Справа № 120/12983/23
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/12983/23

Головуючий у 1-й інстанції: Сало Павло Ігорович

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

31 січня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Смілянця Е. С. Сторчака В. Ю.

за участю: секретаря судового засідання: Литвина Д.С.,

представника позивача: Антощука В.Д.

представника відповідача: Дмитрук Ю.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, в якому просив:

-визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП у Вінницькій області від 07.07.2023 № 984 в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції;

-визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП у Вінницькій області від 17.07.2023 № 97 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції;

-поновити позивача на посаді дільничного офіцера поліції сектору поліцейської діяльності № 1 (далі СПД № 1) відділення поліції № 1 (далі ВП № 1) Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області;

-стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити. В свою чергу, представник відповідача заперечила стосовно задоволення апеляційної скарги і просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України в період з березня 2009 року до листопада 2015 року; з листопада 2015 року проходив службу в Національній поліції України та перебував на різних посадах, зокрема з 26.05.2023 на посаді дільничного офіцера поліції СПД № 1 ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області; спеціальне звання капітан поліції.

Наказом начальника ГУНП у Вінницькій області від 30.06.2023 № 976 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" призначено службове розслідування за фактом можливого вчинення дисциплінарного проступку дільничним офіцером поліції СПД № 1 ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_1 .

Підставою для службового розслідування слугував рапорт начальника СПД № 1 ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_2 від 30.06.2023, у якому повідомлялося про перебування капітана поліції ОСОБА_1 на службі у стані алкогольного сп`яніння.

Для проведення службового розслідування вищевказаним наказом утворено відповідну дисциплінарну комісію. Водночас на час проведення службового розслідування капітана поліції ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків.

За результатами службового розслідування дисциплінарною комісію запропоновано застосувати до капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції, визнавши такий захід пропорційним тяжкості скоєного поліцейським проступку.

На підставі висновку службового розслідування, який затверджено 07.07.2023, наказом ГУНП у Вінницькій області від 07.07.2023 № 984 вирішено застосувати до капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

У зв`язку з реалізацією вказаного дисциплінарного стягнення, наказом ГУНП у Вінницькій області від 17.07.2023 № 97 о/с капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", з 17.07.2023.

Не погоджуючись з даними наказами, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України від 02.07.2015 року №580-VIII Про Національну поліцію (далі Закон №580-VIII).

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону №580-VIII, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Положеннями ч.1 ст.59 Закону №580-VIII встановлено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

У п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII закріплено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Водночас, на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018р. №2337-VII (далі Дисциплінарний статут).

За визначенням, наведеним у ст.1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна-дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Ст.11 Дисциплінарного статуту врегульовано, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з посади.

У статті 14 Дисциплінарного статуту зазначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Наведені правові норми дають підстави для висновку, що питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, установлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування передбачена Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 р. №893 (далі Порядок №893).

Пунктом 1-3 розділу V Порядку №893 встановлено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

За приписами пункту 4 розділу V Порядку №893, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

На підставі пункту першого Розділу VІ Порядку №893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Верховний Суд у своїй практиці (постанові від 02.12.2020 у справі № 420/5368/18, від 30.07.2020 у справі № 802/1767/17-а та від 20.10.2020 у справі № 340/1502/19) у справах щодо притягнення працівників органів поліції до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення неодноразово зазначав, що питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

Поряд з цим, Верховний Суд у постанові від 17.11.2022 у справі № 480/9492/20 зазначив, що оцінка судами правильності й обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, повинна фокусуватися насамперед на такому: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Отже, в аспекті спірних правовідносин необхідно зазначити, що вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясовувати склад саме дисциплінарного проступку в його діях.

Вказане узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постановах від 09.02.2022 у справі № 160/12290/20 та від 21.07.2022 у справі № 160/11795/20.

Визначаючись щодо правильності та обґрунтованості оскаржуваних наказів, колегія суддів виходить із наступного.

Адміністративний суд в силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

У свою чергу, суб`єкт владних повноважень повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достовірними доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями й документами.

З матеріалів справи, а саме-наказу начальника ГУНП у Вінницькій області від 30.06.2023 № 976 "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" з`ясовано, що підставою для проведення службового розслідування слугував рапорт начальника СПД № 1 ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_2 від 30.06.2023, у якому повідомлялося про перебування капітана поліції ОСОБА_1 на службі у стані алкогольного сп`яніння.

Із дослідженого колегією суддів висновку службового розслідування вбачається, що відповідно до розстановки нарядів несення служби працівниками ВП № 1 та СПД № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_1 заступив на добове чергування 27.06.2023, а відтак 28.06.2023 відпочивав.

29.06.2023 та 30.06.2023 капітан поліції ОСОБА_1 мав перебувати на службі з дотриманням розпорядку робочого дня, затвердженого наказом ГУНП у Вінницькій області від 02.07.2020 № 861, згідно з яким тривалість робочого дня у підрозділах ГУНП у Вінницькій області з 09:00 до 18:00 год, тривалість обідньої перерви з 13:00 до 13:45 год, вихідні дні субота та неділя.

Однак, як підтверджено рапортами та поясненнями начальника СПД № 1 ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_2 , а також начальника ВП № 1 Тульчинського РВП підполковника поліції ОСОБА_3 , капітан поліції ОСОБА_1 30.06.2023 був відсутній на території обслуговування. На телефонний дзвінок о 10:58 год ОСОБА_1 повідомив, що знаходиться в лікарні, проходить флюорографічне обстеження для подальшого проходження диспансеризації, а тому прибуде на службу після цього.

Близько 15:20 год. 30.06.2023 до місця перебування капітана поліції ОСОБА_1 у шашличній прибув підполковник поліції ОСОБА_3 спільно з підполковником поліції ОСОБА_2 та поліцейським офіцером громади Тульчинського РВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 . Побачивши ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 здивувався та почав говорити, що спирті напої вживав з тією метою, щоб отримати оперативну інформацію.

Надалі ОСОБА_1 прибув до приміщення СПД № 1. Через деякий час також прибули працівники УГІ ГУНП, а саме старший інспектор ВСР майор поліції ОСОБА_8 та старший інспектор ВП капітан поліції ОСОБА_9 та запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, а також за допомогою газоаналізатора "Drager", на що ОСОБА_1 надав категоричну відмову, про що складено акт про відмову капітана поліції ОСОБА_1 від добровільного проходження медичного освідування (огляду) у зв`язку з підозрою щодо перебування на службі (роботі) у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також акт про перебування капітана поліції ОСОБА_1 на службі у стані алкогольного сп`яніння. Капітан поліції ОСОБА_1 був ознайомлений з актами під підпис та будь-яких зауважень при цьому не висловлював.

З приводу допущеного порушення службової дисципліни капітан поліції ОСОБА_1 пояснив, що 30.06.2023 близько 08:00 прийшов на роботу, а саме-до приміщення СПД №1, яке ще було закрите, а тому пішов до магазину який знаходиться неподалік, пити каву. Після цього, повернувся до підрозділу та в подальшому разом зі старшим інспектором СПД № 1 капітаном поліції А. Камінським прибув до Піщанської районної лікарні для проходження медичного обстеження для подальшого проходження диспансеризації у м. Вінниця. Близько 11:00 до ОСОБА_10 зателефонував заступник начальника СПД №1 старший лейтенант поліції B.Крижанівський та запитав про місце перебування останнього, на що той відповів, що перебуває у лікарні. Після проходження огляду, близько обідньої перерви ОСОБА_11 прийшов до СПД № 1 для того, щоб віддати А. Камінському довідки, які він забувся у лікарні та в подальшому збирався їхати на територію обслуговування. В цей час до ОСОБА_12 зателефонував знайомий ОСОБА_13 та повідомив, що потрібно зустрітися, оскільки у нього є інформація, яку розповість при зустрічі. Через деякий час ОСОБА_11 під`їхав до місцевого закладу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який знаходиться поза межами смт.Піщанка, де в бесідці перебували ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .Князький та ОСОБА_16 . ОСОБА_11 разом із ОСОБА_13 сіли на край столу, який був розташований в бесідці для того, щоб поговорити. Під час розмови ОСОБА_13 повідомив йому про те, що у с.Стулена Тульчинського району є особа, яка займається незаконним обігом наркотичних засобів. В ході розмови ОСОБА_13 запропонував ОСОБА_17 вжити алкогольний напій-горілку, однак він відмовився. У цей момент до бесідки зайшов начальник СПД № 1 підполковник поліції ОСОБА_18 на запитання якого про вживання алкогольних напоїв ОСОБА_11 відповів, що не вживав. Через деякий час ОСОБА_18 повернувся до бесідки разом із начальником ЗП № 1 підполковником поліції С.Токаном та повідомили про те, що ОСОБА_17 необхідно поїхати з ними до підрозділу поліції. Час перебігу подій ОСОБА_11 не зміг повідомити, оскільки з його слів не слідкував за часом. В подальшому ОСОБА_11 із ОСОБА_19 та ОСОБА_20 приїхали до ТПД № 1 та зайшли до кабінету ОСОБА_21 . У цей час зайшли працівники УГІ ГУНП, які представились, повідомили мету прибуття та зазначили, що спілкування буде проводитись із використанням портативного відеореєстратора. В ході спілкування ОСОБА_11 підтвердив, що вжив бокал розливного пива, саме тому й відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дисциплінарною комісією також опитано працівників поліції, які були очевидцями відповідних подій, а саме- ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , які підтвердили факт відсутності капітана поліції ОСОБА_1 на службі 30.06.2023, виявлення його місця перебування в робочий часу закладі "Шашлична" в компанії чоловіків (цивільних громадян), які відпочивали та розпивали спиртні напої, а також подальше доставлення ОСОБА_1 у СПД № 1, де останній у присутності працівників УГІ ГУНП відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, попри визнання ним факту вживання спиртних напоїв (горілки) та наявність у нього очевидних ознак алкогольного сп`яніння.

У висновку службового розслідування зазначено, що порушення службової дисципліни, допущенні капітаном поліції ОСОБА_1 підтверджуються матеріалами службового розслідування, а саме: актом перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння, актом відмови від добровільного проходження медичного освідування у зв`язку з підозрою в перебуванні на службі у стані алкогольного сп`яніння, поясненнями підполковника поліції С.Фомика, старшого лейтенанта поліції О.Пайлика, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_27 , майора поліції В.Косовського, капітана поліції ОСОБА_28 та відеозаписами з портативних відеореєстраторів.

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення, дисциплінарна комісія враховувала характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби та прийшла до висновку, що в діях капітана поліції ОСОБА_1 наявне порушення службової дисципліни.

При цьому, комісія дійшла висновку про необхідність застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції.

З такими висновкам погодився і суд першої інстанції під час розгляду даної справи.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що за змістом частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Разом з тим, звільнення з органів Національної поліції як вид стягнення є крайнім та найсуворішим заходом дисциплінарного впливу і повинно застосовуватись у виняткових випадках та за вчинення особливих дисциплінарних проступків.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (ч. 3 ст.19 Дисциплінарного статуту).

Так, за змістом висновку службового розслідування, ОСОБА_11 неодноразово допускав вчинення дисциплінарних проступків під час виконання ним службових обов`язків. Однак, у висновку вказано лише про одне дисциплінарне стягнення, накладене відповідно до наказу № 1965 від 13.10.2021.

При цьому, із висновку службового розслідування вбачається, що відповідно до службової характеристики капітан поліції ОСОБА_11 (підписана начальником СПД №1 підполковником поліції С.Фомиком 30.06.2023), останній характеризується негативно. Зокрема, до своїх посадових обов`язків ставиться недбало та безвідповідально. Має низький рівень професійної підготовки, недостатній для виконання своїх посадових обов`язків.

В той же час, у справі міститься копія службової характеристики на капітана ОСОБА_1 від 30.06.2023, підписаної С.Фомиком, з якої слідує, що ОСОБА_1 за період роботи в на посаді дільничного офіцера поліції сектору поліцейської діяльності №1 ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області зарекомендував себе з позитивної сторони , аналітичним мисленням володіє на середньому рівні, до виконання свої посадових обов`язків ставиться посередньо, авторитетом та повагою серед колег по роботі та населення району користується, в роботі інколи проявляє творчу ініціативу, вирішує службові завдання посередньо.

Вказане свідчить, що між відомостями, вказаними в характеристиці, долученій позивачем до позову, та з інформацією, вказаною у висновку службового розслідування існують розбіжності.

Варто звернути увагу, що в характеристиці вказано і про те, що позивач неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, однак остання містить інформацію лише про одне порушення.

Окрім іншого, колегія суддів зауважує, що під час службового розслідування, посадовими особами, які його проводили, не перевірено пояснення позивача в тій частині, що останній 30.06.2023 зустрівся з ОСОБА_13 з метою отримання оперативної інформації, комісія обмежилася відібранням пояснень у працівників поліції.

Крім того, колегія суддів враховує положення статті 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, якою встановлено особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, зокрема, відповідно до частини другої зазначеної статті Статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції. Відтак, у даному випадку обраний вид дисциплінарного стягнення у виді звільнення є непропорційним, необґрунтованим, та таким, що обраний з порушенням положень статті 29 Статуту.

Такий правовий висновок викладено в ухвалі Верховного Суду від 17.04.2023 у справі № 560/8721/22.

За висновками Верховного Суду, викладеними зокрема у постановах від 28.02.2018 у справі № 817/280/16, від 28.02.2019 у справі № 817/860/16 та від 03.10.2019 у справі № 826/10460/16, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. При цьому, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено або на рівнозначній посаді.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Оскільки за наслідками судового розгляду судом прийнято рішення про поновлення позивача на посаді, також на користь позивача підлягає стягненню з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Виплата грошового забезпечення поліцейських регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова №988).

Пунктом 2 Постанови №988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом МВС України від 06.04.2016 №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260).

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І цього ж Порядку встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

За змістм Порядку №260, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

У свою чергу п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок №100), визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Таким чином, при визначенні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає присудженню на користь позивача з відповідача, правильним є обчислення календарних днів для обрахунку грошового забезпечення.

Враховуючи дату звільнення позивача зі служби та прийняття судом рішення про поновлення на посаді, кількість днів вимушеного прогулу складає 198 днів.

Розмір грошового забезпечення за травень-червень 2023 року склав 50259,45 грн. таким чином, середньоденна заробітна плата позивача складає 823,93грн., з розрахунку 61 календарний день.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню на користь позивача складає 163138,14 грн (198 днів х 823,93 грн.).

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП у Вінницькій області від 07.07.2023 № 984 в частині застосування до дільничного офіцера поліції сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП у Вінницькій області від 17.07.2023 № 97 о/с в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 дільничного офіцера поліції сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, зі служби в поліції.

Поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору поліцейської діяльності № 1 (далі СПД № 1) відділення поліції № 1 (далі ВП № 1) Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області з 18 липня 2023 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 18.07.2023 по 31.01.2024 в розмірі 163138,14 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 08 лютого 2024 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Смілянець Е. С. Сторчак В. Ю.