Справа № 142/69/23
Суддя: Нестерук В. В.
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 142/69/23
Номер провадження 2-а/142/2/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 лютого 2024 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

В складі:

головуючого судді Нестерука В.В.,

з участю секретаря судового засідання Яворської О.В.,

представника позивача адвоката Кабанова М.О.,

представника відповідача Ільяшової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами, передбаченими статтями 268-271, статтею 286 КАС України в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів представника відповідача,

адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління державної казначейської служби України у Вінницькій області, про визнання дій працівників поліції протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2023 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління державної казначейської служби України у Вінницькій області, в якій позивач просить визнати дії працівників поліції - поліцейських інспекторів з РПП СПД №1 ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області Дідура Віталія Анатолійовича та ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 , про тимчасове затримання з доставленням на спеціальний майданчик транспортного засобу - автомобіля «ВАЗ-2113» державний номерний знак НОМЕР_1 у справі про адміністративне правопорушення за ч.І ст.130 КУпАП, протиправними, зобов`язати Головне управління Національної поліції у Вінницькій області поновити ОСОБА_1 порушені права щодо володіння та користування транспортним засобом «ВАЗ-2113» державний номерний знак НОМЕР_1 та безоплатно повернути транспортний засіб - автомобіль «ВАЗ-2113» державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом його доставлення з м. Немирів Вінницької області до місця дислокації автомобіля - в смт. Піщанка, Тульчинського району Вінницької області, та передачі його йому, та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень та 1073 грн. 60 коп. судового збору.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 08 липня 2022 року о 22 год. 30 хв. на вул. Центральній в смт. Піщанка Тульчинського району Вінницької області, коли він їхав та керував таким, що знаходиться у його користуванні автомобілем «ВАЗ-2113», державний номерний знак НОМЕР_1 , його було зупинено поліцейськими інспекторами з РПП СПД №1 ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області Дідуром Віталієм Анатолійовичем та ОСОБА_2 . Очевидних (візуальних) підстав (причини) для його зупинки не було, проте працівники поліції склали на нього протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Убезпечуючи себе від незаконних дій поліцейських з вилучення посвідчення водія він пояснив, що при ньому посвідчення немає, і що він запросить когось із знайомих, які мають посвідчення водія відповідної категорії транспортного засобу, для доставки автомобіля до дому на місце постійної стоянки (дислокації), оскільки знає, що відповідно до законодавства працівник поліції зобов`язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та його місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації. Саме тому своєю заявою про відсутність у нього посвідчення водія він убезпечував себе від незаконного його вилучення поліцейськими. Проте поліцейські склали щодо нього ще й постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серія БАБ № 762005) за ч.І ст.126 КУпАП. Ними також було складено Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (мого автомобіля), вказавши у ньому, що його складено відповідно до ст.265-2, ст.130 ч.І КУпАП та що до нього додається копія складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД 324521 за ч.І ст.130 КУпАП. 25 липня 2022 року Піщанським районним судом у справі №142/256/22 розглянуто складений поліцейськими щодо нього 08.07.2022 протокол серії ААД №324521 про адміністративне правопорушення за ч.І ст.130 КУпАП, та його визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та провадження у справі закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу вказаного адміністративного правопорушення. Позивач вказує, що автомобіль не перешкоджав дорожньому руху та не створював загрозу безпеці руху, тому тимчасове його затримання працівниками поліції вважає протиправним. 09.07.2022 він прийшов в смт. Піщанка до поліцейського відділку - до СПД №1 ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Віннницькій області, щоб оскаржити дії вказаних поліцейських їх керівнику та забрати автомобіль, однак мені сказали прийти 11.07.2022 (в понеділок), оскільки 09.-10.07.2022 (субота, неділя) вихідні дні. Коли він прийшов 11.07.2022 з цим самим питанням йому сказали, що керівник відсутній та крім нього скаргу ніхто не може прийняти та розглянути, щоб забрати автомобіль потрібно сплатити штраф. 12.07.2022 йому повідомили, що автомобіль доправили євакуватором на спеціальний майданчик в м. Немирів ще 10.07.2022, і він повинен для отримання автомобіля звернутися туди. Зі штрафмайданчика він автомобіль не забрав, оскільки відмовився оплачувати витрати на транспортування та зберігання, лише забрав з автомобіля власні речі. На дії поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та про вирішення питання про притягнення їх до дисциплінарної відповідальності та відшкодування йому завданої їх неправомірними діями шкоди, тобто поновлення порушених прав з володіння та користування транспортним засобом - шляхом повернення та доставки транспортного засобу в смт. Піщанку Вінницької області за адресою вул. Рябчинської, 111 до постійного місця дислокації автомобіля, а також моральної шкоди (вибачення) він 16.09.2022 рекомендованим поштовим відправленням подав скаргу до Тульчиннського районного відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області, та у зв`язку із ненаданням відповіді 18 листопада 2022 року звернувся із скаргою до ГУНП у Вінницькій області. В поверненні автомобіля йому відмовлено листами Тульчинського РВП від 21 жовтня 2022 року та листом ГУНП у Вінницькій області від 15 грудня 2022 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 лютого 2023 року дану справу передано для розгляду судді Щербі Н.Л.

Ухвалою суду від 24 лютого 2023 року в даній адміністративній справі було відкрито провадження, призначено судове засідання на 24 березня 2023 року, встановлено відповідачу строк для надання до суду відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 163 КАС України, і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову до початку судового засідання.

23 березня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача ГУНП у Вінницькій області Ільяшова В.В., яка діє на підставі довіреності, просить суд у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач, серед іншого, вказує на те, що відповідно до п. 12 Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102 повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, що зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за зверненням відповідальної особи, зазначеної в частині першій статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення. На підставі вищевикладеного, відповідач вважає, що вимога позивача щодо визнання протиправними дій поліцейських СРПП СПД № 1 ВП № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області Дідура В.А. та Стасюка О.М., щодо складання Акту огляду та тимчасового затриманя транспортного засобу від 08 липня 2022 року, та зобов`язання ГУНП у Вінницькій області повернути транспортний засіб ВАЗ-21013, д.н.з. НОМЕР_2 безоплатно шляхом його доставки з м. Немирів Вінницкьої області до місця дислокації автомобіля в смт. Піщанка Тульчинського району Вінницької області не підлягає задоволенню і, як похідна від першої, вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу також не підлягає задоволенню.

Разом з відзивом на адміністративний позов до суду надійшло клопотання представника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Ільяшової В.В. про закриття провадження у справі, в якому представник відповідача зазначає, що оскільки позивач у даній справі оскаржує дії посадових осіб суб`єкта владних повноважень, вчинені при реалізації ними своїх владних управлінських функцій, враховуючи розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів, то дана позовна заява підсудна окружному адміністративному суду. ж.

25 квітня 2023 року на адресу суду від представника позивача - адвоката Кабанова М.О. надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача просить відхилити відзив представника відповідача ГУНП у Вінницькій області Ільяшової В.В., а позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Також представником позивача - адвокатом Кабановим М.О. 25 квітня 2023 року подано відповідь на клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, в якій представник позивача, зазначає про відсутність підстав для закриття провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 26 квітня 2023 року у задоволенні клопотання представника відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Ільяшової В.В. про закриття провадження у справі відмовлено.

19 травня 2023 року на адресу суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення щодо витрат на правничу допомогу.

06 червня 2023 року на адресу суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення щодо витрат на правничу допомогу.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 867/0/15-23 від 05 вересня 2023 року суддю Піщанського районного суду Вінницької області Щербу Н.Л. відряджено до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області для здійснення правосуддя на 1 (один) рік із 11 вересня 2023 року.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Піщанського районного суду Вінницької області № 10 від 11 вересня 2023 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 142/69/23.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 вересня 2023 року вказану справу передану для розгляду судді Нестеруку В.В.

Ухвалою суду від 11 вересня 2023 року розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне Управління державної казначейської служби України у Вінницькій області, про визнання дій працівників поліції протиправними та зобов`язання вчинити певні дії вирішено здійснювати спочатку зі стадії розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 28 вересня 2023 року витребувано з архіву Піщанського районного суду Вінницької області матеріали справи з ЄУН 142/256/22 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, та у Сектору поліцейської діяльності Відділення поліції №1 Тульчинського районного відділу полції ГУНП у Вінницькій області матеріали справи про притягнння ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

22 листопада 2023 року на адресу суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі щодо витребуваних судом відеозаписів.

В судових засіданнях 28 вересня та 25 жовтня 2023 року позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кабанов М.О. позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві.

В судове засідання 06 лютого 2024 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, його представник адвокат Кабанов М.О. позов просив задовольнити.

Представник відповідача ГУНП у Вінницькій області Ільяшова В.В. в задоволені позовних вимог просила відмовити повністю.

Третя особа Головне управління державної казначейської служби України у Вінницькій області свого уповноваженого представника в судові засідання не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, будь-яких заяв клопотань від даного учасника не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у раз і неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності такого учасника справи на підставі наявних у справі матеріалів.

Суд, заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 08 липня 2022 року о 23 год. 00 хв. в смт. Піщанка інспектором РПП СПД №1 ВП №1 Тульчинського РВП Дідуром В.А. відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ААД № 324521 за ч.1 ст. 130 КУпАП, про те, що 08 липня 2022 року, о 22 годин 35 хвилин, в смт. Піщанка по вул. Центральній, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ-2113», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. В протоколі зазначено, що вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с.16)

Крім того 08 липня 2022 року інспектором РПП СПД №1 ВП №1 Тульчинського РВП Стасюком О.М. відносно ОСОБА_1 винесено постанову, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що 08 липня 2022 року об 22 год. 35 хв. в смт.Піщанка по вул.Центральній водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_2 при цьому не мав при собі посвідчення водія на право керування ТЗ, чим порушив вимоги п.2.1а ПДР України. (а.с.17)

В подальшому 08 липня 2022 року об 23 год. 25 хв. інспектором РПП СПД №1 ВП №1 Тульчинського РВП Стасюком О.М., відповідно до ст. 265-2 КУпАП складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, відповідно до якого здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу ВАЗ 21013 днз НОМЕР_2 шляхом доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку що розташований за адресою АДРЕСА_1 . В акті зазначено, що огляд та тимчасове затримання транспортного засобу здійснено у зв`язку із ст. 130 ч.1 та ст.126 ч.1 КУпАП. (а.с.14)

Штраф в розмірі 425 грн., накладений на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правпорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, було сплачено ним 12 липня 2022 року, що підтверджується банківською квитанцією. (а.с.18)

Постановою Піщанського районного суду від 25 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, провадження у справі закрито.

Дослідженими в судовому засіданні відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, які містяться в матеіралах справи про адміністративне правпорушення № 142/256/22, витребуваної з архіву Піщанського районного суду Вінницької області, зафіксовано обставини зупинення ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом та оформлення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, винесення постанови за ч.1 ст. 126 КУпАП, відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, також з відеозапису вбачається, що транспортний засіб ВАЗ 21013 в місці його розміщення не перешкоджав руху інших ТЗ.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо застосування такого заходу забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення як тимчасове затримання транспортних засобів працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції.

Частиною другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" (далі Закон № 580-VIII) поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог Правил дорожнього руху, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог п.2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі в тому числі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року, а саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частина 1 ст.126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Крім того згідно з п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене, в тому числі і ст. 126 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.

Після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції зобов`язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та його місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду, або до демонтажу спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

У разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху або не створює загрозу безпеці руху, крім розміщення транспортного засобу на місцях, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик.

Випадки тимчасового затримання транспортного засобу та доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик визначені частиною третьою статті 265-4 цього Кодексу.

При тимчасовому затриманні транспортного засобу місце розташування такого транспортного засобу має бути обов`язково зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Інформація про тимчасове затримання транспортного засобу має невідкладно передаватися на абонентський номер рухомого (мобільного) зв`язку та на адресу електронної пошти, зазначені належними користувачами або особами, за якими зареєстровані транспортні засоби, відповідно до статті 279-4 цього Кодексу. У разі заподіяння транспортному засобу шкоди при його транспортуванні та/або зберіганні завдані збитки відшкодовуються за рахунок суб`єкта господарювання, що надає такі послуги, та/або відповідного страхового відшкодування, що здійснюється за правовідносинами обов`язкового страхування цивільної відповідальності суб`єкта господарювання, що надає послуги із транспортування та/або зберігання транспортних засобів у разі їх тимчасового затримання

Транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання.

Після закінчення триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу особа має право звернутися за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу. Таке звернення особи є обов`язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення.

За подання такого звернення та повернення особі тимчасово затриманого транспортного засобу не може стягуватися плата. Повернення транспортного засобу, затриманого шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, відбувається невідкладно за зверненням відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення, після сплати штрафу за вчинене правопорушення та оплати вартості послуги із транспортування та/або зберігання транспортного засобу.

Процедуру тимчасового затримання транспортних засобів, зберігання таких транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, а також їх повернення визначено "Порядком тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102, та Розділом ХІІІ "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395.

Так у відповідності до пункту 1 Розділу XIIІ "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 КУпАП, зокрема, у разі коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставляння на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

У разі коли водій, що вчинив правопорушення, присутній під час тимчасового затримання транспортного засобу і порушення неможливо усунути на місці в максимально короткий строк, поліцейський оформляє протокол про адміністративне правопорушення, а у випадках, передбачених КУпАП, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу. У протоколі (постанові) робиться відповідний запис про тимчасове затримання транспортного засобу із зазначенням інформації про складення акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, що долучається до протоколу (постанови).

Про місце зберігання тимчасово затриманого транспортного засобу поліцейський повідомляє водієві під час складання протоколу про адміністративне правопорушення або винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, а в разі його відсутності - до чергової частини територіального органу Національної поліції.

Транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більш як на три дні з дати такого затримання.

Строк затримання транспортного засобу обчислюється з моменту складення акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а строк зберігання - з моменту доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку.

Повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, що зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за зверненням відповідальної особи, особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення.

Умовами повернення зазначеним особам транспортного засобу є оплата вартості послуги з транспортування та/або зберігання транспортного засобу у розмірі, встановленому спільним наказом МВС та Мінекономрозвитку, а в разі винесення постанови про накладення стягнення у вигляді штрафу - його сплата.

З аналізу статті 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та розділу ХІІІ Тимчасове затримання транспортних засобів Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більш як на три дні з дати такого затримання.

Відповідно до пунктів 2,3,4 Розділу XIIІ "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється за допомогою спеціальних автомобілів-евакуаторів (далі - евакуатор), у тому числі тих, що належать підприємствам, установам та організаціям, які провадять діяльність, пов`язану з транспортуванням транспортних засобів, і з якими територіальним (у тому числі міжрегіональним) органом Національної поліції укладені в установленому порядку договори. Для доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку поліцейський викликає евакуатор через чергового відповідного територіального органу Національної поліції. У разі тимчасового затримання транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу відповідно до форми затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1102 «Про затвердження Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання». У разі тимчасового затримання транспортного засобу місце розташування такого транспортного засобу повинно бути обов`язково зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Як встановлено судом, підставою тимчасового затримання транспортного засобу ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_2 було складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, та постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП, проте відповідачем не доведено, що розміщення автомобіля позивача суттєво перешкоджало дорожньому руху, або створювало загрозу безпеці руху, чи транспортний засіб знаходився на місцях, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), відтак такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик.

Таким чином відповідачем не доведено правомірність дій інспектора з РПП СПД№1 Тульчинського РВП Стасюка О.М. щодо прийнятого ним рішення про тимчасове затримання транспортного засобу ВАЗ 21013 шляхом доставлення його для зберігання на спеціальний майданчик, про що складено відповідний акт, тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Невідповідності дій інспектора з РПП СПД№1 Тульчинського РВП Дідура В.А. вимогам ст. 265-2 КУпАП судом не встановлено.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Національної поліції у Вінницькій області поновити ОСОБА_1 порушені права щодо володіння та користування транспортним засобом «ВАЗ-2113» державний номерний знак НОМЕР_1 та безоплатно повернути транспортний засіб - автомобіль «ВАЗ-2113» державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом його доставлення з м. Немирів Вінницької області до місця дислокації автомобіля - в смт. Піщанка, Тульчинського району Вінницької області, та передачі його йому, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4,5,6 ст. 265-2 КУпАП транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання. Після закінчення триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу особа має право звернутися за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу. Таке звернення особи є обов`язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення. За подання такого звернення та повернення особі тимчасово затриманого транспортного засобу не може стягуватися плата. Повернення транспортного засобу, затриманого шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, відбувається невідкладно за зверненням відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення, після сплати штрафу за вчинене правопорушення та оплати вартості послуги із транспортування та/або зберігання транспортного засобу.

Відповідно до пункту 12 Розділу XIIІ "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, що зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за зверненням відповідальної особи, особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення. Умовами повернення зазначеним особам транспортного засобу є оплата вартості послуги з транспортування та/або зберігання транспортного засобу у розмірі, встановленому спільним наказом МВС та Мінекономрозвитку, а в разі винесення постанови про накладення стягнення у вигляді штрафу - його сплата.

Тобто, однією із умов повернення транспортного засобу, затриманого шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, незалежно від підстав його доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку є оплати вартості послуг із транспортування та/або зберігання транспортного засобу.

Крім того повернення транспортного засобу із спеціального майданчика чи стоянки здійснюється виключно відповідальній особі, яка ввезла транспортний засіб на територію України, або особі, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення, за зверненням останніх, проте під час судового розгляду на підставі наданих суду та дослдіжених доказів було встановлено, що позивач ОСОБА_1 не звертався за місцем зберігання тимчасово затриманого транспортного засобу, яке йому було достоменно відомо, із заявою про його повернення.

Письмові скарги позивача на порушення поліцейським службової дисципліни адресовані начальнику Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області подана 16 вересня 2022 року (а.с.21,26) та скарга начальнику Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на протиправні дії поліцейських подана 21 листопада 2022 року (а.с.27,29) з вимогою про повернення йому автомобіля саме в смт. Піщанка не є належним зверненням про повернення ТЗ, місце зберігання якого позивачу відоме з 08 липня 2022 року, та розцінюється судом як намагання уникнути сплати вартості послуг із транспортування та зберігання ТЗ.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи згаданих органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені ст.ст.1173, 1174 ЦК України.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Законом визначено, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу.

Таким чином, у разі понесення позивачем витрат на оплату вартості послуг із транспортування та/або зберігання транспортного засобу, позивач вправі заявити вимоги про відшкодування йому таких витрат як майнової шкоди завданої протиправними діями відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов в частині зобов`язання Головного управління Національної поліції у Вінницькій області поновити ОСОБА_1 порушені права щодо володіння та користування транспортним засобом «ВАЗ-2113» державний номерний знак НОМЕР_1 та безоплатно повернути транспортний засіб - автомобіль «ВАЗ-2113» державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом його доставлення з м. Немирів Вінницької області до місця дислокації автомобіля - в смт. Піщанка, Тульчинського району Вінницької області, та передачі його йому задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі оскільки складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу не є притягненням до адміністративної відповідальності та враховуючи розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів дана позовна заява підсудна окружному адміністративному суду, суд зазнаає наступне.

Відповідно до ст. 260 КУпАП тимчасове затримання транспортних засобів є заходом забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно ст. 267 КУпАП заходи забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення в тому числі і тимчасове затримання транспортних засобів може бути оскаржено до суду.

Відповідно ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Застосування чи незастосування такого запобіжного заходу забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення як тимчасове затримання транспортних засобів є саме рішенням суб`єкта владних повноважень (поліцейським в даному випадку), а відтак дана справа підсудна місцевому загальному суду як адміністративному.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 16 КАС України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частинами першою та другою статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За приписами частин третьої-четвертої статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 5, 6 ст.134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною першою статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною сьомою статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження надання позивачу адвокатом правничої допомоги до справи долучено, зокрема, договір про надання правничої професійної допомоги від 28 грудня 2022 року, попередній розрахунок суми гонорару на 15000 грн., квитанцію № 7 від 16 лютого 2023 року про отримання адвокатом гонорару в розмірі 15 тис. грн..

Суд звертає увагу на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо судових витрат, викладеною, зокрема, в рішенні від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia, заява № 58442/00), за ст.41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Такі ж критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Отже, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №910/12876/19.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, у додаткових поясненнях від 19 травня 2023 року відповідач заявив про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Вказав, що заявлені позивачем до стягнення судові витрати є неправильними та несправедливими, оскільки не відповідають критерію реальності та розумності, не співвідносяться із складністю справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд звертає увагу на те, що дана категорія справ відноситься до справ незначної складності, а Єдиний державний реєстр судових рішень містить велику кількість судових рішень щодо справ у аналогічних правовідносинах, що не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів, пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень та вивчення практики в аналогічній категорії справ. Окрім цього суд зауважує, що предмет спору не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних.

Тобто підготовка позову та інших процесуальних документів не вимагала від адвоката з досвідом практичної роботи з 2003 року значного обсягу юридичної та технічної роботи.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку про задоволення заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, однак у частині, враховуючи часткове задоволення позову та співрозмірність із складністю справи, а саме підлягає стягненню 3000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій областіна користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених вимог у розмірі 268,40 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 9, 10, 72-79, 194, 229, 268, 241-246, 270-272, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 130, 251, 260, 265-2, 267 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління державної казначейської служби України у Вінницькій області, про визнання дій працівників поліції протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволити частково.

Визнати дії інспектора з РПП СПД №1 ВП №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області Стасюка Олександра Миколайовича щодо ОСОБА_1 , про тимчасове затримання з доставленням на спеціальний майданчик транспортного засобу - автомобіля «ВАЗ-2113» державний номерний знак НОМЕР_1 у справі про адміністративне правопорушення, протиправними.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій областіна користь ОСОБА_1 судовий збір пропорційно задоволених вимог у розмірі 268,40 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій областіна користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач : Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, що знаходиться в м. Вінниця, вул. Театральна, 10, код. ЄДРПОУ - 40108672.

Суддя: