Справа № 308/11175/23
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 308/11175/23 пров. № А/857/22568/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючої судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевича Т.В. Обрізка І.М.,

за участі секретаря судового засідання Демчик Л.Р.,

представника позивача: не з`явився

представника відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 листопада 2023 року у справі № 308/11175/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

суддя в 1-й інстанції Крегул М.М.,

час ухвалення рішення не зазначено

місце ухвалення рішення м.Ужгород

дата складання повного тексту рішення 08.11.2023,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернулася в суд з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі також відповідач) та просила: скасувати постанову серії ЗАВ №02467725 від 05.06.2023 року, винесену інспектором ДПП Короп Ольгою Олександрівною про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позивних вимог покликається на те, що 05.06.2023 року інспектором Департаменту патрульної поліції Короп О.О. щодо позивача було винесено постанову серії ЗАВ № 02467725 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка мотивована тим, що 05.06.2023 року о 09 годині 51 хвилина за адресою М06 Київ-Чоп 685+309 зафіксовано транспортний засіб марки ТОYOTA RAV4, номерний знак НОМЕР_1 , який рухався під керуванням невстановленої особи з перевищенням встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів на 31 км/год.

Позивач вважає, що вищевказана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є незаконною та зазначає, що транспортний засіб TOYOTA RAV4 д.н.з НОМЕР_2 , який належить їй на праві власності вибув із її користування у 2020 році і до сьогоднішнього дня перебуває у користуванні та експлуатується громадянином ОСОБА_2 , 1976 року народження на підставі довіреності від 17.09.2020 року та продовженої довіреності від 02.05.2023 року посвідчені приватним нотаріусом.

Таким чином позивач зазначає, що постанова серії ЗАВ № 02467725 від 05.06.2023 підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 листопада 2023 року позов задоволено.

Постанову серії ЗАВ №02467725 від 05 червня 2023 року, винесену інспектором ДПП Короп Ольгою Олександрівною, про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень - скасовано, провадження у справі закрито, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач який вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що однією з підстав звільнення від адміністративної відповідальності особи, зазначеної у ч.1 статті 14-2 КУпАП за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі є встановлення належного користувача транспортного засобу.

Апелянт вказує, що довіреність від 02.05.2023 року посвідчена приватним нотаріусом Балаж М.В. зареєстрована в реєстрі за №658, не надає право особі бути належним користувачем.

Відтак, скаржник зазначає, що відповідальна особа звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у випадку якщо ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння. Проте довіреність не підтверджує факту вибуття майна з володіння власника.

Крім того, звертає увагу суду апеляційної інстанції, що після вчинення правопорушення було зареєстровано належного користувача стосовно транспортного засобу TOYOTA RAV4 д.н.з НОМЕР_2 , тобто на час вчинення правопорушення ОСОБА_2 , не мав статусу належного користувача.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, що відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст. 268, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою серії ЗАВ №02467725 від 05.06.2023 ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн.

Зі змісту постанови слідує, що 05.06.2023 року о 09 год. 51 хв. за адресою М06 Київ-Чоп 685+309 зафіксовано транспортний засіб TOYOTA RAV4 д.н.з НОМЕР_2 . Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила обмеження швидкості руху транспортних засобів на 31 км/год, чим порушила п. 12.9. (б) ПДР України.

Не погоджуючись з постановою, позивач звернулася із позовом до суду.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що наявні усі підстави для звільнення позивача від адміністративної відповідальності за правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки, належними та допустимими доказами підтверджено, що транспортний засіб Toyota Rav4 НОМЕР_2 , який зафіксовано 05.06.2023 року о 09 годині 51 хвилина за адресою М06 Київ-Чоп 685+309 та, що рухався під керуванням невстановленої особи з перевищенням встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів на 31 км/год не перебував у користуванні ОСОБА_1 , оскільки зазначена особа не керувала вказаним транспортним засобом 05.06.2023р.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 53 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» регулюються Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Згідно з пунктом 12.9. б ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту и пункту 30.3 цих Правил.

Знак 3.29 Обмеження максимальної швидкості забороняє рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові. Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Знак 3.31 Зона обмеження максимальної швидкості забороняє в зоні (населений пункт, мікрорайон, зона відпочинку тощо) рух із швидкістю, яка перевищує зазначену на знакові.

Відповідно до частини першої статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно частини першої статті 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Частинами першою, другою та п`ятою статті 279-1 КУпАП визначено, що у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, приписи статті 279-3 КУпАП України передбачають можливість звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Отже, з вищевикладених імперативних приписів КУпАП України, відповідальна особа звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у випадку якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Аналогічні приписи містить Порядок звернення особи, яка допустила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до уповноваженого підрозділу Національної поліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2017 року № 833 (далі - Порядок), згідно з пунктом 4 якого заявник подає заяву особисто в письмовому вигляді українською мовою (заповнюється машинодруком або від руки розбірливо без виправлень) за умови його ідентифікації та незалежно від місця реєстрації безоплатно до уповноваженого підрозділу (підрозділів) Національної поліції. Типовий зразок заяви розміщується на офіційних веб-сайтах МВС та Національної поліції.

Заява також може бути подана через офіційний веб-сайт МВС за умови електронної ідентифікації особи з використанням кваліфікованого електронного підпису.

Таким чином, законодавством передбачено лише два можливих способи звернення особи, яка допустила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до уповноваженого підрозділу Національної поліції - особисто до уповноваженого підрозділу (підрозділів) Національної поліції або через офіційний веб-сайт МВС за умови електронної ідентифікації особи з використанням кваліфікованого електронного підпису.

Як вбачається з матеріалів справи, що автомобіль TOYOTA RAV4 д.н.з НОМЕР_2 зареєстрований за власником ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення дійшов висновку, що наявні усі підстави для звільнення позивача від адміністративної відповідальності за правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки, належними та допустимими доказами підтверджено, що транспортний засіб TOYOTA RAV4 д.н.з НОМЕР_2 , який зафіксовано 05.06.2023 року о 09 годині 51 хвилина за адресою М06 Київ-Чоп 685+309 та, що рухався під керуванням невстановленої особи з перевищенням встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів на 31 км/год не перебував у користуванні ОСОБА_3 та така не керувала вказаним транспортним засобом 05.06.2023р.

Як встановлено колегією суддів, на підтвердження вибуття автомобіля з її користування позивачем надано до матеріалів справи копію нотаріально посвідченої довіреності від 17.09.2020 року посвідченої приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Данюк Л.В., зареєстрована в реєстрі за № 90.

Згідно цієї довіреності ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 бути її представником з питань пов`язаних з розпорядженням (продажем, обміном, заставою, здачею в оренду) належного їй на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 . Виданого 28.12.2018 року ТСЦ 2142, автомобіля марки Toyota Rav4, 2006 року випуску, номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 . Для цього надано ОСОБА_2 право представляти інтереси ОСОБА_1 , в тому числі з експлуатацією автомобіля.

Також до матеріалів справи долучено копію довіреності від 02.05.2023 року посвідченої приватним нотаріусом Балаж М.В., зареєстровану в реєстрі за № 658, відповідно до якої ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 , окрім іншого, управляти автомобілем марки Toyota Rav4, 2006 року випуску, номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Колегія суддів зазначає, що факт передачі позивачем вищевказаного автомобіля іншій особі фактично не звільняє позивача від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, оскільки, як вже було зазначено вище, таке звільнення можливе лише тільки після вчинення обов`язкових дій, які передбачені положеннями ст. 14-2, 279-3 КУпАП.

Нотаріальна довіреність на автомобіль, видана позивачем, визначає обсяг повноважень довіреного, проте, довіреність не визначає обов`язкових дій, які дозволяють звільнити від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Таким чином, позивач залишається відповідальною особою за порушення правил дорожнього руху, навіть після передачі автомобіля іншій особі за допомогою нотаріальної довіреності.

Вимогами статті 1187 ЦК України, діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, віднесено до джерела підвищеної небезпеки. Ця небезпека полягає у самій суті використання транспортного засобу. Людина не може до кінця контролювати механізми під час їх експлуатації. Це пов`язано з рядом об`єктивних факторів, які потрібно відрізняти від внутрішнього ставлення людини до безпеки чи до ризику, оскільки ці категорії є оціночними, а у даному випадку мова йде саме про об`єктивно обумовлену можливість настання негативних наслідків від здійснення цього виду діяльності.

Позивач є власником транспортного засобу, який є джерелом підвищеної небезпеки, а тому при передачі його в користування третім особам має бути зацікавлений та вжити всіх можливих заходів для забезпечення дотримання користувачем такого транспортного засобу правил дорожнього руху. Отже сам факт володіння транспортним засобом породжує певні права та обов`язки осіб, за якими зареєстрований транспортний засіб.

Разом з тим, стаття 279-3 КУпАП регламентує можливість звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, зокрема з підстав, встановлення належного користувача транспортного засобу.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів» від 08 жовтня 2022 року № 1145 визначено процедуру внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача транспортного засобу та надано визначення належного користувача.

Так, належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до положень ст. 14-2 КУпАП статусу відповідальної особи може набути і належний користувач транспортного засобу, якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу.

Пункт 3 Порядку № 1145 передбачено, що підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування.

Суд першої інстанції з покликанням на лист Головного сервісного центру МВС регіональний сервісний центр, №31/7-4097 від 19.10.2023 року дійшов висновку, що на час складання оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, TOYOTA RAV4 д.н.з НОМЕР_2 ,оскільки, належним користувачем вказаного транспортного засобу є саме ОСОБА_2 ..

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, оскільки як вбачається з зазначеного листа, належного користувача транспортного засобу TOYOTA RAV4 д.н.з НОМЕР_2 зареєстровано за громадянином ОСОБА_2 30 червня 2023 року, отже належний користувач зазначеного транспортного засобу був зареєстрований після винесення постанови серії ЗАВ №02467725 від 05.06.2023, що суперечить висновкам суду першої інстанції.

Таким чином відповідальною особою транспортного засобу TOYOTA RAV4 д.н.з НОМЕР_2 , з урахуванням вище наведених приписів законодавства України, є особа за якою зареєстровано зазначений транспортний засіб а саме ОСОБА_1 ..

В той же час, позивач не надає суду жодних доказів дотримання нею умов звільнення від адміністративної відповідальності, як власника вказаного автомобіля, які прямо передбачені вищенаведеними положеннями ст.279-3 КУпАП, і не посилається на факт вчинення дій, які, згідно із цією статтею, необхідно було вчинити для звільнення її від відповідальності.

Крім того, матеріли справи не містять доказів звернення особисто або через офіційний веб - сайт МВС особи, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, документа (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

З огляду на наведене, суд апеляційної дійшов до висновку, що спірна постанова є правомірною та не підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст.ст. 243 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 листопада 2023 року у справі № 308/11175/23 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
І. М. Обрізко
Повне судове рішення складено 06.02.2024