Справа № 120/16137/23
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 лютого 2024 р. Справа № 120/16137/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач) із позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії щодо визначення дати призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п 5 ч.2 ст. 114 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" , а саме не з дати звернення про призначення пенсії, а після дня набрання рішенням суду у справі №120/1975/23 законної сили (02.10.2023 р.) ;

- зобов`язати перерахувати та виплатити пенсію з 08.11.2022 р. на пільгових умовах відповідно до п 5 ч.2 ст. 114 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка вказує, що після досягнення пенсійного віку звернулась із заявою про призначення пенсії, тобто з 08.11.2022 р., однак відповідачем протиправно призначено пенсію лише після дня набрання рішенням суду у справі №120/1975/23 законної сили , а сме, 02.10.2023 р. .

Ухвалою від 19.12.2023 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ст. 263 КАС України.

09.01.2024 р., 10.01.2024 р. надійшли відзиви, в яких відповідач просив відмовити в задоволенні позову вказуючи на те, що 08.11.2022 р. позивачка не зверталась із заявою про призначення пенсії. Із такою заявою вона звернулась 20.01.2023 р, за наслідком розгляду якої прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії. В подальшому, 02.10.2023 р. позивачка повторно звернулась із заявою про призначення пенсії, яка розглянута та пенсія призначена.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступне.

08 листопада 2022 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про підтвердження стажу роботи.

Рішенням комісії з питань підтвердження пільгового стажу, що діє при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, № 9 від 06 грудня 2022 року заявниці відмовлено в підтвердженні наступних періодів роботи, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":

- з 01 січня 1993 року по 31 грудня 2003 року - з огляду на невідповідність прізвища, зазначеного в первинних документах, паспортним даним заявниці та в зв`язку з відсутністю підтверджуючих первинних архівних документів про встановлення в господарстві, якому працювала позивачка, норм обслуговування та їх виконання заявницею;

- з 01 липня 1987 року по 31 грудня 1992 року - оскільки первинними документами не підтверджується робота за пільговою професією.

Не погодившись із таким рішенням позивачка оскаржила його у відповідній частині в судовому порядку та рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.08.2023 р. у справі №120/1975/23: визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань підтвердження пільгового стажу, що діє при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, № 9 від 06 грудня 2022 року та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області підтвердити період роботи з 01 січня 1993 року по 31 грудня 2003 року як такий, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

02.10.2023 р. ОСОБА_1 звернулась із заявою про призначення пенсії за наслідком розгляду якої прийнято рішення №7 від 09.10.2023 р. про призначення пенсії за віком з 02.10.2023 р.

На думку позивачки, пенсію їй мало бути призначено з 08.11.2022 р., у зв`язку із чим звернулась із цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України за громадянами закріплено право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті.

При цьому абзацом 8 пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року.

Відповідно до статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Суд акцентує увагу, що пенсійним віком з якого призначається пенсія є 60 років , при цьому позивачка звернулась за призначенням пенсії не у зв`язку із досягненням пенсійного віку, а з підстав призначення пенсії на пільгових умовах, умовами для призначення якої є наявність відповідного стажу і досягнення певного віку.

Відтак, із урахуванням наведеного пенсія має бути призначена саме з дня звернення до пенсійного органу.

При цьому, позивачка не зверталась із заявою про призначення пенсії за віком 08.11.2022 р. що встановлено і судовим рішенням у справі №120/1975/23, зокрема, зазачено настпне: :"Разом із тим вимога позивачки про зобов`язання відповідача призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах задоволенню не підлягає з огляду на те, що вона не зверталася до пенсійного органу із заявою про призначення їй пенсії, що унеможливлює вирішення питання про призначення їй пенсії в судовому порядку. ".

Суд акцентує увагу, що позивачці призначено пенсію з 02.10.2023 р. саме на підставі поданої нею заяви, а не з дати набрання законної сили судовим рішенням у справі №120/1975/23, як помилково вона вважає..

Враховуючи вище наведене, на думку суду, відповідач діяв в межах та у спосіб визначений чинним законодавством.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності оскаржуваної відповіді та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивачки, покладену в основу позовних вимог, а відтак, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих , 22, м. Вінниця, )

Повний текст рішення суду сформовано: 06.02.2024 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна