Справа № 405/8764/23
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2024 року м. Дніпросправа № 405/8764/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.12.2023 року (головуючий суддя Драній В.В. )

в адміністративній справі №405/8764/23 за позовом Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області, правонаступником якого є Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби до відповідача ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області, звернувся 27.11.2023 до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просив:

- продовжити строк затримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС строком на шість місяців з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 22.12.2022 року по справі № 405/6938/22 задоволено адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області про примусове видворення за межі України та затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вирішено примусово видворити відповідача за межі України та затримати його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України Державної міграційної служби України строком на шість місяців. 22.12.2022 року відповідач ОСОБА_1 був затриманий та згідно акту приймання-передавання іноземця або особи без громадянства від 22.12.2022 року переданий до Державної установи «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де утримується на даний час.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.12.2023 року позов задоволено.

Продовжено строк затримання з метою забезпечення примусового видворення громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України на шість місяців, тобто до 08 червня 2024 року.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відсутні, та зважаючи на те, що відповідач порушив правовий режим перебування на території України, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав щодо продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України на шість місяців.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що для продовження строку тримання відповідача в ПТПІ позивачем повинні бути обгрунтованими ризики, що особа буде ухилятись від покладених на неї обов`язків, а причиною продовження утримання відповідача є те, що позивач не має можливості завершити процедуру видворення.

До суду апеляційної інстанції 25.01.2024 року від Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби надійшов відзив на апеляційну скаргу та клопотання про заміну позивача у справі.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.06.2023 № 569 «Про реорганізацію територіальних органів Державної міграційної служби» постановлено утворити як юридичну особу публічного права Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби, реорганізувавши шляхом злиття Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області та Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області. Установлено, що ЦПМУ ДМС є правонаступником майна, прав та обов`язків У ДМС у Кіровоградській області та УДМС у Черкаській області.

Державна реєстрація припинення УДМС у Кіровоградській області та утворення ЦПМУ ДМС як юридичної особи публічного права відбулась 15.12.2023.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції замінила позивача у справі Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області його правонаступником Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби.

У відзиві позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином російської федерації, який документований національним паспортним документом № 55 0347509, який виданий 19.02.2020 року терміном дії до 19.02.2030 року (а.с. 4).

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 22.12.2022 по справі № 405/6938/22 позов Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення за межі України задоволено. Примусово видворено за межі території України громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Затримано громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, Державної міграційної служби України, строком на шість місяців (а.с. 5-10).

Рішення набрало законної сили.

22.12.2022 року відповідач ОСОБА_1 був затриманий та згідно акту приймання-передавання іноземця або особи без громадянства від 22.12.2022 року переданий до Державної установи «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України» (а.с. 11-12,13).

Відповідно до листа заступника начальника УДМС України в Кіровоградській області Хмельницького О. від 20.04.2023 року, примусове видворення ОСОБА_1 заплановане на 27.04.2023 року, літаком з м. Кишинів до м. Москва (а.с. 16).

Рішенням про відмову на в`їзд особи до Республіки Молдови від 27. 04.2023 року відмовлено ОСОБА_1 у в`їзді через не підтвердження цілі поїздки (а.с. 18-19).

Згідно відповіді в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 01.05.2023 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.12.2022 року про примусове видворення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виконано. Іноземцю відмовлено у перетині державного кордону РМ (а.с. 21).

Актом приймання-передавання іноземців або особи без громадянства від 28.04.2023 року громадянина рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 передано до ДУ «Миколаївський ПТПІ» (а.с. 20).

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.06.2023 року продовжено строк затримання з метою забезпечення примусового видворення громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України на шість місяців, тобто до 08.12.2023 року (а.с. 22-26).

Листом начальника УДМС України в Кіровоградській області Гончаренка В. від 06.10.2023 року повідомлено директору ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України» ОСОБА_3 , що на даний час, УДМС України в Кіровоградській області з`ясовується питання щодо можливості примусового видворення з України громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та проводяться консультації з ДПСУ щодо оптимального маршруту (а.с. 30).

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI, норми Порядку обчислення строку тимчасового перебування в Україні іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2015 № 844.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI, строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Пунктом 1 Порядку обчислення строку тимчасового перебування в Україні іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2015 № 844 передбачено, що громадяни держав з безвізовим порядком в`їзду можуть тимчасово перебувати на території України не більше ніж 90 днів протягом 180 днів, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Строк затримання відповідача у ДУ «Миколаївський ПТПІ» закінчується 08.12.2023 року.

Таким чином, наразі відповідач незаконно перебуває на території України, не маючи при цьому законних джерел для існування.

Частиною 11 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до частини 12 статті 289 КАС України, про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Відповідно до частини 14 статті 289 КАС України, розгляд питань, визначених цією статтею, здійснюється судом за обов`язкової участі сторін.

Розгляд справ про продовження строку затримання іноземця або особи без громадянства може проводитися у режимі відеоконференції, у тому числі з трансляцією з іншого приміщення, що знаходиться поза межами приміщення суду.

Враховуючи те, що строк затримання відповідача в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні спливає 08.12.2023 року, існує ризик втечі відповідача.

З метою уникнення вказаних негативних обставин за забезпечення примусового видворення відповідача за межі України, доцільним є продовження його затримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України Державної міграційної служби України.

При цьому, відповідно до ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн:

де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Матеріалами справи підтверджується, що обставини, які вказані в ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та унеможливлюють примусове видворення за межі території України, відсутні.

Також, в ході розгляду справи не встановлено обставин, відповідно до яких на відповідача поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Крім того, відповідач не звертався до ДМС України із заявою про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту.

Водночас, доказів, які б мали підтвердити законність перебування відповідача на території України матеріали справи не містять.

Беручи до уваги, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відсутні, та зважаючи на те, що відповідач порушив правовий режим перебування на території України, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав щодо продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України на шість місяців.

Вищезазначене є підставою для висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 241-245, 250, 272, 289, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.12.2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття 31.01.2024 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова