Справа № 340/8732/23
Суддя: Р.І. БРЕГЕЙ
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 року справа № 340/8732/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов Академії Державної пенітенціарної служби (далі Академія) до ОСОБА_1 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Міністерство юстиції України (далі Міністерство)) про стягнення витрат на утримання в навчальну закладі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду зі заявою до відповідача про відшкодування витрат, які пов`язані з утриманням у навчальному закладі, у сумі 162040,13 грн.

Зазначає, що, звільнившись зі служби у Державній кримінально-виконавчій службі України (далі Служба) за власним бажанням менш як за 3 роки після завершення навчання, у ОСОБА_1 виник обов`язок відшкодувати витрати за навчання, що передбачено контрактом.

Відповідач заперечила стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.64-66).

Пояснила, що після звільнення зі Служби працевлаштувалась до Національній поліції України, що виключає обов`язок сплати коштів.

Міністерство надало пояснення на позов (а.с.36-44).

Зазначає, що відповідно до контракту про здобуття освіти ОСОБА_1 зобов`язана упродовж 3 років після закінчення навчання пройти службу у Службі.

19 жовтня 2023 року судом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.31-33).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, 20 липня 2019 року Академія прийняла наказ №349/ОД, яким зарахувала з 18 серпня того ж року ОСОБА_1 курсантом 1-го курсу денної форми здобуття освіти за спеціальністю «правоохоронна діяльність» за кошти державного (регіонального) бюджету (а.с.14-16).

31 січня 2020 року сторони уклали контракт №643 про здобуття освіти у закладах вищої освіти, які здійснюють підготовку фахівців для потреб Міністерства (а.с.17-19).

15 червня 2023 року Академія прийняла наказ №280/ОС, на підставі якого присудила відповідачу з 16 червня того ж року ступінь вищої освіти бакалавра в галузі знань 26 «Цивільна безпека» за спеціальністю 262 «Правоохоронна діяльність» і видала відповідний диплом (а.с.20).

16 червня 2023 року Державна установа «Надержинщинська виправна колонія (№65)» (далі Установа) прийняла наказ №95/ОС-23, яким лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_1 призначено на посаду психолога відділу по роботі з персоналом (а.с.22).

03 серпня 2023 року Установа прийняла наказ №125/ОС-23 про звільнення відповідача з цієї ж дати зі служби у Службі за власними бажанням (а.с.23).

Підстава рапорт ОСОБА_1

01 вересня 2023 року Академія надіслала відповідачу повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язанні з утриманням в навчальному закладі, упродовж 30 діб (а.с.25-26).

05 вересня 2023 року ОСОБА_1 отримала повідомлення (а.с.27).

Упродовж місяця відповідач не сплатила кошти.

13 жовтня 2023 року Академія звернулася з позовом до суду (а.с.29).

Витрати на навчання склали 162040,13 грн (а.с.24).

До них увійшли: грошове забезпечення (95944,96 грн); продовольче забезпечення (38126,30 грн); медичне забезпечення (2284,40 грн); речове забезпечення (10609,75 грн); вартість комунальних послуг і спожитих енергоносіїв (15074,72 грн) (а.с.24).

06 листопада 2023 року відповідач прийнята на службу до поліції на підставі заяви від 27 жовтня того ж року (а.с.73).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, ОСОБА_1 проходила публічну службу.

Отже, виник спір щодо її проходження.

Приписами частини 5 статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Академія дотрималась строку звернення до суду.

Так, позов подано до суду упродовж місяця з дня завершення строку на добровільну сплату коштів.

Приписами пункту 3 розділу 2 контракту встановлено, що у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом 3 років після закінчення навчання ОСОБА_1 зобов`язана відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані з утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до припису частини 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію».

Приписами частин 4-5 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон)_встановлено, що особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Постановою Уряду України від 12 квітня 2017 року №261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних із утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі Порядок).

Приписами пунктів 3, 7-8 Порядку передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису МВС.

Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.

Отже, право на звернення до суду з позовом про відшкодування витрат на утримання в навчальному закладі належить Академії.

ОСОБА_1 звільнена зі служби у Службі на підставі припису пункту 7 частини 1 статті 77 Закону (за власним бажанням) менше як за 3 роки після закінчення навчання (а.с.23).

Приписами пункту 9 Порядку встановлено, що стягнення суми витрат припиняється в разі повторного прийняття особи на службу в поліцію.

Якщо таке поновлення здійснено після відкриття виконавчого провадження щодо відшкодування витрат, стягнення їх суми припиняється на підставі вимоги стягувача.

На думку відповідача, якщо буквально читати норму права, то у задоволенні позову належить відмовити, так як після звільнення зі служби у Службі працевлаштувалась у поліцію.

Продовжуючи буквально читати норму права, суд зробив висновок, що мова про повторне прийняття на службу у поліцію, що у випадку з ОСОБА_1 відсутнє (працевлаштована до поліції вперше).

Якщо далі продовжити буквальне читання, то відповідно до приписів пункту 7 Порядку сума відшкодованих витрат ОСОБА_1 зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису МВС.

Стає очевидним, що таке читання помилкове, оскільки замовником навчання відповідно до змісту контракту виступає Міністерство.

Поширення дії окремих положень Закону і Порядку на проходження служби у Службі, жодним чином не доводить, що держава ототожнила поліцейських і працівників Служби.

У цих категорій працівників різні завдання, права і обов`язки.

Тому, розумно читаючи приписи пункту 9 Порядку, можна зробити такий висновок: у задоволенні позову належало би відмовити, якщо ОСОБА_1 працевлаштувалась у Службі після звільнення з Установи.

Таке працевлаштування задовільнило би і критерій «повторного прийняття на службу», про який зазначено у приписах пункту 9 Порядку.

Отже, працевлаштування у поліції не звільняє відповідача від обов`язку відшкодувати витрати на навчання.

Такий обов`язок не виник би, якщо держава за власної ініціативи перевела ОСОБА_1 зі служби у Службі до поліції.

Відповідач не висловила застережень стосовно правильності обчислення складових витрат на утримання у навчальному закладі.

Тому суд не ставить його під сумнів.

Водночас суд зробив висновок, що вимога про відшкодування грошового забезпечення суперечить приписам частин 1 і 4 статті 43 Конституції України.

Так, цими нормами Основного Закону встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Грошове забезпечення працівника Служби різновид форми оплати праці.

ОСОБА_1 не тільки навчалась, а й одночасно проходила службу у Службі.

На день звільнення зі Служби вислуга склала 03 роки 11 місяців 12 днів, до якої увійшов період навчання.

Тому грошове забезпечення є оплатою праці.

Вимога про повернення коштів, які сплачені за виконану роботу, посягає на конституційне право людини на заробітну плату (заробляти на життя).

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що припис пункту 3 Порядку в частині, якою передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з грошовим забезпеченням, суперечить сутнісному змісту припису частин 1 і 4 статті 43 Конституції України (відносно працівників Служби і поліції).

Приписами частини 4 статті 7 КАС України встановлено, що якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.

Отже, суд застосовує приписи частин 1 і 4 статті 43 Конституції України, зменшивши відшкодування витрат на 95944,96 грн.

Таким чином позов належить задовільнити частково, стягнувши кошти у сумі 66095,17 грн.

Відповідно до приписів пункту 7 Порядку кошти зараховуються до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міністерства.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про часткове задоволення позову.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору в сумі 2684 грн (а.с.10).

Суд розподіляє їх відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов частково.

Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України кошти за утримання у навчальному закладі Міністерства юстиції України у сумі 66095,17 грн.

Відмовити у задоволенні позову в іншій частині вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ