Справа № 120/10070/23
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2024-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 лютого 2024 р. Справа № 120/10070/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вільчинського О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позов позивач зазначила, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області та отримує пенсію відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". 06.02.2023 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою та клопотанням №ВЕБ-02001-Ф-С-23-015501 про призначення пенсії по вислузі років згідно з ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Однак, як зазначає позивач, відповідачем відмовлено у задоволенні вказаної заяви та повідомлено, що оскільки позивач на даний час досягла пенсійного віку, тому право на призначення пенсії за вислугу років у неї відсутнє. Також вказано, що при переведенні на пенсію за вислугу років розмір пенсійної виплати залишиться незмінним, оскільки обрахунок пенсії за вислугу років здійснюється також згідно ст. 27 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування протиправності таких дій позивач зазначає, що частиною третьою статті 45 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ. Отже, як зазначає позивач, їй було призначено пенсію відповідно до ст.13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" підстави призначення, якої є відмінними від ст.55 ЗУ "Про пенсійне забезпечення". Крім того позивачка продовжувала працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Ухвалою від 19.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

16.08.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення мотивує тим, що пенсія за вислугу років призначається відповідно до Закону №1058 та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-І та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 №1566/11846 (далі - Порядок 22-І). Рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області позивачці відмовлено у перерахунку пенсії, а саме перехід з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за іншим законом в зв`язку з відсутністю необхідних документів для визначення права на даний вид перерахунку.

Вказує, що 08.02.2023 позивачем подано звернення, згідно якого їй було надано відповідь відповідно до Закону України "Про звернення громадян". А тому лист від 20.02.2023 №0200-0209-8/16425 не є рішенням в розумінні ч. 5 ст. 45 Закону №1058, а носить інформаційний характер. На переконання відповідача, ГУ ПФУ у Вінницькій області прийнято правомірне та обґрунтоване рішення про відмову у переведенні позивача на пенсію за вислугою років.

30.08.2023 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача на спростування доводів відповідача вказує на помилкове тлумачення останнім норм чинного законодавства та адміністративного позову, а тому просить задовольнити позовні вимоги. Разом із тим, суд не бере до уваги вказану відповідь на відзив, оскільки згідно ч. 3 ст. 263 КАС України у даній категорії справ заявами по суті справи є лише позов та відзив.

Крім того, 06.02.2023 відповідачем до суду надано рішення про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 06.02.2023 №04.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч.4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши надані сторонами докази суд встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області з 01.12.2001.

06.02.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років згідно ст.55 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На момент звернення із вказаною заявою позивач досягла 65-річного віку.

За результатами опрацювання заяви, відповідачем прийнято рішення №04 від 06.02.2023 року про відмову у переведенні позивача з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по вислузі років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так, у рішенні зазначено, що, відповідно до наданих документів, в позивача відсутнє право на пенсію за вислугу років зі зниженням пенсійного віку, оскільки відсутні необхідні документи для визначення права на даний вид перерахунку.

У подальшому, на заяву позивача від 08.02.2023 листом від 20.02.2023 №0200-0209-8/16425 відповідачем повідомлено, що оскільки позивач на даний час досягла пенсійного віку, тому право на призначення пенсії за вислугу років у неї відсутнє. Також вказано, що при переведенні на пенсію за вислугу років розмір пенсійної виплати залишиться незмінним, оскільки обрахунок пенсії за вислугу років здійснюється також згідно ст. 27 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Частиною п`ятою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 1.1. Порядку № 22-1, зокрема, заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.

Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.08.2015 за № 991/27436.

Згідно з абзацом першим пункту 1.8 Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Пунктом 4.2 Порядку № 22-1 визначено, що при прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру. Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів.

За приписами абзаців першого, другого, третього, четвертого пункту 4.3 Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

З аналізу викладених норм слідує, що обов`язок прийняти рішення про призначення пенсії виникає у територіального органу Пенсійного фонду за наслідками розгляду заяви особи, яка складена у формі, встановленій Порядком № 22-1, до якої додані необхідні документи.

Суд зазначає, що вказаними вище нормами визначено чіткий алгоритм дій щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, а також переведення на інший вид пенсії.

Повертаючись до обставин справи, суд встановив, що 06.02.2023 позивачем через засоби вебпорталу подано до ГУ ПФУ у Вінницькій області заяву (клопотання), в якій просить призначити та виплачувати їй пенсію за вислугу років згідно ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", при цьому вказано, що для виконання даної заяви надає заповнену заяву про призначення пенсії згідно додатку №4 постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.

Так, у рішенні про відмову у перерахунку пенсії №04 від 06.02.2023 вказано, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви встановлено, що до заяви додано скановані копії оригіналів паспорта, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера та трудової книжки. Інші документи для визначення можливості в проведенні перерахунку не надані. Зазначено про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії (перехід з пенсії по віку згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за іншим Законом) у зв`язку з відсутністю необхідних документів для визначення права на даний вид перерахунку.

Суд звертає увагу на те, що пунктами 4.1-4.2 Порядку № 22-1 встановлено алгоритм дій, який дозволяє пенсійному органу, що призначає пенсію, в разі неналежного оформлення заяви, подання не всіх документів, в тому числі не подання оригіналів документів про вік, місце проживання, стаж, заробіток, звернутися до особи про необхідність в трьохмісячний строк дооформити документи, необхідні для належного розгляду заяви, зокрема про надання таких документів, виправлення недоліків поданої заяви (заповнення заяви по формі додатку 3 Порядку № 21-1), в тому числі й шляхом їх подання особисто до органу, що призначає пенсію. В разі достатності таких документів - прийняти рішення про призначення чи відмову в призначенні пенсії.

В будь-якому випадку, принцип «належного врядування» вимагає, щоб орган, що призначає пенсію, вжив всіх можливих заходів щодо роз`яснення особі порядку звернення за призначенням пенсії та забезпечив особі реальну можливість виправити недоліки її звернення. Інший висновок, на переконання суду, сприяв би занадто формальному розумінню процедури реалізації права особи на пенсійне забезпечення, віддаючи за обставин встановлених судом в цій справі, надмірну перевагу форми над суттю.

В даному випадку, відповідач в рішенні від 06.02.2023 № 04 зазначив позивачу про відсутність необхідних документів для визначення права на проведення перерахунку (перехід) пенсії. При цьому, у вказаному рішенні не зазначено про недоліки поданих документів, та не роз`яснено особі, які саме документи необхідні для визначення права на даний вид перерахунку.

Таким чином, суд вважає, що при прийнятті заяви про перерахунок пенсії відповідач повинен був здійснити перевірку поданої заяви, відповідність доданих документів та у разі їх невідповідності надати заявнику строк для надання додаткових документів.

Тобто, наведене вказує, що рішення про відмову відповідача не відповідає критерію правомірності щодо обґрунтованості (п.3 ч.2 ст.2 КАС України).

Оскаржуване рішення відповідача по суті є формальною відмовою у задоволенні такої заяви без урахування всіх обставин, у зв`язку з чим таке рішення не може вважатись законним в розумінні частини другої статті 2 КАС України, що є підставою для його скасування судом.

Разом з цим, суд зауважує, що відповідач прийняв рішення за результатами розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії, що свідчить про обрання позивачем неналежного способу захисту в частині визнання протиправними дій відповідача, що вказані у відповіді №0200-0209-8/16425 від 20.02.2023. Відтак позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Зважаючи на викладене, керуючись частиною другою статті 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог і визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у перерахунку пенсії від 06.02.2023 №04.

Щодо наступної позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплачувати пенсію з 06.02.2023, то суд враховує, що згідно із ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Оскільки відповідним обставинам щодо наявності підстав для призначення пенсії оцінка відповідачем як органом, до виключних повноважень якого належить призначення пенсії заявнику, належним чином не надавалася, тому в суду відсутні підстави зобов`язувати ГУ ПФУ у Вінницькій області призначити позивачу пенсію по вислузі років згідно зі ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства та встановлені обставини, з метою ефективного захисту прав позивача, суд дійшов висновку, що належним та достатнім способом захисту буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивача від 06.02.2023, з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі статтею 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому, за змістом положень частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, та докази, надані представником позивача, суд доходить висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

За змістом ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. На підставі частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду, в розмірі 1074 грн. Водночас ставка судового збору за подання цього позову немайнового характеру становить 1073,60 грн. Відтак, позивач сплатив судовий збір у розмірі більшому, ніж встановлено законом. Кошти в сумі 40 коп сплачені надміру.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, стягненню на користь позивача рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Вінницькій області підлягають витрати зі сплати судового збору в сумі 536,80 грн.

Водночас, щодо коштів в сумі 40 коп, сплачених надміру, то суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 7 Закону №3674-VI у випадках, установлених пунктом 1 частини першої статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики (ч. 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір").

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 04 від 06.02.2023 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.02.2023 щодо призначення пенсії за вислугу років з урахування висновків суду, зазначених у цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22, )

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович