Справа № 420/35145/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
05 лютого 2024 року м.Одеса
Позовна заява обґрунтована тим, що оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
Ухвалою від 25 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано термін для усунення недоліків шляхом подання документу, що підтверджує сплату судового збору, інформації щодо наявності зареєстрованого кабінету користувача Електронного суду та належним чином засвідчені копії оскаржуваних постанов від 10.10.2023 року або клопотання про їх витребування з обґрунтуванням причин неможливості отримання самостійно.
Ухвалою від 17 січня 2024 року клопотання представника позивача про продовження строку на усунення недоліків та/або відстрочення сплати судового збору задоволено. Продовжено строк позивачу на усунення недоліків викладених в ухвалі від 25.12.2023 року про залишення позову без руху.
Через канцелярію суду 30.01.2024 року від представника Військової частини НОМЕР_1 на виконання ухвали суду надійшло клопотання на усунення недоліків, в якому представник позивача просить продовжити строк для усунення недоліків та/або відстрочити сплату судового збору до винесення рішення по справі, або після вирішення справи стягнути судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 .
У вказаному клопотанні представник позивача на обґрунтування неспроможності вчасної сплати судового збору зазначає, що військова частина НОМЕР_1 є розпорядником коштів третього рівня, що утримається за рахунок кошторису Міністерства оборони України та фінансується за рахунок і в межах коштів державного бюджету. У зв`язку з відсутністю достатнього та своєчасного фінансування витрат військової частини на оплату судового збору, військова частина НОМЕР_1 вимушена кожного разу звертатись до Фінансово-економічного управління Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України із заявою щодо фінансування витрат з оплати судового збору або безпосереднього здійснення оплати судового збору за розгляд поданої військовою частиною позовної заяви, апеляційної чи касаційної скарги.
Виходячи з наявної практики вирішення вищезазначеного питання, процедура виділення коштів та фактичне здійснення оплати судового збору займає велику кількість часу та фактично не може бути здійснена у короткі строки.
Таким чином, у зв`язку з відсутністю будь-яких інших видів фінансування та отримання доходів, військова частина НОМЕР_1 фактично не має можливості у наданий строк сплатити судовий збір за розгляд адміністративного позову по даній судовій справі через відсутність на своїх рахунках коштів призначених для здійснення оплати судового збору та відсутністю своєчасного фінансування даних витрат.
Крім того, начальником фінансово-економічної служби - головним бухгалтером військової частини НОМЕР_1 за вих. №182/1/258 була відправлена 05.01.2024 основна заявка розрахунок на фінансування на січень 2024 року за КЕКВ 2800 на ім`я начальника забезпечувального фінансового органу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України.
Тобто, з боку позивача вживаються всі необхідні заходи щодо забезпечення сплати судового збору по даній судовій справі.
Розглянувши зазначене клопотання, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухваленні судового рішення у справі.
Враховуючи вказані приписи закону та те, що позивач задіяний у захисті й обороні держави та у зв`язку з введенням воєнного стану у військовій частині процедура надходження коштів для сплати судових зборів ускладнилась, суд вважає наведені представником позивача обставини є обґрунтованими підставами для визнання неспроможності позивача сплатити судовий збір до подачі позову.
Таким чином, з метою забезпечення доступу до правосуддя та дотримання необхідного балансу між правами позивача та відповідача, задля дотримання рівності сторін перед законом та судом, суд дійшов висновку, що клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору належить задоволенню з метою запобігання порушення самої сутності права на допуск до правосуддя.
Надана правова оцінка ґрунтується на загальних принципах Європейського суду з прав людини, сформованих з цього питання, а саме: право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. Golder v. TheUnitedKingdom, рішення від 21 лютого 1975 року, серія А, N 18, с. 18, параграф 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. v. France рішення від 29 липня 1998 року, ReportsofJudgmentandDecisions 1998-V, с. 1867, параграф 37) (Мельник проти України, рішення від 28 березня 2006 року, п. 22).
Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявляє такі позовні вимоги:
- Визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 10.10.2023 року про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 269,00 грн.
Тобто, позивачем заявлено дві позовні вимоги майнового характеру.
Таким чином, позивач повинен сплатити судовий збір за позовні вимоги майнового характеру в розмірі 2684,00 грн, який належить відстроченню до ухвалення рішення по справі.
Суд звертає увагу позивача, що відстрочення сплати судового збору не звільняє його від сплати такого судового збору.
З урахуванням викладеного,керуючись ст. ст. 2,6,133,243,294 КАС України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд
УХВАЛИВ:
Копію ухвали направити позивачу.
Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. ст.293,295 КАС України, з урахуванням п.15.5. п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Cуддя Л.Р. Юхтенко