Справа № 420/20311/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Замостенчук А.О.

за участі:

від позивача не з`явився,

від відповідача Військової частини НОМЕР_1 Сорока Є.В., за довіреністю

від відповідача Військової частини НОМЕР_2 не з`явився

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ), Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , місце знаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 08 серпня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ), в якій позивач просив:

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходах за період 01 по 31.03.2022 року.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди на період дії воєнного стану відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 30000 грн за лютий, березень, квітень 2022 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходах за період 01 по 31.03.2022 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду на період дії воєнного стану відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 30000 грн за лютий, березень, квітень 2022 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Ухвалою суду від 18 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач проходив військову службу 06.03.2020 року по 23.04.2022 у військовій частині НОМЕР_1 .

У період з 01.03.2022 року по 31.03.2022 року позивач приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі Бойового розпорядження начальника гарнізону оборони міста Миколаїв від 01.03.2022 року № 2022/1-дск ОКП МИКОЛАЇВ, Бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_6 від 01.03.2022 № 1-дск, Клопотання командира військової частини НОМЕР_1 від 08.06.2022 року № 316, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_7 від 09.06.2022 року № 330/78.

У зв`язку з цим, позивач вважає, що за березень 2022 року він набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі збільшеному до 100000 грн відповідно до п. 1 постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 року.

Також позивач зазначає, що відповідно до постанови КМУ № 168 він має право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 грн, починаючи з 24.02.2022 року.

Представник позивача 20.04.2023 року направив адвокатський запит до відповідача, не отримавши відповідь, представник позивача 09.06.2023 року направив повторний адвокатський запит з вимогами надати обґрунтовану відповідь про підстави і причини ненарахування та невиплати щомісячної доплати. На цей адвокатський запит представник позивача отримав відповідь від 19.07.2023 року № 788, в якому повідомлено, що за довідкою про доходи слід звертатися до військової частини НОМЕР_2 .

Але у відповіді не було зазначено жодних підстав ненарахування та невиплати додаткової винагороди позивачу.

Позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною, оскільки Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні (продовженого указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 14 лютого 2023 року, № 254/2023 року від 01.05.2023 року) введено воєнний стан в Україні.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України ухвалено постанову від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168), якою було установлено на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Позивач звертає увагу, що позивач протягом спірного періоду був військовослужбовцем Збройних Сил, проходив військову службу у період дії воєнного стану, приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що підтверджується доказами.

Крім того, позивач звертає увагу, що на момент спірних правовідносин не існувало жодного наказу Міноборони, який, зокрема підлягав застосуванню під час не включення його до наказу про виплату додаткової винагороди, передбаченої саме постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 року.

Тому позивач вважає, що він має право на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168.

Ухвалою від 17 жовтня 2023 року продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи розпочато спочатку та розпочато підготовче провадження.

Ухвалою суду, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 09.11.2023 року залучено до участі у справі другого відповідача Військову частину НОМЕР_2 , розгляд справи розпочато спочатку.

До суду 23 листопада 2023 року від відповідача Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕС/16194/23), відповідно до якого представник відповідача заперечує проти заявлених позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що в період з 24.02.2022 року по 23.04.2022 року позивач отримував щомісячну додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ № 168.

Представник відповідача зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин правила виплати додаткової винагороди у порядку постанови КМУ № 168 військовослужбовцям ЗСУ були деталізовані приписами рішення Міністра оборони України від 25.03.2022 року № 248/1298 зі змінами внесеними рішенням від 18.04.2022 року № 248/1529.

Представник відповідача вважає, що згідно з п. 1 рішення № 248/1298 під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях…» в частині, що стосується позивача слід розуміти виконання військовослужбовцем бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у тому числі поза межами районів ведення бойових дій).

Але такі дії позивачем не виконувались. При цьому представник відповідача звернув увагу, що додаткова винагорода у розмірі 30000 грн виплачувалась.

Стосовно довідки військової частини НОМЕР_6 від 09.06.2022 року № 330/78 представник відповідача зазначив, що цей докази є нікчемним, оскільки відповідно до п. 4 Рішення № 248/1298 в редакції рішення від 18.04.2022 року № 248/1529 командиром частин, що входять до складу створених (діючих) угрупувань військ Сил оборони та виконують завдання в районі ведення бойових дій, та до яких відряджені військовослужбовці інших військових частин, щомісячно до 5 числа зобов`язані повідомляти військові частини за місцем штатної служби цих військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць. Разом з цим позивач у період з 01 по 31 березня 2022 року не убував у відрядження до військової частини НОМЕР_6 , а виконував обов`язки з охорони об`єкту, розташованого у АДРЕСА_4 у складі військової частини НОМЕР_1 .

При цьому відповідно до бойових розпоряджень від 28.02.2022 № 2022/2 та від 01.03.2022 № 1дск, які були поставлені військовій частині НОМЕР_1 , на військову частину НОМЕР_1 покладено завдання з охорони та оборони відповідних об`єктів.

Представник відповідача звертає увагу, що у період з 01 по 31 березня 2022 року військовою частиною НОМЕР_1 відбиття збройного нападу на об`єкт, що охоронявся, а також звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою не здійснювалось, у зв`язку з тим, що фактичного нападу на охороняємий об`єкт не було, що підтверджується вахтовим журналом військової частини НОМЕР_1 , який зареєстровано від 25.02.2022 року № 4/дск.

Тому, на думку представника відповідача, відсутні підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди до 100000 грн за період з 01 по 31 березня 2022 року.

Відповідь на відзив від позивача не надходила.

Від відповідача військової частини НОМЕР_2 відзив на позовну заяву не надходив.

Ухвалою суду від 07.12.2023 року, що занесено до протоколу підготовчого засідання зобов`язано відповідача військову частину НОМЕР_1 надати для огляду у судовому засіданні докази, які підтверджують або спростовують участь позивача у бойових діях зі грифом для службового користування.

Також ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 07.12.2023 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

На судове засідання, призначене на 29 січня 2024 року позивач або його представник не з`явилися. Представник позивача про розгляд справи повідомлений завчасно та належним чином шляхом доставлення судової повістки до його електронного кабінету в системі Електронний суд 07.12.2023, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа від 11.12.2023 року.

В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника (вхід. № ЕС/14657/23 від 10.11.2023), в якій зазначено, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Також на судове засідання не з`явився представник відповідача військової частини НОМЕР_2 , повідомлений належним чином, що підтверджено звітом про доставку судової повістки на електронну пошту.

На судове засідання з`явився представник відповідача військової частини НОМЕР_1 , який заперечував проти заявлених позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову.

У вступному слові представник відповідача зазначив, що позивач разом з особовим складом перебували під командуванням військової частини НОМЕР_6 , але позивач не був відряджений до військової частини НОМЕР_6 , тому ця військова частина не мала повноваження щодо видачі довідок про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях. Також представник відповідача зазначив, що бойовим завданням було виключно охорона об`єкта в м. Миколаїв.

Ухвалою, що занесено до протоколу судового засідання від 29 січня 2024 року продовжено розгляд справи у закритому судовому засіданні в частині дослідження письмових доказів зі грифом для службового користування.

Доповівши зміст позовних вимог, заслухавши вступне слово представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі та письмові докази зі грифом для службового користування, надані відповідачем військовою частиною НОМЕР_1 для огляду у судовому засіданні, вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено паспортом громадянина України № НОМЕР_8 (а.с. 29-30).

Відповідно військового квітка Серія НОМЕР_9 позивач з 06.03.2020 року по 23.04.2022 року позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 32-33).

Так, відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.03.2020 року № 46 вважати такими, що прибули 06.03.2020 року з військової частини НОМЕР_6 для подальшого проходження військової служби матроса ОСОБА_1 , з 09.03.2020 року зарахувати до списків особового складу частини (а.с. 27), та відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2022 року № 95 вважати такими, що вибули 23.04.2022 року до військової частини НОМЕР_10 для подальшого проходження військової служби матроса ОСОБА_1 , з 23.04.2022 року виключити зі списків військової частини (а.с. 28).

Суд встановив, що представник позивача направляв до військової частини НОМЕР_1 адвокатський запит від 20.04.2023 року та від 09.06.2023 року з проханням надати обґрунтовану відповідь про підстави та причини ненарахування та невиплати щомісячної доплати у вигляді додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168 від 28.02.222 ОСОБА_1 за його безпосередню участь у бойових діях за період з 24.02.2022 року по квітень 2022 року. Також у цьому запиті представник позивача просив надати довідку про грошове забезпечення у період з 24.02.2022 року по теперішній час та довідку командира військової частини про безпосередню участь військовослужбовця ОСОБА_1 в бойових діях. (а.с. 16-23).

Матеріалами справи підтверджено, що на адвокатський запит представник позивача отримав відповідь військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2023 року № 788, в якому повідомлено, що за довідкою про доходи слід звертатися до військової частини НОМЕР_2 та додано копію довідки від 09.06.2023 року № 330/78, копія запиту від 10.07.2023 року № 745 та витяги із наказів (а.с. 24).

Судом досліджена довідка видана військовою частиною НОМЕР_6 від 09.06.2022 року № 330/78, матросу ОСОБА_1 , який проходить службу в військовій частині НОМЕР_1 , в тому, що він приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії): з 01 березня по 31 березня 2022 року. Підстава: Бойове розпорядження начальника гарнізону оборони міста Миколаїв від 01.03.2022 року № 2022/1-дск ОКП МИКОЛАЇВ, Бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_6 від 01.03.2022 № 1-дск, Клопотання командира військової частини НОМЕР_1 від 08.06.2022 року № 316. (а.с. 26).

Також судом досліджено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.03.2022 № 61 матросу ОСОБА_1 нараховано додаткову винагороду за період з 24.02.2022 по 28.02.2022 у розмірі 5357,14 грн. та за період з 10.03.2022 по 25.03.2022 в розмірі 24193,55 грн; відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.04.2022 № 75 матросу ОСОБА_1 нараховано додаткову винагороду за період з 26.03.2022 по 31.03.2022 у розмірі 5806,45 грн.; відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.04.2022 № 95 матросу ОСОБА_1 нараховано додаткову винагороду за період з 01.04.2022 по 23.04.2022 у розмірі 23000 грн.

Суд встановив, що підтверджено поясненнями представника відповідача військової частини НОМЕР_1 , військова частина НОМЕР_1 перебуває на грошовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_2 .

Окрім цього судом досліджено рішення Міністра оборони України від 25.03.2022 року № 248/1298 та зміни внесені Рішенням від 18.04.2022 року № 248/1529.

Також судом оглянуті та досліджені на закритому судовому засіданні надані представником відповідача військової частини НОМЕР_1 оригінал листа командира військової частини НОМЕР_6 командиру військової частини від 16 липня 2022 року № 119дск, відповідно до якого позивач не прибував у відрядження до військової частини НОМЕР_6 та на військову частину НОМЕР_1 покладалось завдання з охорони та оборони об`єкта, розташованого у м. Миколаїв.

Також судом оглянутий вахтовий журнал військової частини НОМЕР_1 за період з 01 по 31 березня 2022 року та встановлено, що за цей місяць особовий склад безпосередню участь у бойових діях не брав. За місяць 4-5 разів була здійснена попереджувальна стрільба на попередження підозрілих осіб та певні профілактичні заходи, 30 березня 2022 року особовий склад убув у місце розпорядження, тобто до м. Одеса.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до пункту 1 статті 1 Указу Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, та Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023, затвердженим Законом України № 3275-IX від 17 серпня 2023 року, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб та Указом Президента України від 06 листопада 2023 року № 734/2023, затверджене Законом України № 3429-IX від 10 листопада 2023 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» (у первинній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно з пунктом 5 Постанови № 168 ця постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Тобто відповідно до пункту 1 Постанови № 168 відповідна додаткова винагорода виплачується лише у період дії воєнного стану щомісячно, а тому вона відноситься до одноразових додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців.

При цьому підставою для виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн Постановою № 168 (у первинній редакції) було визначено лише наявність дії воєнного стану у відповідному місяці, за який вона виплачується.

Одними із позовних вимог є визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди на період дії воєнного стану відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 30000 грн за лютий, березень, квітень 2022 року; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду на період дії воєнного стану відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 30000 грн за лютий, березень, квітень 2022 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Разом з цим дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.03.2022 № 61 матросу ОСОБА_1 нараховано додаткову винагороду за період з 24.02.2022 по 28.02.2022 у розмірі 5357,14 грн. та за період з 10.03.2022 по 25.03.2022 в розмірі 24193,55 грн; відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.04.2022 № 75 матросу ОСОБА_1 нараховано додаткову винагороду за період з 26.03.2022 по 31.03.2022 у розмірі 5806,45 грн.; відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.04.2022 № 95 матросу ОСОБА_1 нараховано додаткову винагороду за період з 01.04.2022 по 23.04.2022 у розмірі 23000 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що відповідачем військовою частиною НОМЕР_1 не було допущено протиправної бездіяльності щодо нарахування позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168 в розмірі 30000 грн щомісячно пропорційно відпрацьованому часу. А тому відсутні правові підстави для задоволення таких позовних вимог та зобов`язання відповідача військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування вказаної додаткової винагороди за період за лютий, березень, квітень 2022 року.

Суд встановив, що підтверджено поясненнями представника відповідача військової частини НОМЕР_1 , військова частина НОМЕР_1 перебуває на грошовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_2 .

Відповідачем військовою частиною НОМЕР_2 не надано відзив на позовну заяву та докази на підтвердження виплати нарахованих сум. Разом з цим, враховуючи, що суду надані накази про нарахування додаткової винагороди, у суду відсутні обґрунтовані підстави вважати, що ці нараховані суми не були виплачені позивачу.

Враховуючи викладені встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити.

Стосовно позовних вимог визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходах за період 01 по 31.03.2022 року, суд зазначає таке.

Так, суд встановив, що з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 було рішення Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298 (далі Рішення № 248/1298), зі змінами внесеними Рішенням від 18.04.2022 № 248/1529, яке було доведено командирам (начальникам) військових частин телеграмою.

Згідно з пунктом 1 Рішення № 248/1298 під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів», слід розуміти виконання військовослужбовцем:

- бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

- бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

- завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях, тимчасового окупованих (захоплених) противником;

- бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у тому числі поза межами районів ведення бойових дій);

- бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у тому числі поза межами районів ведення бойових дій);

-виконання бойових завдань з ураження повітряних цілей (у тому числі поза межами районів ведення бойових дій);

- здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою (у тому числі поза межами районів ведення бойових дій;

- здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника ( ут.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

- виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).

Дослідженими доказами по справі підтверджено, що бойовим завданням особового складу частини, в якій позивач проходив військову службу у період з 01 по 31 березня 2022 року було охорона об`єкта, розташованого у м. Миколаїв.

Таким чином, виходячи із завдання особового складу частини та змісту пункту 1 Рішення № 248/1298, саме бойові завдання з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у тому числі поза межами районів ведення бойових дій) буде вважатися безпосередньою участю військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Разом з цим судом оглянуті та досліджені на закритому судовому засіданні вахтовий журнал військової частини НОМЕР_1 за період з 01 по 31 березня 2022 року та встановлено, що за цей місяць особовий склад частини безпосередню участь у бойових діях не брав. За місяць 4-5 разів була здійснена попереджувальна стрільба на попередження підозрілих осіб та певні профілактичні заходи, 30 березня 2022 року особовий склад убув у місце розпорядження, тобто до м. Одеса.

Також суд встановив, що відповідно до телеграми Міністра оборони України п. 4 телеграми Міністра оборони України від 25.02.2022 року № 248/1298 викладено в наступній редакції: командирам тих військових частин (установ), що входять до складу створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави та виконують завдання в районі ведення воєнних (бойових) дій, та до яких відрядженні військовослужбовці інших військових частин, щомісячно до 5 числа зобов`язані повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку № 1 до телеграми.

Разом з цим суду не надано докази, що позивач був відряджений до військової частини НОМЕР_6 .

Зазначена інформація підтверджується листом командира військової частини НОМЕР_6 від 16 липня 2022 року № 119дск, яким підтверджено факт того, що позивач не прибував у відрядження до військової частини НОМЕР_6 та те, що на військову частину НОМЕР_1 покладалось завдання з охорони та оборони об`єктів.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом фактів та обставин, суд доходить висновку, що довідка, видана військовою частиною НОМЕР_6 від 09.06.2022 № 330/78 є недостатнім документом для обчислення додаткової винагороди до 100000 грн, оскільки не надані інші документи, які б підтверджували безпосередню участь позивача як військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, у розумінні, наведеному в Рішенні № 248/1298.

За таких встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги є безпідставними, недоведеними, а тому не належать задоволенню.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги є недоведеними, а тому не належать задоволенню.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать відшкодуванню за рахунок державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ), Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , місце знаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний « 05» лютого 2024 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.