.Й. у справі № 380/26772/23.

Ухвалою від 22.01.2024 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про залишення відзиву без розгляду та надання інформації про дату, час та місце розгляду справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 16.01.2023 по 29.11.2023 Міністр юстиції Д. Малюська систематично вчиняв бездіяльність щодо:

- незабезпечення розгляду скарги ОСОБА_1 від 16.01.2023 на рішення, дії та бездіяльність Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України м. Київ щодо неналежного розгляду скарги від 19.12.2022 з додатком від 26.12.2022 в частині неправомірних дій працівників Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України м. Київ при розгляді скарги від 19.12.2022 з додатком від 26.12.2022. Вказана скарга від 16.01.2023 Міністерством юстиції зареєстрована за № Ш-1253;

- нездійснення розгляду звернення ОСОБА_1 від 10.03.2023, поданого в електронному вигляді з вимогою забезпечення прав, передбачених Конституцією України в спосіб, передбачений Законом України "Про виконавче провадження";

- незабезпечення розгляду скарги ОСОБА_1 від 07.08.2023 на рішення, дії та бездіяльність Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Львівській області м. Івано-Франківськ, зареєстровану за № Ш-26550 з додатками на 35 аркушах, що є невід`ємною частиною скарги щодо недотримання вищезазначеним Управлінням ст. 19, 24 Конституції України, статті 2 Закону України "Про виконавче провадження".

Позивач стверджує, що незабезпечення розгляду скарги від 07.08.2023 мало наслідком порушення її прав щодо обов`язку посадової особи Міністра юстиції Дениса Малюськи розгляду скарги з наданням обґрунтованої відповіді у встановлений Законом України "Про виконавче провадження" строк.

У свою чергу, не здійснення розгляду звернення ОСОБА_1 від 12.09.2023 №Ш-31288 (звернення додаються) з вимогою щодо здійснення контролю за дотриманням Конституції України, Закону України "Про виконавче провадження", Закону України "Про звернення громадян" спричинило порушення посадовою особою Міністром юстиції Д. Малюською невиконання зобов`язання посадової особи відповідно до своїх повноважень щодо забезпечення контролю за виконанням Конституції України та Законів України.

Також позивач зазначає, що доказами протиправних дії у період з 19.10.2023 по 17.11.2023 в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції Вікторії Васильчук, є:

- незабезпечення надання своєчасної відповіді на звернення ОСОБА_1 від 19.10.2023, наданого на особистому прийомі з вимогою невідкладного забезпечення розгляду скарг позивача в повному обсязі відповідно до Закону України "Про виконавче провадження";

- не обґрунтування визнання правомірності дій Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо дій Пустомитівського відділу Державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області щодо права оскарження Пустомитівським відділом ДВСУ Ухвали Галицького районного суду м. Львова у справі від 15.03.2022 № 461/718/22 наданому у відповіді на звернення ОСОБА_1 від 19.10.2023.

Позивач зауважує, що встановлення наявності підстав порушення меж повноважень знаходить своє відображення у визнанні зловживання владою в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції Вікторією Васильчук.

ОСОБА_1 зазначає, що у період з 16.01.2023 по 28.11.2023 заступник Міністра юстиції з питань виконавчої служби Андрій Гайченко вчиняв неправомірні дії щодо:

- незабезпечення належного розгляду скарги позивача від 16.01.2023 про рішення Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України м. Київ про визнання правомірними дій Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо дій Пустомитівського відділу Державної виконавчої служби у Львівському районі Львівської області щодо права оскарження Пустомитівським відділом ДВСУ Ухвали Галицького районного суду м. Львова від 15.03.2022 у справі № 461/718/22;

- незабезпечення розгляду скарги ОСОБА_1 від 07.08.2023 про протиправні дії по відношенню до позивача Пустомитівського відділу ДВСУ, чим порушені конституційні права і свободи та рівність перед законом;

- нездійснення належного розгляду звернень ОСОБА_1 від 14.08.2023, 12.09.2023, поданих в електронному вигляді з вимогою про забезпечення виконання рішення суду щодо права стягувача у пред`явленні виконавчого листа.

Позивач вважає, що застосовуючи преюдицію вона має право на не доказувати події, що відбулись у вказані періоди, а саме: з 16.01.2023 по 28.11.2023, з 19.10.2023 по 17.11.2023, з 16.01.2023 по 29.11.2023, а також має право стверджувати, що відповідачі по відношенню до ОСОБА_1 здійснили зловживання владою.

У зв`язку із наведеними вище обставинами, та вважаючи, що відповідачі порушили право позивача на належний розгляд скарг, звернень, а також її конституційні права та свободи, ОСОБА_1 звернулась до суду із цим позовом.

Із наведених підстав просить задовольнити позовні вимоги повністю.

24.07.2023 відповідачі подали до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечують проти задоволення позову, з огляду на таке. Звернувшись до суду із цим позовом, ОСОБА_1 фактично не погоджуються зі змістом наданих відповідей, при цьому, на переконання відповідачів, незгода заявника з відповіддю на її звернення не свідчить про порушення Міністерством юстиції та його посадовими особами вимог Закону України "Про звернення громадян", та не доводить про допущені неправомірні дії з їх боку.

Так, позивач не зазначила яким чином відповіді на її звернення порушують її права, також не доведена протиправність дій Мін`юсту та його посадових осіб, оскільки відповіді на скарги надані, що не заперечується позивачем.

За наведених обставин, посадові особи Мін`юсту стверджують, що у ОСОБА_1 відсутні підстави вважати неправомірними дії Міністерства та його посадових осіб щодо ненадання відповідей по суті її звернень, оскільки за результатами опрацювання звернень позивача у межах компетенції та правового поля здійснений їх належний розгляд та надані ґрунтовні надані відповіді.

Разом із тим, відповідачі звертають увагу на те, що позовна заява ОСОБА_1 не містить жодних посилань на судові рішення, які б містили в собі преюдиційні обставини, що б мали відношення до обставин справи, що розглядається. Відтак, вважають, що посилання позивача на преюдиційні обставини не мають жодного правового підґрунтя.

Також, відповідачі відмічають, що позивач не навела жодних реальних доводів та обґрунтувань, які б слугували підставою для встановлення факту бездіяльності посадових осіб Мін`юсту. Зауважують, що суб`єктом владних повноважень, в межах та у спосіб, здійснені відповідні дії, що передбачені чинним законодавством, які, в свою чергу, спростовують твердження позивача про ненадання відповідей на її звернення. Також, звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою можна кваліфікувати, як створення штучного предмету позову з огляду на безпідставність позовних вимог.

Відповідачі наголошують на відсутності допущеної незаконної бездіяльності з їхнього боку, оскільки права позивача, в частині надання їй відповідей на її звернення, ними не порушені.

Із наведених підстав, просять відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами документи, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступні обставини.

16.01.2023 до Міністерства юстиції України (Міністру Малюську Д.Л.) надійшла скарга ОСОБА_1 на рішення дії та бездіяльність Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції м. Київ., яка зареєстрована за № Ш-1253.

У скарзі від 16.01.2023 № Ш-1253 позивач зазначила: "...Підставою моєї скарги до Міністра Міністерства юстиції України є обставини незабезпечення моїх прав, передбачених ст.ст. 3. 6. 19. 22, 24 Конституції України, Департаментом Виконавчої служби Міністерства юстиції м. Київ, що полягає у наступному:

Неналежному розгляді моєї скарги від 19.12.2022 р. з додатком від 26.12.2022 р. в частині неправомірних дій працівників Департаменту Виконавчої служби Міністерства юстиції м. Київ щодо належного розгляду мої скарги на дії та бездіяльність Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Львівській області, що полягає у перевищенні повноважень управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області, а саме:

- порушенням ст. 19 Конституції України, відповідно до якої посадови особи зобов`язані діяти лише на підставі, та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України.

Працівники Департаменту Виконавчої служби Міністерства юстиції м. Київ підтвердили висновок Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Львівській області щодо права Пустомитівського відділу Державної Виконавчої служби оскаржувати Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 16.11.2021 р. про скасування Постанови про закінчення виконавчого провадження, та права Пустомитівського відділу Державної Виконавчої служби у невиконанні Постанови Львівського Апеляційного суду від 08.10.2022 р. про залишення без змін рішення Галицького районного суду м. Львова від 16.11.2021 р. в частині скасування Постанови про закінчення Виконавчого провадження.

Безпідставне визнання Департаментом Виконавчої служби Міністерства юстиції м. Київ права Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Львівській області породило дію незабезпечення мого права стягувача, передбаченого ст. 129! відповідно до якої: Суд ухвалює рішення іменем України. Судові рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судових рішень у визначеному Законом порядки...".

Листом від 15.02.2023 № 18391/Ш-1253/20.4.1 Міністерство Юстиції України повідомило позивача про те, що Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України проводиться перевірка викладених у зверненні від 16.01.2023 фактів, за результатами якої буде надано відповідь додатково у строк, визначені чинним законодавством.

Листом від 22.02.2023 за № 21865/Ш-1253/20.4.1 Міністерство Юстиції України надало відповідь ОСОБА_1 на звернення (скаргу) від 16.01.2023 № Ш-1253, зазначивши: ",,,Оскільки рішення суду виконано в повному обсязі, а саме: платіжним дорученням від 27.01.2022 № 2120 кошти у сумі 22 845,80 грн (22 077,40 грн майнової шкоди та 768,40 грн судового збору) перераховано на Вашу користь, на підставі вимог пункту 9 частини першої статті 39 Закону державним виконавцем 26.09.2022 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 18.10.2022 № 461/5061/22 відмовлено в задоволенні Вашої скарги на дії та бездіяльність державного виконавця відділу.

Постановою Львівського апеляційного суду від 30.01.2023 № 461/5061/22 ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 18.10.2022 скасовано та закрито провадження у справі за Вашою скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця відділу.

Також, ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.11.2022 № 461/5883/22 відмовлено у задоволенні Вашої скарги щодо визнання неправомірними дій та бездіяльності відділу у зведеному виконавчому провадженні № НОМЕР_1 та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 26.09.2022.

Таким чином, правову оцінку діям державного виконавця надано в судовому порядку".

10.03.2023 позивач звернулася із вимогою до Міністерства юстиції України (Міністра Малюськи Д.Л. ), зазначивши: "...Підставною моєї вимоги до Міністра Міністерства юстиції України є обставини незабезпечення моїх прав, передбачених ст.ст. 3, 6, 19, 22, 24 Конституції України, Департаментом Виконавчої служби Міністерства юстиції м. Київ, що полягає у наступному:

Не розгляді моєї скарги від 16.01.2023 р. направленої електронною поштою з додатком щодо неправомірних дій працівників Департаменту Виконавчої служби Міністерства юстиції м. Київ щодо належного розгляду моєї скарги на дії та бездіяльність Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Львівській області, що полягає у перевищенні повноважень управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області, в термін передбачений законодавством".

Листом від 16.03.2023 за № 31805/Ш-6883/20.4.1 Міністерство Юстиції України надало відповідь ОСОБА_1 на звернення від 10.03.2023, яке надійшло з приводу розгляду звернення від 16.01.2023, зазначивши "...Ваше звернення від 16.01.2023 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.01.2023 за № Ш - 1253. Листом Міністерства юстиції України від 22.02.2023 № 21865/Ш-1253/20.4.1 на Вашу адресу рекомендованою кореспонденцією надано відповідь на питання, викладені у зверненні від 16.01.2023 на Вашу адресу".

07.08.2023 позивач звернулася зі скаргою до Міністерства юстиції України щодо оскарження дій посадових осіб Пустомитівського відділу ДВС Західного МРУ МЮУ по ВП № НОМЕР_2. У вказаній скарзі позивач просила: "1. Визнати порушення ЗУ "Про виконавче провадження" начальником відділу ДВСУ у Львівській обл. п. Гнатишин І.С. по відношенню до мене стягувала у АСВП № НОМЕР_1, та боржника у АСВП № НОМЕР_3, своєю постановою.

2. Надати доручення начальнику Пустомитівського відділу ДВСУ у Львівській області п. Гнатишину І.С. скасувати (постанову) повідомлення про відмову у прийнятті виконавчого листа виданого Галицьким р/с від 16.11.2021 р.

3. В термін передбачений ЗУ "Про виконавче провадження" ст. 74 повідомити мене ОСОБА_1 на мою електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Листом від 05.09.2023 за № 116580/Ш-26550/20.3.2 Міністерство Юстиції України повідомило ОСОБА_1 про наступне: "У Департаменті державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на розгляді знаходяться Ваші звернення від 07.08.2023, 14.08.2023, від 18.08.2023, від 29.08.2023 та звернення від 23.08.2023, прийняті на особистому прийомі. З приводу піднятих у зверненнях питань щодо їх розгляду за Вашою участю, відповідно до положень статті 18 Закону України "Про звернення громадян", Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України інформує, що 07.09.2023 о 15:00 год. за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 73 відбудеться розгляд звернень за Вашою участю. Запрошуємо взяти участь у розгляді звернень у зазначений час".

Листом від 12.09.2023 за № 119726/Ш-26550/20.03.2 Міністерство Юстиції України письмово повідомило ОСОБА_1 щодо результату розгляду звернень від 07.08.2023, 14.08.2023, 18.08.2023, 23.08.2023, 29.08.2023.

12.09.2023 позивач звернулася із вимогою (повторною) до Міністерства юстиції України (Малюська Д.Л.), у якій просила:

"1. Здійснити контроль за дотриманням в повному об`ємі Конституції України, ч. 3 п. 3 чт. 74 ЗУ "Про виконавче провадження" ст. 18, 19 ЗУ "Про звернення громадян".

2. В термін до 22.09.2023 р відповідно до ст. 74 ЗУ "Про виконавче провадження", ЗУ "Про звернення громадян" повідомити мене заявника ОСОБА_1 , про результати розгляду моєї скарги від 07.08.2023 на мою електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Звернення позивача від 12.09.2023 зареєстроване в Мін`юсті 12.09.2023 за № Ш-31288.

За результатами розгляду звернення від 12.09.2023, Міністерство юстиції України листом від 26.09.2023 за № 126256/Ш-31288/20.3.2 повідомило позивача про те, що:

"Так, відповідно до вимог статті 18 Закону, Департаментом розглянуто Ваші звернення від 07.08.2023, 14.08.2023, 18.08.2023, 23.08.2023, 29.08.2023, 07.09.2023 за Вашою участю.

Відповідь за результатами розгляду вищезазначених звернень надано листом Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 12.09.2023 №119726/11-26550/20.3.2, яку надіслано на Вашу адресу рекомендованим листом та на електронну адресу.

Стосовно піднятого у зверненні питання інформуємо, що 07.09.2023 під час розгляду звернень за Вашою участю, працівниками Департаменту Вам неодноразово запропоновано ознайомитись з матеріалами перевірки за результатами розгляду звернень від 07.08.2023, 14.08.2023, 18.08.2023, 29.08.2023, 23.08.2023, 07.09.2023, проте ознайомитись із матеріалами перевірки Ви відмовилися".

19.10.2023 ОСОБА_1 звернулася до Мін`юсту із зверненням, у якому просила:

" 1. Здійснити розгляд моїх скарг від 16.01.2023 р. та від 7.08.2023 р. невідкладно у повній відповідності до Конституції України ЗУ "Про звернення громадян", ЗУ "Про виконавче провадження" зі змінами та уточненнями від 12.01.2023 р.".

Вказане звернення ОСОБА_1 від 19.10.2023 зареєстроване в Міністерстві за № Ш-35982 та прийняте на особистому прийомі в.о. Державного секретаря, про що свідчить картка особистого прийому заявника від 19.10.2023, що наявна у матеріалах справи.

Листом від 17.11.2023 за № 151494/Ш-35982/20.3.2 Міністерство юстиції України надало позивачу письмову відповідь на звернення від 19.10.2023.

Вважаючи протиправними дії та бездіяльність відповідачів, а також зважаючи на наявність, на думку позивача, підстав для встановлення порушень меж повноважень посадових осіб Мін`юсту, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначений обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Преамбулою Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі Закон №393/96-ВР) визначено, що цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до ст. 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі ст. 4 Закону № 393/96-ВР до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Частинами 1, 3, 4 ст. 3 Закону № 393/96-ВР встановлено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Так, суд встановив, що ОСОБА_1 зверталася до Мін`юсту із зверненнями від 16.01.2023, 10.03.2023, 07.08.202, 14.08.1012, 18.08.2023, 23.08.2023, 29.08.2023, 12.09.2023, 19.10.2023.

Відповідно до ст. 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Повноваження відповідача щодо розгляду звернень громадян визначені Положенням про Мін`юст, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228 (далі - Положення № 228).

Згідно із п.п. 33 п. 4 Положення № 228 Мін`юст відповідно до покладених на нього завдань організовує розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних із діяльністю Міністерства юстиції України, його територіальних органів, підприємств, установ та організацій, що належить до сфери його управління, а також стосовно актів, які ним видаються.

Відповідно до п.п. 10, 11 п. 4 Типового положення про управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Мін`юсту від 20.04.2016 № 1183/5, зареєстрованого у Міністерстві 22.04.2016 за № 617/28747 (із змінами), управління відповідно до покладених на нього завдань розглядає звернення громадян та юридичних осіб з питань, пов`язаних із виконанням рішень, аналізує стан цієї роботи, виявляє та усуває причини, що призводять до подання громадянами скарг, розглядає запити на отримання публічної інформації, про що ОСОБА_1 проінформовано листом Департаменту ДВС від 28.12.2022 № 123780/Ш-30126/20.4.1, який наявний у матеріалах справи.

З огляду на вимоги вищевказаної норми, суд встановив, що звернення позивача скероване для розгляду до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Управління).

За наслідками розгляду звернень ОСОБА_1 від 19.12.2022 та 26.12.2022 позивачу надана відповідь листом Управління від 11.01.2023 № 178/6-23/8.

Згодом, 16.01.2023 за № Ш-1253 у Мін`юсті зареєстроване звернення ОСОБА_1 від 16.01.2023 на рішення, дії та бездіяльність Департаменту ДВС.

Відповідно до ст. 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Суд встановив, що Міністерство юстиції України відповідно до вимог статті 20 Закону № 393/96-ВП листом від 15.02.2023 № 18391/Ш-1253/20.4.1 повідомило ОСОБА_1 про те, що у зв`язку із перевіркою фактів викладених у зверненні від 16.01.2023, продовжив строк розгляду вказаного звернення.

Листом від 22.02.2023 № 21865/Ш-1253/20.4.1 Мін`юст надав позивачу відповідь за результатами розгляду звернення від 16.01.2023 за № Ш-1253.

Листами від 16.03.2023 № 31805/Ш та від 16.03.2023 № 31805/Ш-6883/20.4.1 надано відповідь за результатами розгляду звернення від 10.03.2023.

Відповідно до ст. 22 Закону № 393/96-ВР, керівники та інші посадові особи органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян зобов`язані проводити особистий прийом громадян. Прийом проводиться регулярно у встановлені дні та години, у зручний для громадян час, за місцем їх роботи і проживання. Графіки прийому доводяться до відома громадян.

Порядок прийому громадян в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, об`єднаннях громадян визначається їх керівниками. За їхнім рішенням особистий прийом громадян може бути призупинено на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Усі звернення громадян на особистому прийомі реєструються. Якщо вирішити порушені в усному зверненні питання безпосередньо на особистому прийомі неможливо, воно розглядається у тому ж порядку, що й письмове звернення. Про результати розгляду громадянину повідомляється письмово або усно, за бажанням громадянина.

Так, листом від 05.09.2023 № 116580/Ш-26550/20.3.2 Міністерство Юстиції України повідомило ОСОБА_1 щодо звернень від 07.08.2023, від 14.08.2023, від 18.08.2023, від 23.08.2023, від 29.08.2023, вказавши, що 07.09.2023 о 15:00 год відбудеться розгляд прийнятих на особистому прийомі звернень, за участю заявника.

Листом від 12.09.2023 № 119726/Ш-26550/20.03.2 Міністерство Юстиції України письмово повідомило ОСОБА_1 щодо результату розгляду звернень від 07.08.2023, від 14.08.2023, від 18.08.2023, від 23.08.2023, від 29.08.2023.

Листом від 26.09.2023 № 126256/Ш-31288/20.3.2 надано відповідь за результатами розгляду звернення від 12.09.2023.

Листом від 17.11.2023 № 151494/Ш-35982/20.3.2 надано відповідь за результатами розгляду звернення від 19.10.2023.

З огляду наведені вище обставини, суд встановив, що ОСОБА_1 зверталася до Міністерства юстиції України з різними зверненнями протягом 2023 року. Щодо кожного звернення були надані відповіді у різні терміни.

Так, суд здійснив аналіз термінів протягом якого позивачу надавались відповіді, за наслідками якого встановив наступне:

- звернення від 16.01.2023 розглянуто протягом 30 днів, тобто в межах строку, передбаченого Законом № 393/96-ВР;

- звернення від 10.03.2023 розглянуто за 6 днів;

- декілька звернень, які зареєстровані у серпні 2023 року, відповіді позивачу надані впродовж 29 днів після першого звернення від 07.08.2023, що відповідає встановленим Законом № 393/96-ВР строкам;

- звернення від 12.09.2023 розглянуто за 14 днів;

- звернення від 19.10.2023 розглянуто за 29 днів, тобто в межах строку, передбаченого Законом № 393/96-ВР.

Таким чином, всі звернення ОСОБА_1 . Міністерство юстиції України розглянуло в строки, передбачені статтею 20 Закону № 393/96-ВР.

Суд зауважує, що обґрунтування позовної заяви не містять конкретних доводів про те, яким чином та у який спосіб відповіді посадових осіб Міністерства юстиції України порушують конституційні права та свободи позивача.

Факт надання відповідей на всі звернення позивача Мін`юстом не заперечується позивачем, а обґрунтування того, з яких підстав ОСОБА_1 не погоджується із наданими відповідями щодо порушених у зверненні питань, позовна заява не містить.

Отже, суд вважає, що звернення позивачки розглянуті в межах компетенції відповідачів у спосіб, у порядку та у строки, що встановлені чинним законодавством.

Зважаючи на ті обставини, що під час розгляду звернень ОСОБА_1 права позивача щодо розгляду її скарг не порушені, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій та бездіяльності посадових осіб Міністерства юстиції України.

Щодо тверджень позивача про те, що внаслідок преюдиції ОСОБА_1 має право на не доказування подій, що відбулись у періоди з 16.01.2023 по 28.11.2023, з 19.10.2023 по 17.11.2023, з 16.01.2023 по 29.11.2023, а також право на твердження, що відповідачі по відношенню до ОСОБА_1 здійснили зловживання владою, суд зауважує наступне.

Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд встановив, що спірні правовідносини виникли з приводу непогодження позивача із діями та бездіяльністю відповідачів щодо розгляду її звернень.

З цього приводу суд зазначає, що правовідносини у сфері звернень громадян виникають з дня звернення особи до органу влади чи інших установ із скаргою, заявою чи пропозиціями та закінчуються з моменту надання відповіді на таке звернення.

Як наслідок, дії чи бездіяльність відповідача не може бути оцінена судом безвідносно до конкретного звернення.

Тому, висновки судів, встановлені в інших справах, не можуть мати преюдиційного значення у цій справі, оскільки не стосуються дій чи бездіяльності відповідачів, що виникли в межах спірних правовідносин.

Таким чином, враховуючи те, що з приводу вказаних правовідносин відсутні обставини, які б були встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 щодо преюдиційності обставин справи.

Беручи до уваги ту обставину, що вирішуючи цей спір, суд не встановив у діях відповідачів ознак протиправності чи ознак протиправної бездіяльності при розгляді звернень позивача, безпідставними та такими, що суперечать приписам ч. 1 ст. 5 КАС України суд вважає вимоги ОСОБА_1 про встановлення наявності порушення меж повноважень шляхом визнання зловживання владою, відтак, відмовляє у задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач належними та допустимими доказами не довела порушення відповідачами її прав, передбачених Конституцією України у спосіб, передбачений Законом України "Про виконавче провадження".

За наведених обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , а тому відмовляє позивачу у задоволенні позову.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, суд не здійснює розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Міністра юстиції Дениса Малюська, в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції Вікторії Васильчук, заступника Міністра юстиції України з питань виконавчої служби Андрія Гайченка про визнання протиправними дій та бездіяльності, встановлення наявності підстав порушення меж повноважень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна