Справа № 140/146/24
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року ЛуцькСправа № 140/146/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Луцький відділ ДВС) про визнання бездіяльності протиправною щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження №71828405; зобов`язання закінчити виконавче провадження №71828405 у зв`язку з фактичним виконанням виконавчого документу, та вжити всі заходи, визначені частиною першою статті 40 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII).

Позов обґрунтований тим, що у провадженні державного виконавця Луцького відділу ДВС Паламарчук Х.О. перебувають матеріали виконавчого провадження №71828405 з примусового виконання постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 10.03.2023 №00006184.

20.11.2023 представник позивача - адвокат Місюк Р.П. звернувся до відповідача із заявою про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII, однак листом від 20.11.2023 №69948 начальник Луцького відділу ДВС відмовив у вчиненні дій, про які йшлося у заяві, з тих підстав, що відповідно до листа стягувача борг за виконавчими документами, на підставі яких відкриті виконавчі провадження, не сплачено у повному обсязі, також не сплачено виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

Позивач із такою позицією не погоджується та зауважила, що постанова від 10.03.2023 №00006184 була оскаржена нею у судовому порядку. Відповідно до приписів частини другої статті 299, частини третьої статті 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) у її випадку перебіг строку для сплати штрафу зупинявся до моменту винесення постанови судом апеляційної інстанції та оскільки штраф у розмірі 8500,00 грн позивач сплатила 08.11.2023 (ще до настання вказаних процесуальних строків), то постанова про накладення штрафу є виконаною, а отже державний виконавець повинен був закінчити виконавче провадження №71828405 та вжити визначених частиною першою статті 40 Закону №1404-VIII заходів.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом; ухвалено розгляд справи проводити за правилами, визначеними Розділом 2 Глави 11 Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), призначено у справі судове засідання.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечив та просив у їх задоволенні відмовити повністю. В обґрунтування цієї позиції вказав, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №71828405 з примусового виконання постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 10.03.2023 №00006184 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 17000,00 грн. Постанова від 10.03.2023 №00006184 була оскаржена ОСОБА_1 у судовому порядку та рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2023 у справі №161/9007/23 у задоволенні позову відмовлено. На лист Відділу від 05.12.2023 №65719 Державна служба України з безпеки на транспорті повідомила, що стягненню з ОСОБА_1 за постановою від 10.03.2023 №00006184 підлягає сума 8500,00, так як стягувачем отримано від неї платіж в розмірі 8500,00 грн. З урахування наведеного зазначає, що оскільки штраф ОСОБА_1 в повному обсязі не сплачено, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження з боржниці не стягнуто, тому у державного виконавця відсутні підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

У судовому засіданні представник позивача Місюк Р.П. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, та просив суд їх задовольнити; представник відповідача Паламарчук Х.О. у задоволенні позову просила відмовити повністю.

Після оголошеної у судовому засіданні перерви (до 14:00 07.02.2024) представники сторін в судове засідання не з`явилися. Судовий розгляд справи відповідно до приписів частини четвертої статті 229, частини третьої статті 268 КАС України проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Постановою Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 10.03.2023 серії АА №00006184 (далі - постанова №00006184) ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. Тут же вказано, що згідно із частиною другою статті 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, установлений частиною другою статті 300-2 КУпАП, у порядку примусового виконання цієї постанови органи державної виконавчої служби з правопорушника стягують штраф у подвійному розмірі 17000,00 грн.

За заявою стягувача державним виконавцем Луцького відділу ДВС Паламарчук Х.О. 16.05.2023 відкрито виконавче провадження №71828405 з виконання постанови Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті від 10.03.2023 №00006184 про стягнення штрафу з ОСОБА_1 .

Позивач не погодилась із постановою від 10.03.2023 №00006184 та оскаржила її до суду. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2023 у справі №161/9007/23 поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії АА №00006184 від 10.03.2023. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2023 у справі №161/9007/23 залишено без задоволення позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті та залишено без змін постанову Державної служби України з питань безпеки на транспорті серії АА №00006184 від 10.03.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.12.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2023 у справі №161/9007/23 повернуто скаржнику.

20.11.2023 представник позивача - адвокат Місюк Р.П. звернувся до відповідача із заявою про закінчення виконавчого провадження №71828405 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII - у зв`язку із добровільною сплатою штрафу у розмірі 8500,00 грн.

На звернення державного виконавця про зарахування сплати за постановами, зокрема, №00006184, Укртансбезпеки листом від 06.12.2023 №16162/3.7/14-23 інформувало, що вказана постанова відповідно до статті 291 КУпАП набрала законної сили після повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. 01.06.2023 ОСОБА_1 поза межами строку, визначеного статтею 289 КУпАП оскаржувала цю постанову до суду. 08.11.2023 від ОСОБА_1 отримано платіж у сумі 8500,00 грн та відповідно до статті 308 КУпАП підлягає стягненню залишок суми штрафу.

Листом від 20.11.2023 №69948 відповідач повідомив, що завершення виконавчого провадження №71828405 є неможливим, оскільки борг позивачем не сплачено в повному обсязі, не сплачено також виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон №1404-VIII.

Відповідно до статті 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 6 частини першої статі 3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Статтею 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII установлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як унормовано частиною п`ятою вказаної статті, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За змістом постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.05.2023 №71828405 примусовому виконанню підлягає постанова від 10.03.2023 №00006184 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у сумі 17000,00 грн.

Постанова від 16.05.2023 ВП №71828405 про відкриття виконавчого провадження позивачем у встановленому законному порядку не оскаржувалась.

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У випадках, передбачених пунктами 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (частина третя статті 39 Закону №1404-VIII).

Частиною другою статті 39 Закону №1404-VIII встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Згідно з частинами першою та другою статті 40 Закону №1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Тобто, для закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII виконавець має пересвідчитися про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Спірним у цій справі є питання фактичного виконання виконавчого документа як підстави для закінчення виконавчого провадження, тому суд має з`ясувати, чи виконана ОСОБА_1 постанова Укртрансбезпеки від 10.03.2023 №00006184 в повному обсязі.

Постановою Укртрансбезпеки на позивача накладено адміністративні стягнення за частиною другою статті 132-1 КУпАП.

Відповідно до частини третьої статті 291 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Пунктом 8 розділу II «Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі» Інструкції №512 обумовлено, що у разі невручення постанови адресату за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів або Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, днем отримання адміністративної постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до Державної служби України з безпеки на транспорті. Постанова набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. Інформація про дату набрання постановою законної сили вноситься автоматично засобами системи до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху на підставі даних, що містяться в поштовому повідомленні про вручення адресату постанови або про відмову в її отриманні, яке надійшло від національного оператора поштового зв`язку, або дати повернення до Державної служби України з безпеки на транспорті поштового відправлення з позначкою про його невручення.

Постанова Укртансбезпеки від 10.03.2023 №00006184 про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 8500,00 грн, надіслана ОСОБА_1 14.03.2023 рекомендованим порядком, повернулася з відміткою оператора поштового зав`язку «за закінченням терміну зберігання» та за наведеними вище правилами вона набрала законної сили 21.04.2023.

Тобто, інформація про набрання законної сили постановами Укртрансбезпеки внесена автоматично засобами системи до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Статтею 298 КУпАП встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Частиною першою статті 300-2 КУпАП передбачено, що у разі сплати особами, зазначеними у статті 14-3 цього Кодексу, штрафу протягом 10 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті така постанова вважається виконаною.

У разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті підлягає примусовому виконанню протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили (частина друга статті 300-2 КУпАП).

У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги (частина третя статті 300-2 КУпАП).

Частиною другою статті 308 КУпАП передбачено, що у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Позивач не оскаржила постанову про відкриття виконавчого провадження з підстав відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що не набрав законної сили. Виходячи з постанови державного виконавця від 16.05.2023 ВП №71828405 про відкриття виконавчого провадження, днем набрання законної сили постановою від 10.03.2023 №00006184 є 21.04.2023.

Суд зауважує, що частина друга статті 308 КУпАП містить імперативний припис щодо стягнення в порядку примусового виконання подвійного розміру штрафу за постановою про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення.

На думку суду, доводи позову про те, що у разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті строк її добровільного виконання зупиняється до завершення процесу оскарження та починає свій відлік лише після завершення процедури оскарження, в контексті спірних правовідносин є необґрунтованим. У цьому випадку ОСОБА_1 звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області із позовною заявою про оскарження постанови Укртрансбезпеки від 10.03.2023 №00006184 про накладення адміністративного стягнення 01.06.2023, тобто після спливу 10-денного строку на оскарження такої постанови та набрання нею законної сили (строк на оскарження був поновлений судом першої інстанції), а суму штрафу сплачено платіжною інструкцією від 08.11.2023 №13038, тобто після закінчення 10-денного строку з дня набрання законної сили вказаною постановою. Поновлення строку звернення до суду не спростовує факту неповного виконання постанови в порядку примусового виконання.

Оскільки позивачем сплачено суму штрафу в одинарному розмірі після відкриття виконавчого провадження, враховуючи приписи частини другої статті 308 КУпАП, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 фактично виконала у повному обсязі постанову Укртрансбезпеки від 10.03.2023 №00006184, що є виконавчим документом. Відповідно немає підстав для висновку про допущення Луцьким відділом ДВС протиправної бездіяльності щодо незакінчення виконавчого провадження №71828405 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову підстави для відшкодування позивачу судових витрат відповідно до приписів статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення..

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: Луцький відділ державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Волинської області Міністерства юстиції (43021, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, 27А, ідентифікаційний код юридичної особи 35041407).

Суддя А.Я. Ксензюк