Справа № 420/30309/23
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2024-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП (67801, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Вертелецького, 10; ) до Київської митниці ВП Держмитслужби (03124, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, 8-А; ) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП до Київської митниці ВП Держмитслужби, у якій позивач просить суд:

визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA100330/2023/000018/2 від 08.05.2023 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2023/000258 від 08.05.2023 року;

визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA100330/2023/000017/2 від 02.05.2023 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2023/000245 від 02.05.2023 року;

визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA100330/2023/000020/2 від 18.05.2023 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100330/2023/000273 від 18.05.2023 року;

визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA100330/2023/000021/2 від 18.05.2023 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100330/2023/000274 від 18.05.2023 року;

стягнути з Київської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП понесені Позивачем судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.07.2019 року між компанією «YIWU JIAYU IMPORT AND EXPORT CO. LIMITED» (Китай), як продавцем, та ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП», як покупцем, укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) № 0607/1, за умовами якого Продавець зобов`язується продати (передати у власність) Покупцеві, а Покупець зобов`язується купити (прийняти та оплатити) товари, кількість, асортимент і технічні умови яких зазначені у інвойсах, що складають невід`ємну частину цього Договору.

На виконання умов зазначеного контракту підприємство-нерезидент відправник «YIWU JIAYU IMPORT AND EXPORT CO. LIMITED» поставляло позивачу партії товару - іграшки в асортименті, що у подальшому задекларований на підставі митних декларацій:

МД № 23UA75U8 від 08.05.2023 року;

МД № 23UA41U9 від 02.05.2023 року;

МД № 23UA88U7 від 18.05.2023 року;

МД № 23UA89U6 від 18.05.2023 року.

Вказаний товар був заявлений ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» до митного оформлення за першим методом ціною договору. На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення декларант подавав до Митниці наступні документи, зокрема: Контракт з доповненнями, пакувальні листи, інвойси, митні декларації, інші документи. Однак, як зазначає позивач, під час контролю за правильністю визначення митної вартості товару на підставі поданих митних декларацій у відповідача виникли сумніви стосовно достовірності наданих до митного оформлення відомостей, необхідних для підтвердження заявленої митної вартості товару, тому, згідно з вимогами ст.53 Митного кодексу України, відповідач зобов`язав позивача надати додаткові документи без надання обґрунтованих вимог.

У подальшому, за результатами розгляду митної декларації та доданих до них документів, відповідач відмовив позивачу у митному оформленні (випуску) товарів, про що склав картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2023/000258 від 08.05.2023 року, №UA100330/2023/000245 від 02.05.2023 року, № UA100330/2023/000273 від 18.05.2023 року, № UA100330/2023/000274 від 18.05.2023 року та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA100330/2023/000018/2 від 08.05.2023 року, №UA100330/2023/000017/2 від 02.05.2023 року, №UA100330/2023/000020/2 від 18.05.2023 року, №UA100330/2023/000021/2 від 18.05.2023 року, відповідно до яких митна вартість товару визначена за другорядним методом.

Не погоджуючись з прийнятими відповідачем картками відмови та рішеннями про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оскаржуючи ці рішення позивач стверджує про таке: основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, є метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); інші методи є другорядними; заявлена митна вартість товару, визначена за ціною договору; на підтвердження заявленої митної вартості товару були наданні відповідні документи; подані документи є достатніми для визначення митної вартості товарів; усі наданні документи не містять розбіжностей, не мають ознак підробки, у них наявні достатні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості ввезеного товару, та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена; митному органу забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в статті 53 Кодексу; митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що митний орган здійснив формальну перевірку, без ретельного дослідження наданих документів та відомостей. Відповідач прийняв оскаржувані рішення та здійснив розрахунок митної вартості за другорядним методом не вказавши які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, а також не зазначив, чому саме з документів, які було подано декларантом неможливим є встановлення даних складових.

Отже, позивач стверджує про те, що ним доведено заявлену митну вартості товару, визначену за першим методом - за ціною договору, тому вважає необґрунтованими оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови.

Ухвалою суду від 13.11.2023 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано десятиденний строк на усунення недоліків.

28.11.2023 року від представника позивача надійшло клопотання разом з додатками, яким недоліки позовної заяви було усунуто шляхом надання до суду уточненої позовної заяви з зазначенням у ній відомостей про відсутність у позивача електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС та з зазначенням у позовній заяві ціни позову, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України. До клопотання також додано документи, що підтверджують сплату судового збору.

Ухвалою суду від 04.12.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

28.09.2023 року за допомогою системи «Електронний суд» відповідачем подано клопотання про приєднання до матеріалів справи документів, у якому також заявлено клопотання щодо відмови у задоволення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З урахуванням вищенаведеного, суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» (далі ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП»), , зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дата запису: 05.07.2019; номер запису: 0004361.

Основним видом економічної діяльності підприємства є: 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення (основний).

06 липня 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» (Покупець) та компанією «YIWU JIAYU IMPORT AND EXPORT CO. LIMITED» (Китай) (Продавець) укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №0607/1 поставки товару, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором Продавець зобов`язується продати (передати у власність) Покупцеві, а Покупець зобов`язується купити (прийняти та оплатити) товари, кількість, асортимент і технічні умови яких зазначені у інвойсах, що складають невід`ємну частину цього Договору. Умови цього Договору викладені Сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів Інкотермс (2010) (а.с. 29-36).

До вказаного зовнішньоекономічного договору поставки товару №0607/1 від 06 липня 2019 року Сторонами договору укладені Додаткові угоди, зокрема №1 від 06.07.2019 року, №4 від 10.08.2020 року, №6 від 16.08.2021 року, №7 від 26.01.2021 року, №11 від 21.02.2023 року (а.с. 14-28).

На виконання умов зазначеного контракту підприємство-нерезидент відправник YIWU JIAYU IMPORT AND EXPORT CO. LIMITED поставило Позивачу партії товару: Іграшки на колесах, самокати, іграшки в асортименті.

З метою митного оформлення імпортованого товару декларантом позивача до Київської митниці подані митні декларації (МД):

МД № 23UA75U8 від 08.05.2023 року;

МД № 23UA41U9 від 02.05.2023 року;

МД № 23UA88U7 від 18.05.2023 року;

МД № 23UA89U6 від 18.05.2023 року.

Митну вартість за умовами поставки CPT Київ на митну територію України визначено за основним (першим) методом - ціною договору.

На підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару, заявленого до митного оформлення на підставі митної декларації МД № 23UA75U8 від 08.05.2023 року, позивач надав до митного органу, окрім митної декларації:

1) Пакувальний лист (Packing list) № J25423-85-PL від 10.03.2023 року;

2) Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №J25423-85 від 10.03.2023 року;

3) Автотранспортна накладна (Road consignment note) Б/н від 28.04.2023 року;

4) Коносамент № MEDUО5258951 від 14.03.2023 року;

5) Прейскурант (прайс-лист) виробника товару № J25423-85-PR від 10.03.2023 року;

6) Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракт) №1 від 06.07.2019 року;

7) Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 4 від 10.08.2020 року;

8) Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №6 від 16.08.2021 року;

9) Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракт) № 7 від 26.01.2021 року;

10) Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 11 від 21.02.2023 року;

11) Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 0607/1 від 06.07.2019 року;

12) Митна декларація країни відправлення № 00165199 від 10.03.2023 року.

Разом із тим, під час здійснення митного контролю, відповідач поставив під сумнів правильність визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом та не прийняв визначену митну вартість за ціною договору.

Підставою сумнівів правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом зазначено те, що подані у поданих документах містяться розбіжності та не містяться усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, які підтверджують митну вартість товарів.

08.05.2023 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості №UA100330/2023/000018/2 (а.с. 37-38), заявленого до митного оформлення товару згідно МД № 23UA75U8 від 08.05.2023 року, відповідно до якого підставами прийняття вказаного рішення зазначено розбіжності у поданих документах та відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

У рішенні наведено: згідно наданого інвойсу, умовами поставки є CPT- K.IYV. Міжнародний торговий термін СРТ (Carriage Paid То (...named place of destination), (фрахт/перевезення оплачені до (...назва місця призначення)) означає, що продавець доставить товар названому' їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити втрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики втрати чи пошкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику. Таким чином, всі додаткові витрати та ризику під час транспортування покладаються на покупця. Проте, продавцем в митній декларації не додано до ціни угоди ніякі інші витрати, які могли виникнути під час транспортування. У наданому інвойсі також не зазначено, які складові митної вартості додано до ціни товарів. А отже неможливо виокремити вартість самого товару. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Таким чином відсутні відомості щодо включення складових митної вартості, а саме вартості навантаження, вивантаження та обробки товарів до ціни товару та не додані до митної вартості відповідно до декларації митної вартості. За наданими документами не можливо встановити чи наявні додаткові витрати під час транспортування товарів поза межами митної території України, зокрема на навантужувально-розвантажувальні роботи, страхування та інші. Також, згідно CMR № б/н перевізником товару виступає український перевізник MISANIUK TRANS GROUP (Ukraine), а відправником (гр. 22) - польська компанія MAGAZYN UNIVERSUM BLC Sp.z о.о., що підтверджує сумніви митного органу щодо включення всіх складових митної вартості до ціни товару у повному обсязі.

Щодо послідовності обрання методу визначення митної вартості товарів, в рішенні зазначено, що у митного органу наявна інформація щодо вищої митної вартості подібного товару.

Відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2023/000258 від 08.05.2023 року (а.с. 39-40).

На підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару, заявленого до митного оформлення на підставі митної декларації МД № 23UA41U9 від 02.05.2023 року, позивач надав до митного органу, окрім митної декларації:

1) Пакувальний лист (Packing list) № J25423-84-PL від 10.03.2023 року;

2) Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № J25423-84 від 10.03.2023 року;

3) Автотранспортна накладна (Road consignment note) Б/н від 28.04.2023 року;

4) Коносамент № MEDU05258886 від 10.03.2023 року;

5) Прейскурант (прайс-лист) виробника товару №J25423-84-PR від 10.03.2023 року;

6) Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 06.07.2019 року,

7) Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 4 від 10.08.2020 року;

8) Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 6 від 16.08.2021 року;

9) Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 7 від 26.01.2021 року;

10) Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 11 від 21.02.2023 року;

11) Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 0607/1 від 06.07.2019 року;

12) Митна декларація країни відправлення № 00165295 від 10.03.2023 року.

02.05.2023 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості №UA100330/2023/000018/2 (а.с. 57-58), заявленого до митного оформлення товару згідно МД № 23UA41U9 від 02.05.2023 року, відповідно до якого підставами прийняття вказаного рішення зазначено розбіжності у поданих документах та відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

У рішенні наведені такі розбіжності: 1) відсутні відомості щодо включення складових митної вартості, а саме вартості навантаження, вивантаження та обробки товарів до ціни товару та не додані до митної вартості відповідно до декларації митної вартості. За наданими документами не можливо встановити чи наявні додаткові витрати під час транспортування товарів поза межами митної території України, зокрема на навантужувально-розвантажувальні роботи, страхування та інші. 2) у графі 44 МД зазначено, що наявний коносамент від 10.03.2023 року №MEDUО5258886, але до митного оформлення його не надано.

Щодо послідовності обрання методу визначення митної вартості товарів, в рішенні зазначено, що у митного органу наявна інформація щодо вищої митної вартості подібного товару.

Відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2023/000245 від 02.05.2023 року (а.с. 59-60).

На підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару, заявленого до митного оформлення на підставі митної декларації МД № 23UA88U7 від 18.05.2023 року, позивач надав до митного органу, окрім митної декларації:

1) Пакувальний лист (Packing list) № J25423-161-PL від 10.04.2023 року;

2) Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № J25423-161 від 10.04.2023 року;

3) Автотранспортна накладна (Road consignment note) Б/н від 16.05.2023 року;

4) Коносамент № MEDUО5854528 від 10.04.2023 року;

5) Прейскурант (прайс-лист) виробника товару № J25423-161-PR від 10.04.2023 року;

6) Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 06.07.2019 року;

7) Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 4 від 10.08.2020 року;

8) Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 6 від 16.08.2021 року;

9) Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 7 від 26.01.2021 року;

10) Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 11 від 21.02.2023 року;

11) Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 0607/1 від 06.07.2019 року;

12) Митна декларація країни відправлення № 23UA88U7 від 18.05.2023 року.

18.05.2023 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості №UA100330/2023/000020/2 (а.с. 74-75), заявленого до митного оформлення товару згідно МД № 23UA88U7 від 18.05.2023 року, відповідно до якого підставами прийняття вказаного рішення зазначено розбіжності у поданих документах та відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

У рішенні наведені такі розбіжності: відсутні відомості щодо включення складових митної вартості, а саме вартості навантаження, вивантаження та обробки товарів до ціни товару та не додані до митної вартості відповідно до декларації митної вартості. За наданими документами не можливо встановити чи наявні додаткові витрати під час транспортування товарів поза межами митної території України, зокрема на навантажувально-розвантажувальні роботи, страхування та інші.

Щодо послідовності обрання методу визначення митної вартості товарів, в рішенні зазначено, що у митного органу наявна інформація щодо вищої митної вартості подібного товару.

Відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100330/2023/000273 від 18.05.2023 року (а.с. 76-77).

На підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару, заявленого до митного оформлення на підставі митної декларації МД № 23UA89U6 від 18.05.2023 року, позивач надав до митного органу, окрім митної декларації:

1) Пакувальний лист (Packing list) № J25423-110-PL від 27.03.2023 року;

2) Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №J25423-161 від 27.03.2023 року;

3) Автотранспортна накладна (Road consignment note) Б/н від 16.05.2023 року;

4) Коносамент № MEDUO5396066 від 28.03.2023 року;

5) Прейскурант (прайс-лист) виробника №J25423-110-PR від 27.03.2023 року;

6) Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 06.07.2019 року;

7) Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 4 від 10.08.2020 року;

8) Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 6 від 16.08.2021 року;

9) Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 7 від 26.01.2021 року;

10) Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 11 від 21.02.2023 року;

11) Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 0607/1 від 06.07.2019 року;

12) Митна декларація країни відправлення № 00625877 від 27.03.2023 року.

18.05.2023 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості №UA100330/2023/000021/2 (а.с. 91-92), заявленого до митного оформлення товару згідно МД № 23UA89U6 від 18.05.2023 року, відповідно до якого підставами прийняття вказаного рішення зазначено розбіжності у поданих документах та відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

У рішенні наведені такі розбіжності: відсутні відомості щодо включення складових митної вартості, а саме вартості навантаження, вивантаження та обробки товарів до ціни товару та не додані до митної вартості відповідно до декларації митної вартості. За наданими документами не можливо встановити чи наявні додаткові витрати під час транспортування товарів поза межами митної території України, зокрема на навантажувально-розвантажувальні роботи, страхування та інші.

Щодо послідовності обрання методу визначення митної вартості товарів, в рішенні зазначено, що у митного органу наявна інформація щодо вищої митної вартості подібного товару.

Відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100330/2023/000274 від 18.05.2023 року (а.с. 91-92).

Однак, позивач не погоджується із таким коригуванням митної вартості товару, яке, на його думку, призвело до безпідставної надмірної сплати ним митних платежів, з огляду на що звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі - Митний кодекс, МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Таким чином, митна вартість товарів має підтверджуватись вищезазначеними та можуть підтверджуватись іншими документами, з яких вбачається ціна товару, фактично сплачена або, яка підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч. 1).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (ч. 2).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3).

При цьому, згідно вимог ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Як вбачається з матеріалів справи, під час здійснення митного контролю, відповідач поставив під сумнів правильність визначення позивачем митної вартості товару за основним методом ціною договору (контракту).

Судом встановлено, що підставою для висновків митного органу про недоведеність заявленої митної вартості товарів стали розбіжності у поданих документах.

З огляду на вищезазначені розбіжності, декларанту внесено вимогу щодо надання додаткових документів, згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.

Що стосується витребування митним органом додаткових документів.

Як вже було зазначено, частина третя статті 53 Митного кодексу України передбачає, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Суд звертає увагу на положення частин 1, 2 ст. 55 Митного кодексу України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Разом із цим, за правилами цієї статті, прийняте митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (ч. 12 ст. 264 Митного кодексу України).

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

Водночас, суд звертає увагу на те, що повідомляючи декларанта про необхідність надати додаткові документи митний орган має обґрунтовувати свої вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з правовою суттю правовідносин, які склалися між позивачем та його контрагентом.

Тобто, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

При цьому, митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач запропонував позивачу надати додаткові документи, однак декларант вважав, що поданих ним документів достатньо для підтвердження митної вартості товару за основним методом ціною договору.

Відповідачем прийняті рішення про коригування митної вартості товарів з підстав наявності розбіжностей у поданих документах та ненадання декларантом витребуваних додатково документів.

Проаналізувавши обґрунтованість сумнівів відповідача, відносно прийнятності заявленої декларантом ціни товару, суд вважає необхідним звернути увагу на наступне.

Як вже було зазначено, 06 липня 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП (Покупець) та компанією YIWU JIAYU IMPORT AND EXPORT CO. LIMITED (Китай) (Продавець) укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №0607/1 поставки товару, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором Продавець зобов`язується продати (передати у власність) Покупцеві, а Покупець зобов`язується купити (прийняти та оплатити) товари, кількість, асортимент і технічні умови яких зазначені у інвойсах, що складають невід`ємну частину цього Договору (п1.1). Умови цього Договору викладені Сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів Інкотермс (2010). Відповідно до умов вказаного контракту ціна та товари, їх кількість та асортимент, що поставляються, зазначені у інвойсах на кожну окрему поставку (п. 2.1). Валюта контракту долар США. Сума контракту складається з суми інвойсів (п. 2.2). Пунктом 5.1 Договору передбачено, що розрахунки за кожну партію товару здійснюються в безготівковій формі на умовах оплати за фактично поставлений товар. Можливе здійснення передплати за партію товару на умовах, що зазначені в Інвойсі.

До вказаного зовнішньоекономічного договору поставки товару №0607/1 від 06 липня 2019 року Сторонами договору укладені Додаткові угоди, зокрема №1 від 06.07.2019 року, №4 від 10.08.2020 року, №6 від 16.08.2021 року, №7 від 26.01.2021 року, №11 від 21.02.2023 року (а.с. 14-28).

Відповідно до Додаткової угоди № 4 від 10.08.2020 року сторони контакту виклали його положення в оновленій редакції. Зокрема, базисні умови поставки: поставка товару повинна здійснюватись під час морського перевезення на умовах, визначених для кожної поставки в Специфікації та/або Інвойсі, відповідно до Інкотермс (2010).

Відповідно до Додаткової угоди № 11 від 21.02.2023 року сторони доповнили умови Договору №0607/1 від 06 липня 2019 року п. 3.8, згідно якого вартість тари, маркування, упаковки, перевезення, переміщення (навантаження, вивантаження), страхування включені до ціни товару (а.с. 27).

На виконання умов зазначеного контракту підприємство-нерезидент відправник YIWU JIAYU IMPORT AND EXPORT CO. LIMITED поставило Позивачу партії товару: Іграшки в асортименті, на колесах, самокати на однакових умовах постачання СРТ-Київ, згідно Інвойсів:

Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №J25423-85 від 10.03.2023 року (а.с. 42);

Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №J25423-84 від 10.03.2023 року (а.с. 62);

Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №J25423-161 від 18.05.2023 року (а.с. 79);

Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №J25423-110 від 27.03.2023 року (а.с. 96).

Щодо наявності розбіжностей у поданих документах:

Щодо зауваження про відсутність інформації щодо такої складової митної вартості товару, як витрати під час транспортування.

У рішеннях про коригування №UA100330/2023/000018/2 від 08.05.2023 року, №UA100330/2023/000017/2 від 02.05.2023 року, №UA100330/2023/000020/2 від 18.05.2023 року, №UA100330/2023/000021/2 від 18.05.2023 року відповідач посилався на те, що згідно наданого інвойсу, умовами поставки є CPT- K.IYV. Міжнародний торговий термін СРТ (Carriage Paid То (...named place of destination), (фрахт/перевезення оплачені до (...назва місця призначення)) означає, що продавець доставить товар названому' їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити втрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики втрати чи пошкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику. Таким чином, всі додаткові витрати та ризику під час транспортування покладаються на покупця. Проте, продавцем в митній декларації не додано до ціни угоди ніякі інші витрати, які могли виникнути під час транспортування. У наданому інвойсі також не зазначено, які складові митної вартості додано до ціни товарів. А отже неможливо виокремити вартість самого товару. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Таким чином відсутні відомості щодо включення складових митної вартості, а саме вартості навантаження, вивантаження та обробки товарів до ціни товару та не додані до митної вартості відповідно до декларації митної вартості. За наданими документами не можливо встановити чи наявні додаткові витрати під час транспортування товарів поза межами митної території України, зокрема на навантужувально-розвантажувальні роботи, страхування та інші.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Згідно п. 6 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Як вже було зазначено, поставка товару позивачу здійснювалась на умовах СРТ Київ.

Відповідно до Інкотермс 2010 (офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010 року), термін CPT (Carriage Paid To) термін "фрахт/перевезення оплачено до ..." означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб.

Під словом "перевізник" розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов`язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту.

У випадку здійснення перевезення в узгоджений пункт призначення декількома перевізниками, перехід ризику відбувається в момент передачі товару першому з них.

Термін CPT зобов`язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту.

Продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення.

За договором перевезення, на умовах СРТ, продавець зобов`язаний за власний рахунок укласти на звичайних умовах договір перевезення товару до узгодженого пункту в названому місці призначення звичайним маршрутом і в звичайно прийнятий спосіб. Якщо такого пункту не узгоджено або не визначено практикою поставок, продавець може вибрати пункт у межах названого місця призначення, який найбільш задовольняє його цілям.

Отже,поставка на умовах СРТ Інкотермс 2020 не передбачає обов`язку позивача, як покупця товару щодо оплати послуг з перевезення та страхування товару до позивача та, відповідно, обов`язку отримання від продавця товару документів, які підтверджують зазначені витрати.

Отже, у позивача не було обов`язку надавати відповідачу транспортні та страхові документи на підтвердження митної вартості товарів.

При цьому, суд зазначає, що умови поставки товару позивачу згідно СРТ-Київ, були відомі митному органу.

Окрім того, відповідно до Додаткової угоди № 11 від 21.02.2023 року сторони доповнили умови Договору №0607/1 від 06 липня 2019 року пунктом 3.8, згідно якого вартість тари, маркування, упаковки, перевезення, переміщення (навантаження, вивантаження), страхування включені до ціни товару (а.с. 27).

Щодо зауваження відповідача про відсутність коносаменту.

Водночас судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що до митного оформлення позивачем надавались:

Коносамент № MEDUО5258951 від 14.03.2023 року;

Коносамент № MEDUO5396066 від 28.03.2023 року;

Коносамент № MEDUО5854528 від 10.04.2023 року;

Коносамент № MEDUО5258886 від 10.03.2023 року.

Надання коносаментів підтверджується картками відмови, де зафіксовано перелік наданих до митного оформлення документів.

Що стосується наступних зауважень митного органу до товаросупровідних документів, зокрема до оформлення прайс-листів, суд зазначає, що вони не впливають на визначення митної вартості товару.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено та не обґрунтовано належними та достатніми доводами й доказами наявність у поданих йому зазначених у частині 2 статті 53 Митного кодексу України документів розбіжностей, ознак підробки, відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, що унеможливлює законне витребовування додаткових документів за частиною 3 статті 53 Митного кодексу України.

На виконання встановленого статті 8 Митного кодексу України принципу додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб, орган доходів і зборів повинен обґрунтувати причини витребування додаткових документів у разі, якщо документи, які підтверджують митну вартість товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Для висновку про наявність розбіжностей між документами, поданими на підтвердження митної вартості товарів, необхідно правильно встановити зміст цих документів як доказів у митній справі.

Системний аналіз приписів митного законодавства вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція відображена у постановах Верховного Суду, зокрема у справах № 815/6827/17 від 29.01.2019, №821/1617/17 від 14.08.2018.

Однак, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що висловлені відповідачем зауваження щодо розбіжностей у документах, поданих для митного оформлення придбаного позивачем на підставі зовнішньоекономічного контракту та Інвойсів, не спростовують визначення митної вартості за першим методом - ціною контракту.

Висловлені митним органом зауваження та розбіжності мають логічне пояснення, товаросупровідні документи узгоджуються між собою та містять відомості про партію товару, що поставляється та заявлена до митного оформлення за ціною договору.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

З аналізу частин 1 та 2 ст. 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що додаткові документи, які декларанту запропонував надати митний орган, відносяться до додаткових документів, що надаються на вимогу митного органу за наявності у декларанта.

Відповідач не обґрунтував яким чином витребувані митним органом документи впливають на підтвердження того чи іншого показника.

При цьому, митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень чч. 6-7 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Частинами 1, 2 статті 55 Кодексу визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Разом із цим, за правилами цієї статті, прийняте митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (частина 12 статті 264 МК України).

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, встановлені в ст. 57 Митного кодексу.

Відповідно до ч. 1 вказаної статті, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому частинами 2, 3, 6 статті 57 передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Вирішуючи цей спір, суд вважає, що позивачем подано до митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом.

Натомість, відповідачем не підтверджено належними доводами та доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

Відповідачем не спростована правильність визначення митної вартості за основним методом; не доведена наявність належних підстав для коригування митної вартості.

Контроль правильності обчислення декларантом митної вартості здійснюють митні органи у визначений законом спосіб у разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Спрацювання системи управління ризиками не може бути самостійною підставою для коригування митної вартості товару, з огляду на те, що спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

У своїх сталих правових позиціях Верховний Суд з приводу спірних правовідносин наголошує, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами, як помилково вважає митний орган.

У постанові від 30.04.2020 року по справі №820/231/16 Верховний Суд вказує, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом, тощо.

Однак, таких доказів не міститься в матеріалах даної справи.

У рішенні про коригування заявленої митної вартості митний орган повинен був зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Проте, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів такої інформації не зазначено.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано.

Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятих митницею рішень про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, судом встановлено, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA100330/2023/000018/2 від 08.05.2023 року, №UA100330/2023/000017/2 від 02.05.2023 року, №UA100330/2023/000020/2 від 18.05.2023 року, №UA100330/2023/000021/2 від 18.05.2023 року прийняті відповідачем необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на зазначене, оцінивши докази, які є у справі, проаналізувавши положення законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд вважає необхідним задовольнити адміністративний позов та скасувати спірні рішення про коригування митної вартості товарів №UA100330/2023/000018/2 від 08.05.2023 року, №UA100330/2023/000017/2 від 02.05.2023 року, №UA100330/2023/000020/2 від 18.05.2023 року, №UA100330/2023/000021/2 від 18.05.2023 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2023/000258 від 08.05.2023 року, №UA100330/2023/000245 від 02.05.2023 року, № UA100330/2023/000273 від 18.05.2023 року, № UA100330/2023/000274 від 18.05.2023 року.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За звернення до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 26468,35 грн. (за ставкою 10736,00 грн. за позовні вимоги немайнового характеру, а також 15732,35 грн. за позовні вимоги майнового характеру).

На підставі викладеного, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу здійснені ним документально підтверджені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 26468,35 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 242-246, 255, 262, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» (67801, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Вертелецького, 10; ) до Київської митниці ВП Держмитслужби (03124, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, 8-А; ) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці ВП Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA100330/2023/000018/2 від 08.05.2023 року, №UA100330/2023/000017/2 від 02.05.2023 року, №UA100330/2023/000020/2 від 18.05.2023 року, №UA100330/2023/000021/2 від 18.05.2023 року.

Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці ВП Держмитслужби №UA100330/2023/000258 від 08.05.2023 року, №UA100330/2023/000245 від 02.05.2023 року, № UA100330/2023/000273 від 18.05.2023 року, № UA100330/2023/000274 від 18.05.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці ВП Держмитслужби (03124, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, 8-А; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЮНІОН ГРУП» (67801, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Вертелецького, 10; ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 26468,35 грн. (двадцять шість тисяч чотириста шістдесят вісім гривень 35 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук