Справа № 200/6494/23
Суддя: Духневич О.С.
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову в ухваленні додаткового рішення

05 лютого 2024 року Справа №200/6494/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Духневич О.С., розглянувши в порядку письмового провадження процесуальне питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу по справі за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (адреса: 87535, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Поштова, буд. 16; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ

У провадженні Донецького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23.01.2024 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за періоди з 01.03.2018 по 25.07.2022 із застосуванням абзаців 4-6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. Зобов`язано Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення у фіксованій величині 3589,76 грн. в місяць за період з 01.03.2018 по 25.07.2022 включно, відповідно до приписів абзаців 4-6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Із врахуванням того, що у позовній заяві позивачем зазначено про понесення витрат на професійну правничу допомогу в орієнтовному розмірі 50000 грн., однак доказів в їх обґрунтування не подано, у рішенні суду позивачу роз`яснено, що питання про розподіл витрат на правничу допомогу, буде вирішено шляхом ухвалення додаткового рішення після надання доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат, в порядку та строки передбачені ст. ст. 139, 143, 252 КАС України.

Вирішуючи питання позивача про розподіл судових витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 3 ст. 143 КАС України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 252 КАС України).

Враховуючи, що рішення у справі прийнято у письмовому провадженні в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, вирішення питання щодо ухвалення додаткового судового рішення також здійснюється у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В силу вимог ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, нормами процесуального закону визначено чіткий строк, протягом якого учасник справи може звернутися до суду з заявою щодо відшкодування за рахунок іншої сторони витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу, а саме до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому учасник справи протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду зобов`язаний надати суду докази (договори, рахунки, детальний опис виконаних робіт тощо) на підтвердження розміру таких витрат. Правовим наслідком невиконання цього обов`язку є залишення без розгляду заяви про вирішення питання про розподіл судових витрат.

Вимоги ч. 7 статті 139 КАС України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, підлягають застосуванню і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати не проводяться. Така правова позиція підтримується Верховним Судом, про що свідчить, постанова від 16.04.2019 у справі № 817/1889/17.

Суд зауважує, що позивач у позовній заяві заявив про розподіл витрат на правничу допомогу та повідомив, що розрахунок таких витрат буде наданий протягом п`яти діб з дня проголошення рішення суду.

Рішенням суду про задоволення позову від 23.01.2024 позивачу роз`яснено, що питання про розподіл витрат на правничу допомогу, буде вирішено шляхом ухвалення додаткового рішення після надання доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат в порядку та строки передбачені ст. ст. 139, 143, 252 КАС України. Копію рішення позивачем отримано 23.01.2024, що підтверджується інформаційною довідкою від 24.01.2024.

Разом з тим, у строки передбачені ч. 7 ст. 139 КАС України позивачем не надано доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом цієї справи.

Наведене свідчить, що вимоги ч. 7 ст. 139 КАС та ч. 3 ст. 143 КАС України позивачем не дотримані, а тому клопотання представника позивача про розподіл судових витрат на правничу допомогу підлягає залишенню без розгляду на підставі ч. 7 ст. 139 КАС України.

Залишення без розгляду клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, в силу ч. 4 ст. 252 КАС України, є підставою для постановлення ухвали про відмову в ухваленні додаткового рішення суд.

Керуючись ст. 132, 139, 143, 252, 256, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ

Клопотання представника позивача Біленка Євгена Леонідовича про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 200/6494/23 за позовом ОСОБА_1 до Донецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

В ухваленні додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі № 200/6494/23 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.С. Духневич