Справа № 280/9618/23
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року Справа № 280/9618/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Тетерюк Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.158-Б; ),

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач, Управління), в якій позивач, з урахуванням уточненого адміністративного позову, просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи позивача згідно відомостей трудової книжки, зобов`язанні здійснити перерахунок та виплату такої перерахованої пенсії з дня звернення за пенсією з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період роботи у ТOB «Автотранспортне підприємство «Авто-Січ» з 01.07.2004 по 12.10.2004: періоди роботи у TOB «СТАТ-ПІЛІГРІМ» з 12.10.2004 по 31.12.2004. з 01.02.2005 по 25.03.2005, з 01.04.2005 по 18.04.2005, з 15.05.2005 по 25.07.2005, з 06.08.2005 по 30.09.2005; період роботи у TOB «Євроклас Україна» з 13.03.2013 по 28.12.2015, здійснити перерахунок та виплату такої перерахованої пенсії з 13.05.2023 з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що позивач перебуває на пенсійному обліку в Управлінні та отримує пенсію за віком. Отримавши у вересні 2023 року розрахунок страхового стажу позивач дізнався, що до його страхового стажу не зараховано окремі періоди роботи згідно з відомостями трудової книжки. У відповідь на звернення позивача щодо причин неврахування оскаржуваних періодів до страхового стажу та вимогу про їх зарахування відповідач повідомив, що періоди роботи після 01.01.2004 враховано за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, чим фактично відмовив у зарахуванні спірних періодів до стажу позивача. Позивач не погоджується з цим, оскільки вважає, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків покладено на страхувальника. Отже, позивач вважає, що у відповідача не було законних підстав не зараховувати спірні періоди до його страхового стажу. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 20.11.2023 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 11.12.2023 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; витребувано від Управління інформацію щодо періодів трудового стажу ОСОБА_1 , зарахованих до страхового стажу у розмірі 31 рік 03 місяці 7 днів та періодів трудового стажу ОСОБА_1 після 01.01.2004, які не були зараховані до страхового стажу..

25.12.2023 відповідач подав витребувані докази на виконання вимог ухвали суду від 11.12.2023.

27.12.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що з 31.07.2022 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV). Страховий стаж позивача враховано відповідно до сплати єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду України та складає 31 рік 03 місяці 07 днів. З 01.01.2004 період трудової діяльності зараховується до страхового стажу виключно за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку сплати страхових внесків та/або єдиного внеску до Пенсійного Фонду України. Отже, у випадку не сплати страхових внесків, період роботи не зараховується до страхового стажу. З довідки Індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) позивача вбачається, що за періоди з 01.07.2004 по 12.10.2004, з 12.10.2004 по 31.12.2004. з 01.02.2005 по 25.03.2005, з 01.04.2005 по 18.04.2005, з 15.05.2005 по 25.07.2005, з 06.08.2005 по 30.09.2005, з 13.03.2013 по 28.12.2015, страхові внески сплачені не були, отже спірні періоди не можуть бути зарахований до страхового стажу позивача. Виходячи із вищезазначеного, дії відповідача не суперечать чинному законодавству України, тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні. Просить відмовити у задоволенні позову.

На підставі матеріалів справи суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку Управлінні та з 31.07.2022 отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

04.10.2023 позивач звернувся до Управління із заявою, в якій просив повідомити, які періоди роботи згідно трудової книжки не було включено до його страхового стажу та з якої причини. Крім того, просив зарахувати невключені періоди до його страхового стажу, здійснити перерахунок та виплату перерахованої пенсії з дня призначення пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

У відповідь на заяву Управління листом від 10.10.2023 №16577-17213/Ц-02/8-0800/23 повідомило, що до страхового стажу позивача до 01.01.2004 враховано всі періоди роботи, час навчання та період проходження військової служби на підставі документів, що містяться в матеріалах пенсійної справи. Період роботи після 01.01.2004 враховано за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Розмір пенсії позивача обчислено з урахуванням страхового стажу 31 рік 3 місяці 7 днів та заробітної плати, визначеної відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV.

Не погодившись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон №1058-IV.

Частиною 1 ст. 44 Закону №1058-IV передбачено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Частиною 5 ст.45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок № 22-1) передбачено опрацювання заяв про призначення/перерахунку пенсії бекофісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від місця подачі заяви та місця проживання пенсіонера.

Згідно пункту 4.7. Розділу IV Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

Відповідно до пункту 4.8 Розділу IV Порядку № 22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Документи, що надійшли у паперовій формі, обробляються, реєструються та зберігаються в органі, що призначає пенсію, за правилами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55 «Деякі питання документування управлінської діяльності».

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку про те, що у разі звернення пенсіонера із заявою про перерахунок пенсії, уповноважений орган Пенсійного фонду України має за результатами розгляду такої заяви прийняти рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії. При цьому, рішення про відмову в перерахунку пенсії має містити зазначення причин відмови та порядку його оскарження.

Судом встановлено, що 04.10.2023 позивач звернувся до Управління із заявою, в якій просив повідомити, які періоди роботи згідно трудової книжки не було включено до його страхового стажу та з якої причини. Крім того, просив зарахувати невключені періоди до його страхового стажу, здійснити перерахунок та виплату перерахованої пенсії з дня призначення пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Вказана заява розглянута відповідачем відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Водночас, слід зазначити, що за змістом даної заяви є зрозумілим, що метою її подання є здійснення перерахунку пенсії позивача із зарахуванням страхового стажу.

Отже, відповідач очевидно мав усвідомлювати мету звернення позивача із заявою, однак, всупереч Порядку № 22-1 не прийняв відповідного рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії, а безпідставно розглянув таку заяву у порядку Закону України «Про звернення громадян», чим порушив права та законні інтереси позивача.

Вищенаведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постановах від 18.06.2020 у справі №265/4170/17, від 09.09.2021 у справі №160/12588/19.

При цьому, слід зазначити, що лист Управління від 10.10.2023 №16577-17213/Ц-02/8-0800/23 не містить посилань на причини відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача, а надана відповідачем відповідь є необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам пунктів 3, 4, 5, 6 частини 2 статті 2 КАС України.

Фактично, не зазначення суб`єктом владних повноважень причин, за яких він відмовляє у задоволенні заяви про перерахунок пенсії, без з`ясування всіх необхідних обставин та умов, що передували зверненню пенсіонера до Управління, позбавляє суд можливості перевірити існування законних підстав для прийняття відповідного рішення та правомірність такого рішення у разі відмови в задоволенні заяви пенсіонера.

В спірному випадку суд не вправі підміняти орган, уповноважений на розгляд заяви позивача про перерахунок пенсії, та самостійно визначати існування чи відсутність підстав для вчинення дій, про які просить позивач у своїй заяві, адресованій пенсійному органу.

Згідно із частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За наведених обставин суд вважає за необхідне скористатися правом, наданим частиною 2 статті 9 КАС України, та частково задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії, поданої 04.10.2023, та зобов`язання відповідача прийняти рішення за наслідками розгляду вказаної заяви.

Водночас суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в іншій частині у зв`язку із наступним.

Оскільки судом встановлено, що відповідачем рішення про призначення/відмову у перерахунку пенсії позивачу не приймалось, тобто фактично заява позивача про перерахунок пенсії по суті розглянутою не була, суд за встановлених у цій справі обставин не має права підміняти собою уповноважений орган та приймати замість нього відповідне управлінське рішення.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Враховуючи висновок суду про наявність підстав для часткового задоволення позову, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Запорізькій області в розмірі 536,80 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії, поданої 04 жовтня 2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийняти рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії, поданої 04 жовтня 2023 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-Б; .

Повне судове рішення складено 07.02.2024.

Суддя М.О. Семененко