Справа № 420/34348/23
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за результатом якого позивач просить:

визнати протиправним, необґрунтованим та скасувати рішення Ізмаїльського об`єднаного управління ПФУ 15595 від 02.04.2023 в частині зарахування до стажу роботи в одинарному розмірі періоди роботи з 25.03.1985 по 01.08.1986, з 12.08.1987 по 01.01.1988, з 02.01.1988 по 01.06.1992, з 02.06.1992 по 09.06.1992, з 10.06.1992 по 12.07.1993, з 13.07.1993 по 21.11.1993, з 23.12.1993 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.03.2008, з 01.04.2008 по 19.09.2016, з 20.09.2016 по 03.05.2023, з 02.08.1986 по 22.07.1987, з 22.11.1993 по 22.12.1993;

призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає: АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_1 , пенсію, зарахувавши до стажу роботи в подвійному розмірі періоди роботи з 25.03.1985 по 01.08.1986, з 12.08.1987 по 01.01.1988, з 02.01.1988 по 01.06.1992, з 02.06.1992 по 09.06.1992, з 10.06.1992 по 12.07.1993, 13.07.1993 по 21.11.1993, з 23.12.1993 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.03.2008, з 01.04.2008 по 19.09.2016, з 20.09.2016 по 03.05.2023, з 02.08.1986 по 22.07.1987, з 22.11.1993 по 22.12.1993.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вважає протиправною відмову відповідача у зарахуванні у подвійному розмірі згідно зі ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» спірного періоду трудової діяльності, що порушує її право на належне пенсійне забезпечення, тому просить задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою суду від 15 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що у спірному рішенні предметом спору є страховий стаж, який враховувався під час призначення пенсії з 02.04.2023.

За роз`ясненнями стосовно умов пенсійного забезпечення позивач звернулася до відповідача лише у липні 2023. Відповідні роз`яснення Головним управлінням надано листами від 28.07.2023 №1500-0307-8/103502, від 22.08.2023 №1500-0202-8/115941, від 21.09.2023 №1500-0307-8/132093.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до страхового стажу у пільговому обчисленні зараховуються періоди роботи у лепрозорних і протичумних закладах, у закладах (відділеннях) по лікуванню осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, у інших інфекційних закладах (відділеннях), у патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях лікувальних закладів охорони здоров`я.

Відповідно до абз.2 ч.4 ст.24 Закону №1058 пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Тобто страховий стаж до 01.01.2004 обчислюється з урахуванням норм ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а нормами Закону №1058 змінено порядок пенсійного забезпечення таких осіб.

Головним управлінням до страхового стажу у подвійному розмірі період роботи з 25.03.1985 по 01.08.1986 у КНП «Одеському обласному центрі соціально-значущих хвороб» Одеської обласної ради із застосуванням положень ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивачу зараховано після звернення 31.10.2023 із відповідною заявою до органу Пенсійного фонду України (пільгова довідка №442- ДСК видана лише 05.09.2023, надійшла до Головного управління після спливу 3-х місячного терміну з дня подання заяви про призначення пенсії).

Для зарахування до страхового стажу у подвійному розмірі періоду роботи з 02.08.1986 по 22.07.1987 в обласному шкірно-венерологічному диспансері, з 12.08.1987 по 31.12.2003 в «Дермато-венерологічній лікарні» Ізмаїльського району відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» позивач має надати відповідні уточнюючі довідки про стаж з інформацією про роботу у шкірно-венерологічному диспансері з особливо шкідливими інфекціями, а також підтверджуючі первинні документи, зокрема штатний розпис.

На момент подання цього відзиву такі довідки на адресу Головного управління не надходили.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі рішення Ізмаїльського об`єднаного управління ПФУ № 8 від 10.05.2023 було призначено пенсію за віком з 02.04.2023.

Позивачем 04.07.2023р. подано скаргу до Пенсійного фонду України в якій просила визнати протиправним, необґрунтованим та скасувати рішення Ізмаїльського об`єднаного управління ПФУ 15595 від 02.04.2023 в частині зарахування до стажу роботи в одинарному розмірі періоди роботи з 25.03.1985 по 01.08.1986, з 12.08.1987 по 01.01.1988, з 02.01.1988 по 01.06.1992, з 02.06.1992 по 09.06.1992, з 10.06.1992 по 12.07.1993, з 13.07.1993 по 21.11.1993, з 23.12.1993 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.03.2008, з 01.04.2008 по 19.09.2016, з 20.09.2016 по 03.05.2023, з 02.08.1986 по 22.07.1987, з 22.11.1993 по 22.12.1993 та призначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає: АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_1 , пенсію, зарахувавши до стажу роботи в подвійному розмірі періоди роботи з 25.03.1985 по 01.08.1986, з 12.08.1987 по 01.01.1988, з 02.01.1988 по 01.06.1992, з 02.06.1992 по 09.06.1992, з 10.06.1992 по 12.07.1993, 13.07.1993 по 21.11.1993, з 23.12.1993 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.03.2008, з 01.04.2008 по 19.09.2016, з 20.09.2016 по 03.05.2023, з 02.08.1986 по 22.07.1987, з 22.11.1993 по 22.12.1993.

Таким чином, Пенсійний фонд України листом від 07.08.2023 № 29927-30531/Б-03/8-2800/23 доручив Головному управлінню ПФУ Одеської області надати позивачу допомогу в отриманні документів, необхідних для зарахування до страхового стажу періодів роботи у 1985-2003 роках в кратному обчисленні.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 22.08.2023 №1500-0202-8/115941 повідомлено позивача, що відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Листом від 21.08.2023 № 1500-1002-8/115317 направлено запит до КНП "Одеський обласний центр соціально значущих хвороб" Одеської обласної ради щодо витребування довідки про період її роботи з 25.03.1985 по 22.07.1987.

У відповідь на адвокатський запит за вих. № 1500- 0307-8/150798 від 25.10.2023 ГУ ПФУ в Одеській області повідомило позивача, що для врахування до страхового стажу у подвійному розмірі періодів роботи з 25.03.1985 по 01.08.1986 в КНП «Одеському обласному центрі соціально-значущих хвороб» Одеської обласної ради, з 02.08.1986 по 22.07.1987 в обласному шкірно- венерологічному диспансері та з 12.08.1987 по 31.12.2003 в «Дермато-венерологічній лікарні» Ізмаїльського району із застосуванням положень ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" заявниці надіслано повідомлення щодо надання уточнюючих довідок про стаж від 28.07.2023 № 1500-0307-8/103502.

13.09.2023 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вх. № 40707/8) надійшла довідка про стаж за період роботи з 25.03.1985 по 01.08.1986 y КНП «Одеському обласному центрі соціально-значущих хвороб» Одеської обласної ради.

Для - врахування до страхового стажу у подвійному розмірі вищезазначеного періоду роботи заявниці надіслано повідомлення щодо запрошення для написання заяви на перерахунок пенсії від 21.09.2023 № 1500-0307-8/132093.

Позивач зазначає, що нею було подано відповідну заяву проте вказану заяву відповідачем розглянуто не було. Позивач вважає не зарахування спірних періодів до стажу роботи в подвійному розмірі є протиправною та за захистом своїх прав звернувся до суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно із п.6 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.8 Закону №1058-IVправо на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частина третя ст.4 Закону №1058-IVвизначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Частиною першою ст.9 Закону №1058-IVвстановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою ст.24 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч.2 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

За змістом ч.3 ст.24 Закону №1058-IVстраховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

За правилами п.16 Розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в т.ч. щодо пільг по обчисленню стажу), станом на час звернення позивача за призначенням пенсії діяли і підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій.

Відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

За змістомст.62 Закону №1788-ХІІпорядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, законодавець пов`язує необхідність підтвердження спеціального трудового стажу для призначення пенсії лише за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах. При цьому, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності Законом №1058-ІV, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.

Відповідно до записів трудової книжки позивача НОМЕР_2 від 20.03.1985 встановлено, що з 25.03.1985 по 01.08.1986, з 12.08.1987 по 01.01.1988, з 02.01.1988 по 01.06.1992, з 02.06.1992 по 09.06.1992, з 10.06.1992 по 12.07.1993, з 13.07.1993 по 21.11.1993, з 23.12.1993 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.03.2008, з 01.04.2008 по 19.09.2016, з 20.09.2016 по 03.05.2023, з 02.08.1986 по 22.07.1987, з 22.11.1993 по 22.12.1993 працювала медпрацівником у інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, в тому числі з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД та інших інфекційних захворювань.

Згідно довідки КНП Саф`янської сільської ради № 546 від 30.05.2023, яка зберігається в матеріалах пенсійної справи, я працюю лікарем дермато-венерологом лікувально-діагностичного центру КНП «Саф`яніської сільської ради Ізмаїльськго району Одеської області «Центральна районна лікарня» з 20.09.2016 по теперішній час, робота пов`язана з обслуговуванням пацієнтів з особливо небезпечними, небезпечними інфекційними захворюваннями (сифіліс, гонорея, трихофітія, мікроспорія, фавус, вітряна віспа, скарлатина, СНІД, еризипеоїд, хвороба Лайма, Covid-19, трихомоноз, короста та зоосаркоптози, демодикоз, кліщові алергії, міази»).

Відповідно до довідки трудового архівного відділу № 130/01-28 від 30.03.2023, яка також зберігається в матеріалах пенсійної справи, я працювала в Комунальному закладі Ізмаїльської районної ради «Дермато-венерологічна лікарня» з 12.08.1987 по 19.09.2016. Також у вказаній довідці було зазначено про те, що згідно положення про Ізмаїльську дермато-венерологічну лікарню, її основними функціями якої є здійснення кваліфікаційної допомоги населенню при дермато-венеричних захворюваннях, введення систематичного контролю за якість лікування хворих венеричними захворюванням, спільно з СЕС, медпунктами промислових підприємства бере участь в обороті з гнійничковими інфекціями шкіри та профдематозами. Окрім цього, у вказаній довідці також зазначено, що згідно пункту 7 «Соціальні гарантії, компенсації та виплати» Колективної угоди на 2015-2019 року КУ Ізмаїльської районної ради «Дермато-венерологічна лікарня» медичним працівникам КУ ДВБ передбачено врахування стажу роботи в подвійному розмірі на підставі листа ПФУ від 06.06.2006р № 7112/0220, роз`яснення Мінохоронздоров`я від 15.02.2006 № 10.03.68/286, приказу МОЗ України № 286 від 07.06.2004.

Судом в відповіді на адвокатський запит № 1500-0307-8/150798 від 25.10.2023 встановлено, що 13.09.2023 до Головного управління ПФУ в Одеській області надійшла уточнююча довідка про стаж за період роботи з 25.03.1985 по 01.08.1986 у КНП «Одеському обласному центрі соціально-значущих хвороб» Одеської обласної ради та відповідачем визнається право на зарахування стажу у цей період в подвійному розмірі. Водночас, доказів зарахування зазначеного стажу в подвійному розмірі до суду не надано.

Отже, під час розгляду справи установлено та не заперечується відповідачем, що протягом спірного періоду позивач працювала у інфекційному закладі охорони здоров`я.

Відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Отже, за правилами ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи у інфекційному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.

Положенням ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.

Крім того, редакція ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинною на теперішній час. Стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не скасовуєст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та не зупиняє її дію.

Відповідно до ст.22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що зарахування стажу в подвійному розмірі, передбачено ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не пов`язано із набранням чинності Закону №1058-IV, а тому не обмежується наявним стажем роботи до 01 січня 2004 року.

Отже, позивач має право на пільгове обчисленні стажу при призначенні та обрахунку пенсії із зарахуванням спірного періоду з 25.03.1985 по 01.08.1986, з 12.08.1987 по 01.01.1988, з 02.01.1988 по 01.06.1992, з 02.06.1992 по 09.06.1992, з 10.06.1992 по 12.07.1993, з 13.07.1993 по 21.11.1993, з 23.12.1993 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.03.2008, з 01.04.2008 по 19.09.2016, з 20.09.2016 по 03.05.2023, з 02.08.1986 по 22.07.1987, з 22.11.1993 по 22.12.1993 трудової діяльності до стажу роботи у подвійному розмірі.

А відтак, враховуючи викладене та оскільки відповідачем не заперечується той факт, що період роботи позивача з 25.03.1985 по 01.08.1986, з 12.08.1987 по 01.01.1988, з 02.01.1988 по 01.06.1992, з 02.06.1992 по 09.06.1992, з 10.06.1992 по 12.07.1993, з 13.07.1993 по 21.11.1993, з 23.12.1993 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.03.2008, з 01.04.2008 по 19.09.2016, з 20.09.2016 по 03.05.2023, з 02.08.1986 по 22.07.1987, з 22.11.1993 по 22.12.1993 набутий у закладах, передбачених ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд зазначає, що відповідачем протиправно було не зараховано позивачу у до стажу роботи в подвійному розмірі період роботи з 25.03.1985 по 01.08.1986, з 12.08.1987 по 01.01.1988, з 02.01.1988 по 01.06.1992, з 02.06.1992 по 09.06.1992, з 10.06.1992 по 12.07.1993, з 13.07.1993 по 21.11.1993, з 23.12.1993 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.03.2008, з 01.04.2008 по 19.09.2016, з 20.09.2016 по 03.05.2023, з 02.08.1986 по 22.07.1987, з 22.11.1993 по 22.12.1993.

Згідно зі статтею 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини вказав, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

У рішенні в справі «Рисовський проти України» (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 (заява №29979/04) ЄСПЛ вказав, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

З урахуванням визначеного статтею 8 Конституції України принципу верховенства права та встановлених статтею 2 КАС України завдань суду як державної правозахисної інституції суд дійшов висновку про обґрунтованість обраного позивачем способу захисту порушеного права шляхом зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Таким чином, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне на підставі частини третьої ст.245 КАС України з метою відновлення прав, свобод та інтересів за захистом яких позивач звернувся до суду, задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправним та скасувати рішення Ізмаїльського об`єднаного управління ПФУ 15595 від 02.04.2023 в частині зарахування до стажу роботи в одинарному розмірі періоди роботи з 25.03.1985 по 01.08.1986, з 12.08.1987 по 01.01.1988, з 02.01.1988 по 01.06.1992, з 02.06.1992 по 09.06.1992, з 10.06.1992 по 12.07.1993, з 13.07.1993 по 21.11.1993, з 23.12.1993 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.03.2008, з 01.04.2008 по 19.09.2016, з 20.09.2016 по 03.05.2023, з 02.08.1986 по 22.07.1987, з 22.11.1993 по 22.12.1993 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає: АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_1 , пенсію, зарахувавши до стажу роботи в подвійному розмірі періоди роботи з 25.03.1985 по 01.08.1986, з 12.08.1987 по 01.01.1988, з 02.01.1988 по 01.06.1992, з 02.06.1992 по 09.06.1992, з 10.06.1992 по 12.07.1993, 13.07.1993 по 21.11.1993, з 23.12.1993 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.03.2008, з 01.04.2008 по 19.09.2016, з 20.09.2016 по 03.05.2023, з 02.08.1986 по 22.07.1987, з 22.11.1993 по 22.12.1993.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ізмаїльського об`єднаного управління ПФУ 15595 від 02.04.2023 в частині зарахування до стажу роботи в одинарному розмірі періоди роботи з 25.03.1985 по 01.08.1986, з 12.08.1987 по 01.01.1988, з 02.01.1988 по 01.06.1992, з 02.06.1992 по 09.06.1992, з 10.06.1992 по 12.07.1993, з 13.07.1993 по 21.11.1993, з 23.12.1993 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.03.2008, з 01.04.2008 по 19.09.2016, з 20.09.2016 по 03.05.2023, з 02.08.1986 по 22.07.1987, з 22.11.1993 по 22.12.1993.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012, ) призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає: АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_1 , пенсію, зарахувавши до стажу роботи в подвійному розмірі періоди роботи з 25.03.1985 по 01.08.1986, з 12.08.1987 по 01.01.1988, з 02.01.1988 по 01.06.1992, з 02.06.1992 по 09.06.1992, з 10.06.1992 по 12.07.1993, 13.07.1993 по 21.11.1993, з 23.12.1993 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.03.2008, з 01.04.2008 по 19.09.2016, з 20.09.2016 по 03.05.2023, з 02.08.1986 по 22.07.1987, з 22.11.1993 по 22.12.1993.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області(вул.Канатна,83, м.Одеса, 65012, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко