Справа № 420/6781/23
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2024-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
У Х В А Л А

06 лютого 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/6781/23

Перша інстанція: суддя Свида Л.І.,

повний текст судового рішення

складено 14.06.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Крусяна А.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Строй Мир до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року адміністративний позов ТОВ Строй Мир задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Одеська митниця вперше апеляційну скаргу на зазначення рішення суду подала 13.07.2023р., з дотриманням встановленого ч.1 ст.295 КАС України строку.

Проте, через несплату судового збору вперше подану апеляційну скаргу було залишено без руху ухвалою апеляційного суду від 17.07.2023р.

У подальшому, у зв`язку із неусуненням виявленого недоліку апеляційної скарги, ухвалою апеляційного суду від 21.09.2023р. вперше подану Одеською митницею апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у цій справі було повернуто на підставі ст.ст.169, 298 КАС України.

11.01.2024р. Одеською митницею подано дану апеляційну скаргу на судове рішення у цій справі вдруге.

Перевіривши відповідність вдруге поданої апеляційної скарги вимогам процесуального закону, апеляційним судом було встановлено, що її подано з пропуском встановленого ч.1 ст. 295 КАС України строку.

При цьому, апелянт заявляв клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначив, що первісне звернення з апеляційною скаргою до суду було у межах процесуального строку на апеляційне оскарження та повторне подання апеляційної скарги відбулось у продовж розумного строку без невиправданих затримок і зайвих зволікань, після отримання копії ухвали про повернення первісної скарги. До клопотання було додано витяги з виписки Одеської митниці за 30.01.2023 р., 06.02.2023 р., 21.03.2023р., 28.03.2023 р., 28.04.2023р., 15.05.2023р., 22.05.2023р., 28.06.2023 р., 18.08.2023 р.; копію довідки використання коштів у 2023 р.; листи в електронному вигляді надані юридичному управлінню головним бухгалтером митниці; листи в електронному вигляді надані Державній митній службі України начальника Одеської митниці. При цьому, до апеляційної скарги надано платіжну інструкцію №3020 від 26.12.2023р. про сплату судового збору за подання вищезазначеної апеляційної скарги.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2024р., у задоволенні клопотання Одеської митниці про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року у справі №420/6781/23 було відмовлено. Дану (повторно подану) апеляційну скаргу Одеської митниці було залишено без руху, а апелянту надано строк для усунення недоліків скарги, а також роз`яснено наслідки неусунення виявленого недоліку апеляційної скарги.

Ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2024р. скаржник отримав через електронний кабінет в ЄСІТС Електронний суд (модуль)- 17.01.2024р. дата отримання судом повідомлення про доставлення до електронного кабінету: 17.01.2024 (14:29).

Строк для усунення недоліків сплинув 29.01.2024р.

На виконання вказаної вище ухвали, 31.01.2024р. апелянт подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, в якому фактично вказує на аналогічні обставини тим, що були зазначені ним у попередньому клопотанні та яким вже була надана оцінка апеляційним судом.

Так, в поданому клопотанні, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає про відсутність фінансової спроможності своєчасного виконання митницею обов`язку щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги, що мало наслідком повернення вперше (своєчасно) поданої апеляційної скарги на судове рішення у цій справі. Аналогічно, як і у попередньому клопотанні посилається на рекомендації Ради суддів щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднені 02.03.2022р. в яких зокрема рекомендується по можливості продовжувати встановлені різного роду строки щонайменше до закінчення воєнного стану. Наголошує, що дана апеляційна скарга подається повторно, оскільки вперше подану скаргу апеляційний суд повернув через неусунення виявлених недоліків. При цьому, наразі скаржником сплачено судовий збір на підтвердження чого надано відповідний платіжний документ.

Надаючи оцінку наведеним апелянтом доводам щодо поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, колегія суддів перш за все вважає за доцільне наголосити, що строк для подання апеляційної скарги може бути поновлений тільки тоді, коли причина пропуску строку оскарження є достатньо поважною і підтверджується відповідними документами.

Пунктом 6 ч. 5 ст. 44 КАС України визначено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку.

При цьому, в силу вимог п.4 ч.1 ст.299 КАС України, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

В свою чергу, поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій в тому числі подання апеляційної скарги у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними доказами.

Проаналізувавши ж наведені скаржником доводи, на думку апеляційного суду, зазначені Одеською митницею обґрунтування причин пропуску строку подання даної апеляційної скарги, є неповажними, що виключає можливість поновлення пропущеного скаржником строку на апеляційне оскарження судового рішення у цій справі.

Загалом заява Одеської митниці не містить жодного належного доводу, який би дійсно свідчив про наявність обґрунтованих/поважних причин, які зумовили пропуск апелянтом строку на апеляційне оскарження рішення суду, при цьому не залежали від його волі. Більшою мірою, подана митницею заява містить аналогічні обставини та доводи тим, що були зазначені у попередньому клопотанні та яким вже апеляційним судом було надана оцінка в ухвалі від 16.01.2024р.

За вказаного оцінюються критично як посилання скаржника на відсутність фінансування для сплати судового збору під час подання вперше апеляційної скарги на рішення суду у даній справі, так і посилання апелянта на рекомендації Ради Суддів України від 02.03.2022.

Апеляційний суд також зазначає, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку поза розумним сумнівом не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №140/465/19, від 09 вересня 2020 року у справі №320/952/19, від 23 вересня 2020 року у справі №200/1923/19-а.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що вперше апеляційна скарга Одеської митниці була повернута апелянту ще 21.09.2023р., тоді як повторно дану апеляційну скаргу митниця подала 11.01.2024р., що за наведених вище обставин, не може свідчити про бажання апелянта на захист своїх прав та законних інтересів.

До того ж, слід наголосити, що згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 31.03.2021 у справі №560/2780/20, у разі повторного звернення із апеляційною скаргою після повернення первинно поданої апеляційної скарги наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження лише у тому випадку якщо суб`єкт владних повноважень доведе, що вживав достатні заходи для отримання фінансування для сплати судового збору, а отримавши відповідне фінансування без зайвих зволікань подав апеляційну скаргу.

При цьому доцільно зауважити, що згідно наданого митним органом з повторно поданою апеляційною скаргою платіжного документу, судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі Одеська митниця сплатила ще 26.12.2023 р., проте з цією апеляційною скаргою (повторною) звернулась лише 11.01.2024р., через два тижні після сплати судового збору, що за наведеного вище не може вважатись поданням повторної апеляційної скарги без зайвих зволікань (в найкоротші строки). Жодних доводів щодо неможливості подання в найкоротші строки апеляційної скарги після сплати судового збору скаржник не наводить.

Також, апелянт не надав жодних доказів вчинення послідовних та регулярних дій з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України, які б свідчили, що апелянт дійсно бажає реалізувати своє право на апеляційне оскарження у цій справі в найкоротші строки.

Такі обставини не підтверджуються наданими митницею виписками з рахунку, які лише засвідчують факт наявності певних сум коштів станом на дати формування цих виписок.

З огляду на викладене вище у сукупності, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Підсумовуючи усе зазначене, апеляційний суд приходить висновку про те, що апелянт не виконав вимоги ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2024р., не довів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі, у зв`язку із чим наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 169, 295, 298, 299, 325, 328 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати неповажними причини пропуску Одеської митниці строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року у справі № 420/6781/23 та відмовити у задоволенні заяви апелянта про поновлення такого строку.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі №420/6781/23 за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Строй Мир до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Суддя-доповідач Т.М. Танасогло
Судді А.В. Крусян О.О. Димерлій