Справа № 480/10957/23
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2024-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Глазька С.М.,
за участю секретаря судового засідання - Щербаченко В.В.,
представника відповідача - Шевченка В.В.,
розглянувши в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_2 ), у якій просила:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )? в частині ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації щорічної відпустки військовослужбовцям за виконання обов`язків служби, пов`язаних з підвищеним нервово - емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, відповідно до вимог додатку 4 Постанови КМУ від 01.08.2012 № 702, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, за період з 01.01.2015 по 31.12.2022 включно;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію щорічної відпустки військовослужбовцям за виконання обов`язків служби, пов`язаних з підвищеним нервово - емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, відповідно до вимог додатку 4 Постанови КМУ від 01.08.2012 № 702, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, за період з 01.01.2015 по 31.12.2022 включно.
Ухвалою від 13.10.2023 позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви, протягом семи днів, з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме уточнити суб`єктний склад осіб, які беруть участь у справі або позовні вимоги.
19.10.2023 позивач надала до суду уточнену позовну заяву.
Так, з урахуванням уточнення позовних вимог, позивач просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) в частині не нарахування та не виплати позивачу грошової компенсації щорічної відпустки військовослужбовцям за виконання обов`язків служби, пов`язаних з підвищеним нервово - емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, відповідно до вимог додатку 4 Постанови КМУ від 01.08.2012 № 702, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, за період з 01.01.2015 по 31.12.2022 включно;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію щорічної відпустки військовослужбовцям за виконання обов`язків служби, пов`язаних з підвищеним нервово - емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я відповідно до вимог додатку 4 Постанови КМУ від 01.08.2012 № 702, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, за період з 01.01.2015 по 31.12.2022 включно;
- визнати протиправними дії НОМЕР_3 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) у відповідності до вимог Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, яке затверджене Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009, в частині не проведення з позивачем на день виключення із списків особового склад військової частини, розрахунку за всіма видами належного матеріального та грошового забезпеченням, у тому числі й не донарахуванням та не доплатою грошової компенсації щорічної відпустки військовослужбовцям за виконання обов`язків служби, пов`язаних з підвищеним нервово - емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я відповідно до вимог додатку 4 Постанови КМУ від 01.08.2012 № 702, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, за період з 01.01.2015 по 31.12.2022 включно;
- зобов`язати НОМЕР_3 прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_2 ) надати до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) відомості розміру сум щодо не донарахування та не доплати позивачу грошової компенсації щорічної відпустки військовослужбовцям за виконання обов`язків служби, пов`язаних з підвищеним нервово - емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я відповідно до вимог додатку 4 Постанови КМУ від 01.08.2012 № 702, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, за період з 01.01.2015 по 31.12.2022 включно.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після звільнення позивача зі служби військовою частиною не проведено з нею остаточний розрахунок, а саме за час проходження служби позивачу не надавалася додаткова оплачувана відпустка, яка передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 №702. На думку позивача, бездіяльність відповідачів щодо невиплати грошової компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої постановою КМУ № 702 з 01.01.2015 по 31.12.2022 включно, є протиправною, оскільки право позивача на відповідну компенсацію передбачено чинним законодавством, у зв`язку із чим позивач і звернувся до суду із даним позовом.
Ухвалою суду від 24.10.2023 позивачу було продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви на десять днів з дня одержання даної ухвали.
Ухвалою суду від 13.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 06.12.2023.
Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч НОМЕР_2 ) заперечуючи проти задоволення позовних вимог саме до нього зазначив, що звільнення позивача з військової служби здійснював ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ).
Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначив, що після переведення позивача у 2023 році для подальшого проходження служби, відповідачу не надавались жодні документи на підтвердження права позивача на відповідну відпустку.
Ухвалою суду від 03.01.2024 закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
В судове засідання позивач не з`явилася надіслала клопотання у якому зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглядати без її участі.
Представник НОМЕР_4 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2 ) у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог щодо НОМЕР_4 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2 ).
ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), явку свого представника в судове засідання не забезпечив.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, а також пояснення представника відповідача, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Судом встановлено, що з 10.03.2015 по 21.07.2023, позивач проходила військову службу в підрозділах Державної прикордонної служби України, що підтверджується витягом з послужного списку.
21.07.2023 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) № 577 - О/С позивача було звільнено з військової служби у запас за пунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років) пункту 3 частини 5 ст.26 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (зі змінами) (далі - Закон № 2232-ХІІ) та виключено зі списків особового складу військової часини.
21.07.2023 позивач звернулася до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) із відповідним рапортом (від 21.07.2023 № 02/33/56/23-Вн.), у якому просила:
«...відповідно до ч. 14 ст. 10-1 Закону України № 2011 - XII, абз. 3 п.п. 1 п. 203 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, яке затверджене Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009 (зі змінами) (далі за текстом -Положення), додатку 4 Постанови КМУ від 01.08.2012 № 702 «Про затвердження переліку місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та переліків військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах» (зі змінами), компенсації за невикористану додаткову відпустку, за період служби з 10.03.2015 по 31.12.2022 включно...».
Однак, як зазначає позивач ні в день звільнення з військової служби (21.07.2023), не станом на день подання позовної заяви, відповідачем не було проведено нарахування та виплату грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку згідно додатку 4 Постанови КМУ від 01.08.2012 № 702 «Про затвердження переліку місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та переліків військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах» (зі змінами) (далі за текстом -Постанова КМУ від 01.08.2012 № 702), за період служби з 01.01.2015 по 31.12.2022 включно.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
На виконання частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (далі Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Положеннями абз. 2 ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-XII встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Згідно з ч. 4 ст. 10-1 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовцям, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або здійснюється в особливих природних географічних, геологічних, кліматичних і екологічних умовах та умовах підвищеного ризику для життя і здоров`я, крім військовослужбовців строкової військової служби, надається щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої щорічної додаткової відпустки визначається залежно від часу проходження служби в цих умовах та не може перевищувати 15 календарних днів.
Абзацом 3 ч. 4 ст. 10-1 Закону № 2011-ХІІ визначено, що військовослужбовцям, які одночасно мають право на отримання щорічної додаткової відпустки, передбаченої абзацом першим цього пункту та іншими законами, щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення надається за однією з підстав за вибором військовослужбовця.
Положення ст. 10-1 Закону №2011-ХІІ гарантують, що у разі невикористання військовослужбовцем щорічної основної чи додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки.
Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702 затверджено Перелік військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, що дають право на щорічну додаткову відпустку Збройних Сил, Національної гвардії, Державної прикордонної служб, Державної спеціальної служби транспорту - згідно з додатками 2-5. Вказаною постановою Уряду затверджено також Порядок надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та на посадах, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, що додається (далі Порядок № 702).
Відповідно до додатку 4 Порядку № 702 військовослужбовцям, які проходять службу у підрозділах, що виконують завдання з охорони державного кордону органів Держприкордонслужби на посадах, зокрема, молодшого інспектора прикордонної служби, інспектора прикордонної служби 1, 2 та 3 категорії у відділеннях інспекторів прикордонної служби, встановлено додаткову відпустку тривалістю 7 календарних днів.
Відповідно до п. 1 Порядку № 702 щорічні додаткові відпустки із збереженням грошового та матеріального забезпечення за виконання обов`язків військової служби в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами, пов`язане з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я (далі - додаткова відпустка), надаються військовослужбовцям у році, що настає після календарного року, під час якого військовослужбовці проходили військову службу в умовах та (або) на посадах, виконання обов`язків військової служби за якими надає право на зазначену додаткову відпустку (крім військовослужбовців строкової служби), і можуть бути використані за їх бажанням одночасно із щорічною основною відпусткою або окремо.
Згідно з п. 11 вказаного Порядку в інших випадках щорічна додаткова відпустка надається в календарних днях пропорційно фактичному часу виконання обов`язків військової служби в зазначених умовах та (або) на посадах.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) зазначає, що ОСОБА_1 проходила службу з 07.06.2023 по 21.07.2023 у НОМЕР_5 прикордонному загоні імені героїв Карпатської Січі Державної прикордонної служби України. При переведенні позивача у Військову частину НОМЕР_1 інформація щодо грошової компенсації за щорічну відпустку за виконання обов`язків служби, пов`язаних з підвищеним нервово - емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, відповідно до вимог додатку 4 Постанови КМУ від 01.08.2012 № 702, не передавалась.
З матеріалів справи судом встановлено, що згідно відомостей, зазначених у витягу із послужного списку, позивач дійсно проходив військову службу у 5-му прикордонному загоні Державної прикордонної служби України у спірному періоді, а саме:
- з 10.03.2015 по 28.07.2015 курсант 8 навчальної групи 4 відділу підготовки молодших спеціалістів військової частини НОМЕР_6 ;
- з 28.07.2015 по 25.01.2018 - молодший інспектор прикордонної служби 1 категорії - дозиметрист 3 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_4 " II категорії (тип Б);
- з 25.01.2018 по 23.06.2018 - інспектор прикордонної служби З категорії 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_4 " II категорії (тип Б);
- з 23.06.2018 по 01.01.2019 - інспектор прикордонного контролю З категорії - помічником гранатометника 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення Інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » І категорії (тип Б);
- з 01.01.2019 по 03.08.2020 - інспектор прикордонного контролю 1 категорії 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » І категорії (тип Б);
- з 03.08.2020 по 01.09.2021 - інспектор прикордонного контролю 2 категорії - дозиметрист 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » І категорії (тип Б);
- з 01.09.2021 по 03.12.2021 - інспектор прикордонної служби 2 категорії - дозиметрист 1 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б);
- з 03.12.2021 по 07.06.2022 - інспектор прикордонної служби 1 категорії перекладач 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б);
- з 07.06.2022 по 12.12.2022 - інспектор прикордонної служби вищої категорії - начальник 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б);
- з 12.12.2022 по 06.06.2023 -- інспектор прикордонної служби вищої категорії - заступник начальника третього відділення інспекторів прикордонної служби дев`ятої прикордонної застави другої прикордонної комендатури.
В свою чергу, згідно витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 21.07.2023 №577-ОС, позивача було звільнено з військової служби у запас за пунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років) пункту 3 частини 5 ст. 26 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (зі змінами) (далі - Закон № 2232-ХП) та виключено зі списків особового складу військової часини.
П`ятим прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2 ) було надано довідку від 17.11.2023 №2023, у якій зазначено, що ОСОБА_2 за час проходження військової служби відпустка, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 №702, не надавалась. Кількість ненаданих днів цієї відпустки за час проходження служби у 5 прикордонному загоні протягом 2015 2023 років становить 21 календарний день, у тому числі:
- за час проходження служби у 2015 році - 3 дні;
- за час проходження служби у 2016 році - 7 днів;
- за час проходження служби у 2017 році - 7 днів;
- за час проходження служби у 2018 році - 3 дні;
- за час проходження служби у 2021 році - 1 день.
Окрім того, зазначено, що посади, на яких перебувала ОСОБА_2 під час проходження військової служби з 23.06.2018 по 01.09.2021 та з 03.12.2021 по 06.06.2023, не входять до переліку військових посад, які надають право на цю відпустку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 року №702.
У судовому засіданні представник відповідач, зазначив, що перебування позивача на посадах, які мають не тотожню назву з навою зазначеною у переліку військових посад, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 року №702, не дають право позивачу на отримання відповідної відпустки.
Надаючи оцінку цим доводам, суд зазначає, що під час проходження військової служби, позивач займала посади: молодший інспектор прикордонної служби 1; інспектор прикордонної служби 1, 2, З категорії; інспектор прикордонного контролю 1, 2, З; інспектор прикордонної служби вищої категорії - начальник 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип Б); інспектор прикордонної служби вищої категорії - заступник начальника третього відділення інспекторів прикордонної служби дев`ятої прикордонної застави другої прикордонної комендатури.
Відповідачем в порушення ч.2 ст.77 КАС України, ненадано суд доказів що вказані посади за обсягом та змістом виконуваних обов`язків відміні від посад, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 року №702.
Суд зазначає, що вказані посади передбачені додатком № 4 Порядку № 702, оскільки в п. 4 додатку № 4 міститься таке загальне найменування посади у відділенні інспекторів прикордонної служби як «Інспектор прикордонної служби 1, 2, 3 категорії», а тому, суд вважає, що конкретизація (деталізація, уточнення, суміщення) цих посад (оператор, кулеметник, гранатометник) на наявність у позивача права на додаткову відпустку, яка передбачена Порядком № 702, чи подальшу компенсацію за невикористання такої відпустки, не впливає.
Таким чином, суд зазначає, що позивач, будучи військовослужбовцем Держприкордонслужби, займаючи в період з 28.07.2015 по 31.12.2022, посади, передбачені Додатком 4 до Постанови № 702, зокрема п. 4 додатку 4, мала право на щорічну додаткову відпустку на підставі частини четвертої статті 10-1 Закону "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Разом з тим, судом не встановлено підстав для нарахування спірної виплати за час перебування позивача на посаді курсанта, у зв`язку з чим у даній частині позов не підлягає задоволенню.
Щодо визначення належного відповідача, який мав обов`язок здійснити нарахування та виплату спірної компенсації, суд зазначає наступне.
Пункт 293 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, яке затверджене Указом Президента України від 29.12.2019 №1115/2009, визначає, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпеченням.
З урахуванням того, що остаточний розрахунок з позивачем у день звільнення з військової служби позивача проводив ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), а тому саме вказана особа і повинна відновити порушене право позивача, що є предметом розгляду даної справи.
На підставі наведених вище обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, в частині визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 при звільненні з військової служби грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702 за період з 28.07.2015 по 31.12.2022 і зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702, за період з 28.07.2015 по 31.12.2022, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.
Позовні вимоги позивача, в частині до НОМЕР_4 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2 ), з вище вказаних мотивів не підлягають задоволенню.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки судовий збір не сплачувався позивачем відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 при звільненні з військової служби грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702 за період з 28.07.2015 по 31.12.2022.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ) грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей та постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2012 № 702, за період з 28.07.2015 по 31.12.2022, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.02.2024.

Суддя С.М. Глазько