Справа № 367/627/23
Суддя: Кравчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2024-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/627/23
Провадження №2-а/367/50/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

29 січня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Яцуна А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Цоцки Н.В.,

представника відповідача Клімова С.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

в с т а н о в и в :

20.01.2023р. до суду надійшов зазначений адміністративний позов ОСОБА_1 , який позивач обґрунтовує тим, що 17.11.2022р. Київською митницею Державної митної служби України в особі заступника начальника Київської митниці Дірочкою Олексієм Михайловичем винесено постанову № 1438/10000/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.470 Митного кодексу України, за порушення митних правил та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень. Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона участь у розгляді справи не приймала, не була обізнана про розгляд такої справи, а тому не мала можливості надати пояснення чи документи на підтвердження своїх заперечень. Вказує, що у результаті встановлення додатку ДІЯ, вона дізналася про наявність виконавчого провадження № 70697253 щодо стягнення з неї штрафу у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок за вчинення порушень митних правил та виконавчого збору у розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок. У зв`язку з чим 10 січня 2023 року вона особисто звернулася до канцелярії Київської митниці з заявою про видачу їй копії постанови, однак працівники відмовились ставити відмітку про прийняття вищевказаної заяви та не повідомили реєстраційний номер прийнятої заяви в журналі вхідної кореспонденції. Крім того зазначає, що 10.01.2023 року вона надіслала відповідачу заяву про видачу копії постанови «Укрпоштою». Позивач стверджує, що 11.01.2023 року вона звернулася до Бучанського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 70697253 і тільки в цей день вона отримала, копію оскаржуваної постанови № 1438/10000/22, відтак вважає, що має право на поновлення строку на її оскарження. Також вказує, що не погоджується з постановою, вважає її незаконною та необґрунтованою такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного. Позивач зазначає, що з початком повномасштабної військової агресії, вона разом з родиною виїхала до м. Сучава ( Румунія), потім переїхала до Польщі, де проживала разом з дітьми. Крім того, стверджує, що після деокупації м. Буча, Київської області, 13 травня 2022 року з метою зменшення транспортних витрат для повернення додому та знаючи про скасування мита на ввезення автомобілів з-за кордону, було прийнято рішення щодо придбання недорогого вживаного авто марки Ford,модель С-MAX, номер кузова № НОМЕР_1 . Позивач зазначає, що 14 травня 2022 року вона разом з матір`ю виїхала до Польщі, а потім до Словаччини, де знаходиться пункт пропуску словацько-українського кордону та простояли в черзі 5 діб і 19 травня 2022 року в`їхали на територію України через Закарпатську митницю. Крім того, стверджує, що через неймовірну фізичну та психологічну втому, не впоралась з керуванням та допустила зіткнення з огорожею, внаслідок чого автомобіль зазнав пошкоджень. Позивач стверджує, що 20 травня 2022 року вона дізналася про те, що її малолітній син захворів і вона терміново придбала білети і 21 травня 2022 року вирушила автобусом до м. Варшава. Крім того, зазначає, що 09 травня 2022 року повернулася до України, а автомобіль марки Ford, модель С-MAX, номер кузова № НОМЕР_1 , який був пошкоджений перебував в ремонті. Також зазначає, що в постанові № 1438/10000/22 вказано, що ОСОБА_1 в зону митного контролю відділу митного оформлення №1 митного поста «Київ-Центральний» Київської митниці, на підставі контролю документа контролю за доставкою товару ЕМД типу ЕЕ № UA 100000/2022/466069 доставлено товар транспортний засіб особистого користування марки «Renault» модель «Megane VF1JMSG». Однак, стверджує, що вказана інформація в постанові не відповідає дійсності, оскільки насправді вона ввезла автомобіль марки Ford, модель С-MAX, номер кузова № НОМЕР_1 . Крім того, стверджує, що в постанові зазначено, що нею було взято зобов`язання про доставку вищевказаного транспортного засобу з Львівської митниці у строк до 30.05.2022 року до Київської митниці. Проте, зазначає, що вона не в`їжджала на територію України через Закарпатську митницю, а тому не могла взяти на себе зобов`язання про доставку вищевказаного транспортного засобу особистого користування з Львівської митниці до Київської області у строку до 30.05.2022 року. Таким чином вважає, що матеріали справи не містять допустимих та належних доказів, які б давали можливість зробити висновок про її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.470 Митного кодексу України. Враховуючи вищевикладене, просить поновити строк на оскарження постанови та скасувати постанову № 1438/10000/22 від 17.11.2022р.,винесену заступником начальника Київської митниці Дірочкою Олексієм Михайловичем про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. 06.03.2023 року до суду надійшли додаткові пояснення, в яких зазначає, що після подання позову вона отримала листа № б/н від 10.01.2023 року, в якому вказано, що відповідач надсилав лист № 026 та він був вручений їй особисто. Однак, зазначеного листа вона не отримувала, а копію оскаржуваної постанови отримала лише 11.01.2023 року. Крім того, зазначає, що вона звернулася до ВПЗ Буча 08292, де листоноша ОСОБА_2 підтвердив,що листа їй особисто не вручав, а вкинув його до поштової скриньки за адресою: АДРЕСА_1 та зробив запис у формі 8. 09.06.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що під час друку постанови ними було допущена апаратна помилка, внаслідок якої було не вірно зазначено марку, модель номер кузова та митницю на кордоні. Також зазначає, що громадянка ОСОБА_1 звернулася до митного органу з порушенням строків доставки, докази та документи, які б підтверджували факт аварії або дії обставин непереборної сили, які виникли під час доставки до Київської області транспортного засобу особистого користування марки «Ford», модель С-MAX, номер кузова № НОМЕР_1 не надала. Крім того зазначає,що відповідно наданих пояснень громадянкою ОСОБА_1 ,вона не змогла вчасно доставити вищевказаний транспортний до Київської митниці з причини дорожньо-транспортної пригоди, однак митні органи про вищезазначені обставини не повідомляла. Таким чином, громадянка ОСОБА_1 перевищила строк доставки товару транспортний особистого користування марки «Ford», модель С-MAX, номер кузова № НОМЕР_1 ,який перебував під митним контролем, більше ніж на двадцять діб у зв`язку з чим Київською митницею було складено протокол про порушення митних правил № 1438/10000/22 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.4 ст.470 МК України. Представник відповідача стверджує, що 29.06.2022 року позивач особисто отримала примірник протоколу про порушення митних правил № 1438/10000/22 , в якому було зазначено про дату, час та місце розгляду справи. В подальшому розгляд справи неодноразово переносився через бажання позивача надати документи,які мають суттєве значення для справи. 15.11.2022 року від позивача до митниці надійшла заява про доручення до матеріалів справи рахунку фактури від 24.05.2022 року та акту виконаних робіт від 25.06.2022 року, проте жодних клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. 17.11.2022 року Київською митницею була винесена постанова про порушення митних правил № 1738/1000/22 та була направлена рекомендованим листом на адресу позивача. Представник відповідача вважає, що в діях позивача наявні ознаки правопорушення передбаченого, ч.4 ст.470 МК України та твердження позивача щодо ненадання митницею можливості повідомлення про обставини, які мають суттєве значення для справи не відповідають дійсності, оскільки розрахунок фактура від 24.05.2022 року та акт виконаних робіт від 25.06.2022 року було долучено до матеріалів справи та враховано під час винесення постанови. Враховуючи вищевикладене, вважають, що постанова Київської митниці від 17.11.2022 року про порушення митних правил № 1438/10000/22 є законною, обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування та просили відмовити в задоволенні позову. 21.06.2023 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено,що нею отримано відповідь на адвокатський запит від АТ «Укрпошта», в якій зазначено, що позивач ОСОБА_1 лист № 026 не отримувала та вищевказаний лист був кинутий в поштову скриньку у зв`язку з чим просила визнати причини пропуску строку на оскарження постанови поважними. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 27 січня 2023 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судовому засіданні позивач та її представник позивача повністю підтримали позовну заяву, просили її задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. У відповідності до ч. 1ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною 2ст. 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). Відповідно до ч.1 ст. 121 КАС України,суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно відповіді АТ «Укрпошта» на адвокатський запит», ОСОБА_1 лист № 026 не отримувала та вищевказаний лист був опущений в поштову скриньку без вчинення підпису у зв`язку з чим документ з підписом одержувача зазначеного рекомендованого листа відсутній. Вказані обставини відповідачем не спростовані. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що строк звернення до суду для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил пропущено позивачем ОСОБА_1 з поважних причин і такий строк належить поновити. Також суд встановив, що 29.06.2022р. Київською митницею складено протокол про порушення митних правил № 1438/10000/22 стосовно громадянки України ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.4 ст.470 МК України строку доставки товару транспортний засіб особистого користування марки «Ford», модель С-MAX, номер кузова № НОМЕР_1 , який перебував під митним контролем, до митниці призначення більше ніж двадцять діб. 17.11.2022р. заступником начальника Київської митниці Державної митної служби України Дірочкою Олексієм Михайловичем винесено постанову у справі про порушення митних правил № 1438/10000/22, а саме про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.470 Митного кодексу України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок Крім того, судом встановлено, що у вищезгаданій постанові містяться суперечності щодо встановлених обставин справи, де зазначено про автомобіль марки «Renault» модель «Megane VF1JMSG», однак в подальшому позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ввезення автомобіля марки «Ford», модель С-MAX, номер кузова № НОМЕР_1 . Відповідно до ст.90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Пунктом 3 ч.1 ст.93 МК України встановлено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу. Для автомобільного транспорту пунктом 1 ч.1 ст.95 МК України визначено строк транзиту у 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). Згідно із п.1 ч.2 ст.95, ч.8 ст.102 МК України до строку транзитного перевезення не включається повна втрата товарів, транспортних засобів внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Відповідно до ч.4 ст.470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, крім транспортних засобів особистого користування, більше ніж на двадцять діб, а так само втрата цих товарів чи видача їх без дозволу митного органу тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Частиною 1 ст.460 МК України передбачено,що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом. Таким чином, по справі встановлено, що позивачем дійсно був ввезений в митному режимі транзиту автомобіль марки «Ford», модель С-MAX, номер кузова № НОМЕР_1 на територію України 20.05.2022 року та повинен бути доставлений у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 Митного кодексу України. Як вбачається з досліджених матеріалів справи, позивач не впоралася з керуванням та допустила зіткнення з огорожею, внаслідок чого автомобіль марки «Ford», модель С-MAX, номер кузова № НОМЕР_1 отримав пошкодження, що підтверджується протоколом огляду місця події від 27.04.2022 року 15.11.2022 року від позивача на адресу митниці надійшла заява з долученим розрахунком фактурою від 24.05.2022 року та актом виконаних робіт від 25.06.2022 року, які у встановленому порядку підтверджували факт аварії, що унеможливлювало виконання нею взятого перед Київською митницею зобов`язання. Згідно з ст.495 Митного кодексу України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Статтею 489 Митного кодексу України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися принципу належного урядування (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України», № 29979/04), що зобов`язує його діяти в належний і якомога послідовний спосіб. Принцип належного урядування, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є власна недбалість. Одним із основоположних аспектів права особи на справедливий судовий розгляд, закріплений у статті 6 Конвенції, є принцип правової визначеності, основу якого утворює концепція передбачуваності. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серков проти України» від 07.11.2011 року, заява № 39766/05 зазначив: «34. Ведучи мову про «закон», стаття 1 Першого протоколу до Конвенції посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях Конвенції. Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого законодавства, вимагаючи, щоб воно було доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним у застосуванні. 35. Коло застосування концепції передбачуваності значною мірою залежить від змісту відповідного документа, сфери призначення, кількості та статусу тих, до кого він застосовується. Сам факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що вона не відповідає вимозі «передбачуваності» у контексті Конвенції. Завдання здійснення правосуддя, що є повноваженням судів, полягає саме у розсіюванні тих сумнівів щодо тлумачення, які залишаються враховуючи зміни у повсякденній практиці. При цьому, у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» (Рішення від 2 грудня 2010 року, Заява № 30856/03) ЄСПЛ наголосив, що: «43. Вислів «згідно із законом» не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах, а також закон має передбачати засоби юридичного захисту проти свавільного застосування. Функція роз`яснення та тлумачення положень національного закону належить насамперед національним судам. Хоча Суд не може замінити своїм рішенням рішення національних судів та його повноваження щодо перевірки дотримання національного законодавства обмежені, його функцією є перевірка обґрунтування національних судів з точки зору Конвенції. Щоб захистити особу від свавілля, недостатньо забезпечити формальну можливість мати змагальне провадження для оскарження застосування положення закону в її справі. Якщо ухвалене в результаті судове рішення не містить обґрунтування або доказової бази, виникле втручання у гарантоване Конвенцією право може стати непередбачуваним та, як наслідок, не відповідати вимозі законності». Статтею 526 МК України встановлено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил. У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний орган доходів і зборів. Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи. У матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення позивача про дату,час та місце розгляду справи про порушення митних правил. Таким чином, відповідач доказів дотримання процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена не у відповідності до норм чинного законодавства, а відтак є підстави для її скасування, а отже позов підлягає частковому задоволенню. За змістом ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України тягар доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення. При цьому, згідно частини 1 вказаної статті, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. При цьому, п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів. Згідно зі ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законом обставини. Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, суд дослідивши представлені наявні докази, вважає, що притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил відбулося без повного та належного з`ясування всіх обставин справи, суб`єктом владних повноважень допущено невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи, а також не повідомлено позивачу про дату, час та місце розгляду справи, а тому оскаржувану постанову слід повернути на новий розгляд, що повністю узгоджується з вимогами ст. 286 КАС України. Керуючись ст.ст. 2, 4-5, 7-10, 72-78, 241-245, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на звернення до адміністративного суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил задовольнити частково.

Скасувати постанову Київської митниці Державної митної служби України від 17 листопада 2022 року у справі про порушення митних правил №1438/10000/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч.4 ст.470 Митного кодексу України, і надіслати справу про адміністративне правопорушення на новий розгляд до Київської митниці Державної митної служби України.

Стягнути з Київської митниці Державної митної служби України (адреса місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 8-А, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Кравчук