Справа № 600/418/23-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
06 лютого 2024 р. м. Чернівці Справа №600/418/23-а
Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" ч.1 ст.12 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХП "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з 02.08.2018, виходячи з вислуги років - 27 років 01 місяць 00 днів.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 12.04.2023 року, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2023 року, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо призначення пенсії за вислугою років ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 02.08.2018 року, виходячи з вислуги років 27 років 01 місяць 00 днів.

Так, ОСОБА_1 подано заяву про встановлення судового контролю, яка обґрунтована тим, що під час призначення пенсії позивачу відповідачем здійснено призначення пенсії у розмірі 2395,80 грн. Водночас відповідач визначив посадовий оклад заявника у розмірі 0,01 грн, що порушує право заявника на отримання пенсії в належному розмірі.

Під час дослідження копій перерахунків пенсії ОСОБА_1 судом встановлено, що перерахунок пенсії здійснено 04.02.2024 року, тобто після його звернення до суду з заявою про встановлення судового контролю .

З огляду на вказане вище, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Згідно ч. 2 ст. 249 КАС України у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд зазначає, що окрема ухвала - це ухвала, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушення. Вона може бути постановлена лише, якщо під час судового розгляду конкретної справи було встановлене відповідне правопорушення.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частинами 2 та 3 ст. 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Розділом VI Закону №2262-ХІІ врегульовано питання призначення пенсій

Суд звертає увагу, що всупереч, Закону №2262-ХІІ, ігноруючи рішення Чернівецького окружного адміністративного суду по справі № 600/418/23-а відповідач призначив пенсію позивачу з урахування посадового окладу у розмірі 0,01 грн, окладу за військове звання в сумі 1020,00 грн та процентної надбавки за вислугу років в розмірі 408,00 грн.

При цьому, з метою захисту своїх прав ОСОБА_1 25.01.2024 року звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з заявою про встановлення судового контролю.

Так в матеріалах справи наявна відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 30.11.2023 р. , відповідно до змісту якого зазначено, що судове рішення виконується в межах покладених судом зобов`язань. Вказано, що зобов`язання щодо призначення пенсії з врахуванням грошового забезпечення при обчисленні пенсії на Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області не покладалось.

Водночас, після винесення ухвали про призначення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю до розгляду у відкритому судовому засіданні від 26.01.2024 року, відповідачем 02.02.2024 року здійснено перерахунки пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням грошового атестату та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії за останні місяці служби перед місяцем звільнення.

Постає логічне питання, чи враховується мотивувальна частина рішення при виконанні рішення суду, та чи наявні у працівників Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області достатні професійні знання у сфері пенсійного забезпечення при призначенні та перерахунку пенсій.

Відповідно до статей 1, 2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суду з прав людини у рішення від 12.07.2016 року у справі "Петриченко проти України", визнавши порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з тим, що у цій справі національні суди не розглянули доводи заявника з прямим посиланням на статтю 46 Конституції України про те, що розмір його пенсії був нижчим від встановленого у відповідний час прожиткового мінімуму.

Окрім цього, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Право на пенсію підпадає під сферу дії статті 1 Протоколу першого Конвенції, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.

Юридична природа соціальних виплат, в тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту "законних очікувань" (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави (Rechtstaat) та верховенства права.

Так у справі "Суханов та Ільченко проти України" (Заява № 68385/10 та № 71378/10) Європейський суд з прав людини вказав, що якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинний Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (пункт 35).

У справі "Кечко проти України" (Заява № 63134/00) Європейський суд з прав людини наголосив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (пункт 23). Тобто коли соціальна чи інша подібна виплата закріплена законом, має виплачуватися на основі чітких і об`єктивних критеріїв і якщо людина очевидно підходить під ці критерії - це породжує у такої людини виправдане очікування в розумінні статті 1 Першого протоколу.

Відтак, суд приходить до висновку, що нарахування пенсії у розмірі 2395,80 грн, свідчить про глумлення над людською гідністю, та не відповідає ні критеріям розумності, ні критеріям дій суб`єкта владних повноважень у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Таким чином, підставою для постановлення судом окремої ухвали при розгляді даної справи є порушення суб`єктом владних повноважень законодавства України та невиконання судового рішення. Наслідком таких дій відповідача стало отримання позивачем пенсійного забезпечення у значно меншому розмірі, ніж визначено грошовим атестатом та довідкою про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії за останні місяці служби перед місяцем звільнення.

Враховуючи викладене, з огляду на вказані порушення відповідачем вимог чинного законодавства України і з метою усунення причин та умов, що йому сприяли, суд вважає за необхідне постановити окрему ухвалу та направити її до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області для вжиття відповідних заходів реагування.

На підставі наведеного та керуючись статтями 241, 243, 248, 249 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Довести до відома Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області обставини, викладені в цій ухвалі, для вжиття відповідних заходів реагування з метою усунення причин та умов, що призвели до порушення вимог чинного процесуального законодавства, провести перевірку правомірності дій, рішень або бездіяльності начальника відділу з питань призначення та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та, за наявності підстав, притягнути до дисциплінарної відповідальності.

2. Про вжиті заходи повідомити Чернівецький окружний адміністративний суд у місячний термін.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 249, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя І.В. Маренич