Справа № 340/8468/23
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/8468/23

Кіровоградський окружний адміністративний суду у складі судді Казанчук Г.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Манзюка Тараса Юрійовича, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати Постанову Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 014651 від 06.06.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що не погоджується з правомірністю винесення оскаржуваної постанови, оскільки в розумінні Закону України ''Про автомобільний транспорт'' від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон №2344-III) не є автомобільним перевізником, оскільки здійснював перевезення власного товару. Крім того, представник позивача зазначає, що Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) не містить жодного обов`язку при здійсненні внутрішніх перевезень автомобільним транспортом використовувати тахографу. Також представник позивача вказує на порушення процедури розгляду справи, оскільки позивач не отримував ні запрошення на розгляд справи, ні примірника оспорюваної постанови.

Представник Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі відповідач) подав відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, в яких просив у задоволенні позову відмовити. Свої доводи обґрунтовував тим, що законодавством встановлений обов`язок водія під час здійснення перевезення вантажів мати відповідний перелік документів, яких під час проведення рейдової перевірки надані не було. Водій при перевірці надав копію ТТН від 12.04.2023 року, водночас, представник позивача до позову долучає іншу ТТН, яка є відмінною, ніж та, що супроводжувала перевезення вантажу. Оскільки трансопртний засіб позивача має повну масу понад 3,5 тони, тому він повинен був бути обладний цифровим тахографом, якого не було надано до перевірки.

Рух справи:

Ухвалою судді від 10.10.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, сторонам встановлено строк на подання процесуальних заяв.

Дослідивши доводи наведені сторонами у заявах по суті справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа підприємець 07.09.2010 року, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с.86-87).

Позивач стверджує, що 12 квітня 2023 року він здійснював перевезення вантажу одягу і взуття автомобілем НОМЕР_1 згідно товарно-транспортною накладною №13758 від 12.04.2023 року (а.с.8).

Посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області на а/д Н-10 ''Стрій-Мамалига'' км 142 + 200 м проводилась рейдова перевірка під час якої перевірено транспортний засіб Мeraedea-Bens НОМЕР_1 . Під час перевірки водій транспортного засобу ОСОБА_2 не надав перевіряючим особам оформлений протоколом перевірки та адаптації тахограф та роздруківку з електронного тахографа.

За результатом перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №348926 від 12.04.2023 року, яким зафіксовано здійснення перевезення вантажу за відсутності на момент перевірки документів перелік яких визначений ст.48 Закону України ''Про автомобільний транспорт'', а саме під час перевезення вантажу відповідно до ТТН №12544 від 12.04.2023 року перевізник не забезпечив водію чинним оформленим протоколом перевірки та адаптації тахограма та роздруківкою з електронного тахограма (надалі акт перевірки, а.30). Акт підписаний водієм ОСОБА_2 .

Крім того в акті перевірки зазначено, що воді ОСОБА_2 отримав копію акту.

Згідно повідомлення про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт розгляд справи був призначений на 06 червня 2023 року. Вказане повідомлення направлено позивачу 24.05.2023 року (а.с.35-37).

Вказана повідомлення повідомлено до відправника із зазначенням, що повертається поштове відправлення за закінченням встановленого терміну зберігання (а.с.38).

На розгляд справи позивач не з`явився.

Розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт, начальник Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області виніс постанову №ПШ 014651 від 06.06.2023 року, якою на підставі частини 1 абзацу 3 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" до ФОП ОСОБА_3 застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000 грн. (надалі спірне рішення, а.с.29).

Отже правомірність та законність спірної постанови є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт".

Відповідно до частини сьомої статті 6 Закон України "Про автомобільний транспорт" Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, вимоги до облаштування та технічного оснащення яких затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту.

Частинами 14, 17, 18 статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (надалі - Порядок №1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Пунктами 21, 22 Порядку №1567 передбачено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відсутність у водія протоколу перевірки тахографа стало підставою для застосування до позивача адміністративно - господарського штрафу у сумі 17000 грн.

Відповідач надав суду докази направлення повідомлення про повідомлення на розгляд справи 06.06.2023 року, яке повернулось за закінченням строку зберігання поштового відправлення.

Отже, неотримання кореспонденції, яка направлялась відповідачем на офіційну адресу позивача, та в подальшому посилання представника позивача на неповідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, вказуючи, що це є порушенням Порядку №1567, не може бути розцінено судом як порушення прав позивача.

Вказана правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 11.02.2020 року у справі №820/4624/17.

Порушення строку надсилання спірної постанови жодним чином не може впливати на законність її винесення.

Представник позивача у позові стверджує, що позивач не є автомобільним перевізником, оскільки здійснював перевезення вантажу у власних цілях, що підтверджується ТТН №13758 від 12.04.2023 року.

Натомість, відповідач у відзиві звертає увагу, що до позову додана інша ТТН, ніж та, яка супроводжувала перевезення вантажу та була надана перевіряючим. При цьому, представник відповідача надав копію ТТН від 12.04.2023 року № 12544 (а.с.33). Саме такий номер ТТН, вказаний перевіряючими особами у розділі ''під час перевірки виявлено порушення'' акту перевірки від 12.04.2023 року (а.с.30).

У ТТН від 12.04.2023 року №12544 у розділі ''автомобільний перевізник'' та ''замовник'' вказаний ФОП ОСОБА_1 , у графі ''вид перевезення'' автоперевезення, а ''вантажоотримувачем'' зазначено ФОП ОСОБА_4 (а.с.33).

Принагідно суд зазначає, що вказаний ФОП ОСОБА_5 відсутній серед осіб, з якими укладений договір про спільну діяльність, копії яких долучені до матеріалів справи позивачем.

Отже, суд відхиляє доводи представника позивача, що позивач здійснював перевезення власного вантажу за ТТН від 12.04.2023 року №13758, оскільки такі доводи спростовані належними та допустимими доказами. А відтак, згідно ТТН від 12.04.2023 року №12544 позивач був саме автомобільним перевізником.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже, до переліку документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів визначених статтею 48 Закону №2344-III віднесено також інші документи, що передбачені законодавством.

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону України "Про автомобільний транспорт" водій транспортного засобу зобов`язаний зокрема мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

За висновками відповідача, позивач надавав послуги з перевезення вантажів без оформлення необхідних документів, а саме за відсутності на момент перевірки протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, чим порушив вимоги наказу Міністерства транспорту та зв`язку України №385 від 24.06.2010 року.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 року №385, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 року за №946/18241, затверджена Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (надалі - Інструкція №385).

Ця Інструкція визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів та поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Автомобіль позивача Mersedes НОМЕР_1 технологічно обладнаний, що підтверджується фото цього автомобіля (а.с.34).

Відповідно до пунктів 3.1, 3.3 розділу ІІІ Інструкції №385 виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР).

Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Отже, водій під час здійснення перевезення вантажу зобов`язаний мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа.

Абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наказом Міністерства транспорта та зв`язку Украхни від 07.06.2010 року №310, затверджено ''Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів'', яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2010 р. за № 811/18106 (надалі Положення №340), яке розроблено відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, статті 18 Закону України "Про автомобільний транспорт" та з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв колісних транспортних засобів.

Пунктами 1.2 1.3 Положення №340 визначено, що це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку.

Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

Це Положення не поширюється на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються фізичними особами за власний рахунок для власних потреб без використання праці найманих водіїв (п.1.4 Положення №340).

Згідно визначення, наведеного у п.1.5 Положення №340 автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи/та вантажів транспортними засобами (далі - Перевізник).

Аналізуючи вказане, суд зазначає, що оскільки позивач використовує найману працю водія ОСОБА_2 та здійснював перевезення вантажу як ФОП, а відтак є автомобільним перевізником у розумінні цього Положення.

Відповідно до пункту 6.1 Положення №340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Згідно технічного паспорту автомобіля Mersedens-Benz реєстраційний номер НОМЕР_1 , його повна маса становить 5000, отже понад 3,5 тони.

Отже правова конструкція вказаної норми свідчить про те, що відповідальність наступає за сам факт відсутності протоколу про перевірку та адаптацію тахографа під час надання послуг з перевезень вантажу. Отже, такий документ (протокол про перевірку та адаптацію тахографа) має надаватись перевіряючим особам, а тому факт існування індивідуальної контрольної книжки водія не спростовує порушення, яке було зафіксовано перевіряючими особами при здійсненні перевезення вантажу автомобільним перевізником.

Суд дійшов висновку, що позивач не надав жодного належного та допустимого доказу, яким би було доведено надання перевіряючій особі протоколу про перевірку та адаптацію тахографа. Натомість, відповідач в силу приписів ч.2 ст.77 КАС України надав докази правомірності свого рішення, які не були спростовані позивачем. Більш того, відповідач спростував достовірність доказів, наданих представником позивача (ТТН від 12.04.2023 року № 13758) із посиланням, що саме за цією ТТН здійснювалось перевезення вантаж.

Отже матеріалами справи доведено факт вчинення позивачем господарських правопорушень - надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 цього Закону, за що абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачена відповідальність автомобільного перевізника у вигляді адміністративно-господарського штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частин 1, 2 статті 241 Господарського кодексу України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Частиною 2 названої статті встановлено, зокрема, що учасник господарських відносин відповідає за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідачем доведено правомірність спірної постанови №ПШ 014651 від 06.06.2023 року про застосування адміністративно-господарського штрафу, натомість позивачем не спростовано факту вчинення ним порушень законодавства про автомобільний транспорт. Тому у задоволенні позову про скасування спірної постанови слід відмовити.

Враховуючи, що спір вирішено не на користь позивача, підстави для присудження йому судового збору, сплаченого при зверненні до суду, відсутні.

Керуючись ст.ст.77-79, 90, 132, 134, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області (вул. Героїв Маріуполя, 102, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25004; ).

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК