Справа № 320/5156/21
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5156/21 Суддя (судді) першої інстанції: Лапій С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2023 р. у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бариш Трейд" про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна-

В С Т А Н О В И Л А:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ГУ Державної податкової служби у Київській області з позовом про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "Бариш Трейд", накладеного рішенням про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 18.02.2021 та застосування адміністративного арешту коштів у вигляді зупинення видаткових операцій на усіх рахунках ТОВ «Бариш Трейд» у всіх банківських установах.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги..

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, введення в Україні воєнного стану, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції встановив, що 10.02.2021 ГУ ДПС у Київській області на виконання ст. 75, п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України видано наказ №234-п «Про проведення фактичних перевірок». Наказом було зобов`язано працівників ГУ ДПС у Київській області провести фактичну перевірку ТОВ «Бариш Трейд», за адресою здійснення діяльності: Київська область Броварський район с. Плоске, вул. Київська, 1/А з 17.02.2021 року тривалістю 10 діб.

Позивачем на підставі наказу від 10.02.2021 №234-п та направлень на перевірку від від 15.02.2021 №851/10-36-07-06 та №850/10-36-07-06 встановлено факт відмови TOB «Бариш Трейд» у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, про що складено Акт про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення фактичної перевірки від 18.02.2021 №144/10/36/07/42739682.

Таким чином, станом на 17.02.2021 фактична перевірка відповідача не розпочата.

Рішенням ГУ ДПС у Київській області 18.02.2021 прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків до ТОВ «Бариш Трейд».

ГУ ДПС у Київській області 18.02.2021 звернулося до Київського окружного адміністративного суду із заявою про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків у порядку ст. 382 КАС України (справа № 320/1813/21).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 у справі №320/1813/21 відмовлено у відкритті провадження за заявою ГУ ДПС у Київській області про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків.

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ "Бариш Трейд" з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Київській області від 10.02.2021 №234-п "Про проведення фактичних перевірок" (справа № 320/1852/21).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.03.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі №320/1852/21.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 у справі №320/1852/21 позовну заяву залишено без розгляду.

У зв`язку із вищевикладеними обставинами Головне управління ДПС у Київській області області звернулось до суду із даною позовною заявою щодо підтвердження адміністративного арешту майна платника податків.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). При цьому, на час звернення ГУ ДПС у Київській області з позовною заявою, адміністративний арешт майна платника податків ТОВ «Бариш Трейд», застосований рішенням від 18.02.2021, в контексті положень п.п.94.19.1 п.94.19 ст.94 ПК України є припиненим.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.94.1 ст.94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Згідно п.94.4 ст.94 ПК України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Арешт майна може бути повним або умовним (п.94.5 ст.94 ПК України).

Пунктом 94.6 статті 94 ПК України передбачено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

За змістом п.94.10 ст.94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Відповідно до п.94.19.1 ст.94 ПК України, припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється, зокрема, у зв`язку із відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

У разі якщо майно платника податків звільняється з-під адміністративного арешту у випадку, визначеному, зокрема, пунктом 94.19.1, повторне накладення адміністративного арешту з підстав накладення першого арешту не дозволяється (п.94.21 ст.94 ПК України).

З вищевикладеного вбачається, що за наявності відповідних умов, визначених у п.94.2 ст.94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого має бути перевірена судом в обов`язковому порядку протягом 96 годин. Відсутність протягом вказаного строку відповідного рішення суду про визнання арешту обґрунтованим зумовлює звільнення з-під адміністративного арешту майна платника податків та унеможливлює його повторне накладення з тих саме підстав.

Отже, вимоги про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, заявлені поза межами 96-годинного строку, не підлягають задоволенню, адже у цьому випадку відсутні відповідні обставини, з якими положення статті 94 ПК України пов`язують можливість забезпечення виконання платником податків його обов`язків.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 по справі №820/2040/17, від 24.04.2020 по справі №805/4974/18-а.

Колегія суддів звертає увагу, що рішення про застосування адміністративного арешту майна відносно ТОВ «Бариш Трейд» прийнято 18.02.2021, а відтак, станом на дату нового розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції, встановлений п.94.10 статті 94 ПК України 96-годинний строк, протягом якого судом мала бути перевірена обґрунтованість цього рішення, сплинув.

З огляду на неприйняття судом рішення про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна протягом 96 годин після його застосування, в силу положень п.п.94.19.1 п.94.19 ст.94 ПК України, умовний адміністративний арешт майна ТОВ «Бариш Трейд», накладений рішенням позивача від 18.02.2021, вважається припиненим.

Таким чином, відсутні правові наслідки у вигляді адміністративного арешту майна, за підтвердженням обґрунтованості якого позивач звернувся до суду з даним позовом, тому його обґрунтованість не може бути підтверджена судом.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 22.05.2018 по справі №820/2040/17, від 04.12.2019 по справі №820/5121/18, від 13.09.2022 року по справі №805/4033/17-а, від 22.12.2022 року по справі №2040/7898/18.

Доводи позивача про те, що 96-годинний строк застосовується лише в разі звернення контролюючого органу до суду із заявою в порядку ст.283 КАС України, а не в загальному порядку позовного провадження, є помилковими, оскільки спосіб, у який контролюючий орган звернувся до суду (із заявою в порядку ст.283 КАС України чи в загальному порядку), не змінює єдиного встановленого законом порядку застосування адміністративного арешту майна, дотримання якого є передумовою для забезпечення виконання платником податків його обов`язків.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, застосованого на підставі рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Бариш Трейд».

Доводи апеляційної скарги щодо помилкового застосування судом першої інстанції норм п.94.10, п.п.94.19.1 п.94.19 ст.94 ПК України спростовуються викладеним вище, а тому колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування обґрунтованого та законного судового рішення відсутні.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма