Справа № 320/3787/23
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року № 320/3787/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 яка полягає у не застосування при нарахування позивачу індексації за період з 01.01.2016 р. по 26.12.2017 р. коефіцієнтів індексації, що відповідають місяцю підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та доплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по 26.12.2017 р. з урахуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати - за період з 01.01.2016 р. по день фактичної виплати індексації.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він проходив військову службу в Збройних Силах України у Військовій частині НОМЕР_1 . Наказом командувача від 26.12.2017 р. № 247 звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу. Проте станом на день виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 не було проведено усіх розрахунків щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення у період із з 01.01.2016 р. по 26.12.2017 р., чим порушено його права.

Позивач зазначає, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, і її проведення у зв`язку зі зростанням споживчих цін є обов`язковим для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи, а також вважає, що базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців є січень 2008 року.

Також позивач вважає, що оскільки індексація є складовою заробітної плати, у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства, у зв`язку з чим відповідач зобов`язаний нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати - за період з 01.01.2016 р. по день фактичної виплати індексації.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.02.2023 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання. Вказаною ухвалою суду встановлено відповідачу десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду не направлено, а відтак враховуючи положення частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .

Наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 14.12.2017 р. № 919 позивача звільнено у запас за п. «б» (за станом здоров`я), відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Наказом командувача від 26.12.2017 р. № 247 позивач звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу.

Позивач у січні 2018 року звернувся до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України з заявою про видачу довідки, нарахування та виплату індексації за період з 01.01.2016 до дня виключення його зі списків особового складу (звільнення).

Відповідач відмовив позивачку у виплаті індексації з посиланням на те що за вказаний період індексація грошового забезпечення не виплачувалась.

Не погоджуючись з такою відмовою позивач 22.03.2018 р. звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України у якому просив:

- визнати протиправним дії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України щодо невиплати індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати Командування Сухопутних військ Збройних Сил України нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день звільнення;

- виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення та видати довідку з помісячним розрахунком індексації а також місяця підвищення (базового місяця) і визначеної раніше суми (фіксованої суми) за вказаний період.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22.08.2018 р. у справі № 806/1520/18, яке набрало законної сили 28.11.2018 р., позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Командування Сухопутних військ Збройних Сил України щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення.

Зобов`язано Командування Сухопутних військ Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день звільнення з встановленням базового місяця - січень 2015 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Як зазначає позивача, в листопаді 2022 року він звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з адвокатським запитом про нарахування та виплату позивачу індексації за вказані періоди в повному обсязі з виплатою компенсації частини доходу. Проте до позовної заяви позивачем вказаного адвокатського запиту не додано.

Військова частина НОМЕР_1 у відповідь листом від 10.12.2022 р. № 189/501 повідомила, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22.08.2018 р. у справі № 806/1520/18 Командування Сухопутних військ Збройних Сил України здійснило нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день звільнення з встановленням базового місяця - січень 2015 року.

Також Військова частина НОМЕР_1 повідомила, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22.08.2018 р. у справі № 806/1520/18 не зобов`язано Командування Сухопутних військ Збройних Сил України здійснити компенсацію втрати частини доходів.

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач і звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Дана норма визначає преюдиційні підстави звільнення осіб, які беруть участь у справі, від доказування обставин з метою досягнення процесуальної економії - за наявності цих підстав у суду не буде необхідності досліджувати докази для встановлення певних обставин.

Отже спір щодо нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по 26.12.2017 р. (день звільнення) врегульовано судовим рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22.08.2018 р. у справі № 806/1520/18, яке набрало законної сили.

Зокрема, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22.08.2018 р. у справі № 806/1520/18, зобов`язано Командування Сухопутних військ Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день звільнення з встановленням базового місяця - січень 2015 року.

Таким чином, відповідачем виконано рішення суду в частині нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 26.12.2017 р. (день звільнення) з встановленням базового місяця - січень 2015 року.

Не згода позивача з встановленням базового місяця січня 2015 року замість січня 2008 року є підставою для апеляційного оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22.08.2018 р. у справі № 806/1520/18, а не подання нового позову.

Отже відсутня неправомірність дій відповідача в цій частині, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині нарахування та доплати індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по 26.12.2017 р. з урахуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року не підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходу суд зазначає наступне.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22.08.2018 р. у справі № 806/1520/18 відмовлено позивачу в задоволенні даної вимоги у зв`язку з їх передчасність.

Так, суд зазначив, що для проведення розрахунків належної до стягнення суми суд має встановити розмір недоплаченої суми та визначити істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника. Водночас, у матеріалах справи відсутні розрахунки суми недоплаченої індексації грошового забезпечення. Нарахування індексації грошового забезпечення належить до дискреційних повноважень відповідача, а тому після набрання даним рішенням законної сили та його виконання відповідачем, позивач не позбавлений права звернутись з позовом про виплату компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, суд вважає, що відсутні перешкоди щодо розгляду вказаної позовної вимоги в даній справі, у зв`язку з чим суд зазначає наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та відповідно до ч.1 зазначеного Закону підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно із ч.2 вказаного Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Таким чином, компенсація втрати частини доходів нараховується та виплачується на вже нараховані суми. При цьому, компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію особа набуває в момент отримання доходу.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, у зв`язку з порушенням строків його виплати, мають компенсаторний характер. При цьому, Закон України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.

Враховуючи, що виплата суми індексації грошового забезпечення на даний час позивачу не проведена, суд звертає увагу на відсутність виплати основної суми доходу в розумінні Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за наявності якої можлива виплата суми компенсації.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст.1-3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку № 159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 336/4675/17, від 21 червня 2018 року у справі № 523/1124/17, від 03 липня 2018 року у справі № 521/940/17, від 10 квітня 2019 року у справі № 686/13725/17, від 15 жовтня 2020 року у справі № 240/11882/19.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати - за період з 01.01.2016 р. по день фактичної виплати індексації, підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору, то підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати - за період з 01.01.2016 р. по день фактичної виплати індексації.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.