Справа № 120/7736/23
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

Справа № 120/7736/23

05 лютого 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Сапальової Т.В.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Встановивши невідповідність апеляційної скарги вимогам ст.296 КАС України, Сьомим апеляційним адміністративним судом відповідно до ухвали від 29 січня 2024 року залишено апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху. При цьому особі, яка подала апеляційну скаргу, запропоновано в строк до десяти днів виконати вимоги ухвали та усунути виявлені недоліки апеляційної скарги.

До Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, оскільки позивач вказує на те, що є безробітною і розмір судового збору перевищує 5 відсотків річного доходу позивача за попередній рік.

При цьому, апелянтом надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 11.12.2023, за даними якої з третього кварталу 2022 року по третій квартал 2023 року позивач не отримав доходу.

Так, частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір» містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 цього Закону - перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг тощо, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, умовою звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати є такий майновий стан сторони, який не дозволяє його сплатити.

Пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України, визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У зв`язку з цим, обставини пов`язані з небажанням сторони сплатити судовий збір, не можуть вважатися достатніми для звільнення від такої сплати.

Згідно з пунктом 11 Рекомендацій щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, що прийняті Комітетом Міністрів Ради Європи, прийняття до судочинства не повинно обумовлюватися сплатою стороною державі будь-якої грошової суми, розміри якої нерозумні стосовно до даної справи; у тій мірі, в якій судові витрати є явною перешкодою для доступу до правосуддя, їх слід, по можливості, скоротити або анулювати.

Водночас, практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), за якою вимога сплатити судовий збір не порушує право заявників на доступ до правосуддя, оскільки судовий збір є певним законним обмежувальним заходом, який є формою регулювання доступу до суду, а також попередження подання необґрунтованих та безпідставних позовів перенавантаження судів.

Таке обмеження не може розглядатись як таке, що саме по собі суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована згідно із Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, який гарантує кожному право на розгляд його справи судом.

Тобто, саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення (відстрочення) від сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

У свою чергу, апелянт наголошує на тому, що у відповідності до наявних у матеріалах справи відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих станом на 11.12.2023 згідно яких у період з 3 кварталу 2022 року по 3 квартал 2023 року відсутній дохід ОСОБА_1 .

Однак, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що зазначена інформація підтверджує відсутність належного доходу у позивача лише з 3 кварталу 2022 року по 3 квартал 2023 року, у той час як вищевказані норми вказують на можливість звільнення чи відстрочення судового збору через відсутність у скаржника відповідного доходу, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, враховуючи, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції була подана у грудні 2023 року.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що позивач, наразі, не має жодного офіційного заробітку та має скрутне матеріальне становище, та розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік (2022 рік), що позбавляє його можливості сплатити судовий збір за подання даного позову на загальних підставах.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до переконання про неможливість задоволення поданого клопотання скаржника стосовно звільнення його від сплати судового збору, через його необґрунтованість.

Таким чином, станом на момент постановлення даної ухвали, скаржником не усунуто недоліки апеляційної скарги та не виконано у повному обсязі вимоги, зазначені в ухвалі Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2024 року.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до апеляційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

Правовими положеннями частини другої статті 298 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Так, пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо зокрема, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи зазначені вимоги норм процесуального права та той факт, що станом на момент постановлення даної ухвали, скаржником не було усунуто недоліки апеляційної скарги у повному обсязі зазначена апеляційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст.169, 296, 298, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про скасування рішення повернути особі, яка її подала.

3. Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

4. Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Сапальова Т.В.