Справа № 160/31630/23
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2024-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Новомосковської районної військової адміністрації
про визнання протиправним та скасування розпорядження,
04.12.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Новомосковської районної військової адміністрації, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження начальника районної військової адміністрації Новомосковської районної військової адміністрації №84-к від 09.11.2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ».
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивача призначено на посаду першого заступника голови Новомосковської районної державної адміністрації, розпорядженням начальника районної військової адміністрації Новомосковської районної військової адміністрації №84-к від 09.11.2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » оголошено позивачу догану за порушення трудової дисципліни. Позивач вважає, що вказане розпорядження винесено відповідачем неправомірно та з порушенням порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки позивач не був присутнім під час проведення інвентаризації, позивач згідно розподілу функціональних повноважень не визначений матеріально-відповідальним за збереження майна, акт службової перевірки не відображає справжніх результатів службового розслідування, не зазначено обов`язкові складові службового розслідування. Також, вказано, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про повну матеріальну відповідальність, в день фактичного призначення позивача на посаду, без прийняття акту приймання-передачі матеріальних цінностей. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги.
05.12.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
05.12.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду задоволено заяву позивача про забезпечення позову.
19.12.2023 року від Новомосковської районної військової адміністрації надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що у ході проведення інвентаризації було виявлено нестачу матеріальних активів, про що начальником відділу планування, бухгалтерського обліку, звітності та фінансового забезпечення головним бухгалтером апарату райдержадміністрації на ім`я голови було подано службову записку щодо попередніх результатів проведеної суцільної річної інвентаризації, після чого було створено комісію для проведення службового розслідування. За результатами службового розслідування комісією було складено акт службового розслідування, який за своїм змістом повністю відображає усі відомості передбачені Порядком та позивач був ознайомлений з вказаним актом та жодних зауважень чи заперечень не висловив. На підставі вказаного акту було прийнято спірне розпорядження Новомосковської районної військової адміністрації №84-к від 09.11.2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », яке є правомірним та таким, що винесено у відповідності та у спосіб передбачений вимогами чинного законодавства. З огляду на вказане відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
04.01.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вказано, що позивача не було повідомлено про внесення змін до акту проведення службового розслідування, комісія з проведення службового розслідування встановила щодо місцезнаходження одного з ноутбуків у колишньої працівниці, при цьому не вчинила жодних дій з повернення державного майна. Також, членами комісії для проведення службового розслідування було перевищено свої повноваження та неправомірно утримано із заробітної плати позивача 1830,40 грн. Крім того, позивачем зазначено, що сам факт укладання з працівником договору про повну матеріальну відповідальність не є підставою для покладення матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди за п.1 ч.1 ст.134 КЗпП України. З договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність не вбачається, за яке саме майно відповідальний позивач та адреса місцезнаходження матеріальних цінностей зазначена в договорі про повну індивідуальну матеріальну відповідальність відрізняється від адреси місцезнаходження матеріальних цінностей відносно яких проводилась суцільна річна інвентаризація. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Начальником відділу планування, бухгалтерського обліку, звітності та фінансового забезпечення головним бухгалтером апарату райдержадміністрації було подано голові Новомосковської райдержадміністрації службову записку від 18.10.2023 року №5756/0/537-23 стосовно попередніх результатів проведення суцільної річної інвентаризації у відокремленому підрозділі Новомосковської райдержадміністрації, який знаходиться за адресою: смт.Магдалинівка, вул.Центральна (Радянська) буд.32 станом на 16.10.2023 року, відповідно до якої вказано, що матеріально-відповідальна особа райдержадміністрації ОСОБА_1 перший заступник голови райдержадміністрації не був присутнім під час проведення інвентаризації. За результатами проведеної інвентаризації повідомлено про відсутність 5 одиниць основних засобів.
Відповідно до розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації від 23.10.2023 року №108/328-23 «Про створення комісії для проведення службового розслідування», керуючись Законом України «Про місцеві державні адміністрації» (зі змінами), постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 №950 «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування», враховуючи службову записку начальника відділу планування бухгалтерського обліку, звітності та фінансового забезпечення головного бухгалтера апарату райдержадміністрації від 18.10.2023 року №5756/0/537-23, з метою з`ясування фактичних обставин та причин нестачі матеріальних активів створено та затверджено склад комісії для проведення службового розслідування.
Комісією для проведення службового розслідування, яка утворення розпорядженням голови Новомосковської районної державної адміністрації від 23.10.2023 року №108/328-23 було проведено службове розслідування щодо матеріально відповідальної особи першого заступника голови Новомосковської райдержадміністрації Галушки Дениса Миколайовича, для з`ясування фактів нестачі матеріальних активів та складено акт службового розслідування від 03.11.2023 року.
За результатами проведеного службового розслідування було встановлено зокрема:
Проте, під час огляду наданих ноутбуків було виявлено, що мають наступні недоліки: ноутбук за номером 10148271 міститься не оригінальний зарядний пристрій, не заряджається, а також містить незначні подряпини на кришці; ноутбук за номером 10148272 містить не оригінальний зарядний пристрій, не оригінальну батарею, тьмяний екран з незначними подряпинами на кришці; ноутбук за номером 10148273 тьмяний екран в синіх відтінках з незначними подряпинами на кришці.
03.11.2023 першим заступником голови Новомосковської райдержадміністрації Галушкою Денисом Миколайовичем було повернуто членам інвентаризаційної комісії матеріальні цінності, що були виявлені під час інвентаризації як нестача та придбано за власні кошти, а саме ноутбук НР Probook 4540s (1366x768) HD LED (інвентарний номер 10148281) на загальну суму 4917 грн. 64 коп. про що було складено акт оприбуткування активів, що виявлені як нестача під час інвентаризації та затвердженого головою Новомосковської райдержадміністрації від 03.11.2023.
Згодом як стало відомо, що даний ноутбук, який зі слів працівників відокремленого підрозділу Новомосковської райдержадміністрації, що розташований в смт.Магдалинівка був переданий колишній працівниці Магдалинівської райдержадміністрації ОСОБА_4 для проведення поточного ремонту за її власний кошт. Проте, до сьогоднішнього дня даний матеріальний актив не повернуто, а тому ОСОБА_1 було придбано ноутбук за власні кошти.
Отже залишок невідшкодованої суми станом на 03.11.2023 становить у розмірі 1830 грн 40 коп. до складу якої входить 4 (чотири) одиниці металевих шафи, що рахується за матеріально відповідальною особою першим заступником голови Новомосковської райдержадміністрації ОСОБА_1 .
Тому, членами комісії для проведення службового розслідування, прийнято рішення утримати із заробітної плати першого заступника голови Новомосковської райдержадміністрації ОСОБА_1 за листопад 2023 року суму у розмірі 1830 грн. 40 коп. для погашення даного залишку, завершити службове розслідування по даному факту та передати акт службового розслідування голові Новомосковської райдержадміністрації для вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності за фактом неналежного виконання посадових обов`язків.».
Головою райдержадміністрації начальником Новомосковської районної військової адміністрації винесено розпорядження від 09.11.2023 року №84-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », відповідно до якого керуючись статтею 41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та відповідно до статтей 139, 147-149 Кодексу законів про працю України, у зв`язку з виявленою нестачею матеріальних активів та неналежного виконання службових обов`язків оголошено ОСОБА_1 , першому заступнику голови Новомосковської райдержадміністрації, догану за порушення трудової дисципліни. Підстава: акт службового розслідування від 03.11.2023 року, пояснювальна записка ОСОБА_1 від 08.11.2023.
Позивач вважає вказане розпорядження щодо притягнення його до дисциплінарної відповідальності протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст. 118 Конституції України, виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації.
Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади.
Відповідно до ч.1 ст. 7-1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», утворення та реорганізація районних державних адміністрацій здійснюються Кабінетом Міністрів України після прийняття Верховною Радою України рішення про утворення та ліквідацію районів з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.
Згідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям га органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до Указу Президента України №68/2022 «Про утворення військових адміністрацій», на виконання Закону України «Про правовий режим воєнного стану» для здійснення керівництва у сфері забезпечення оборони, громадського порядку і безпеки утворено Дніпропетровську обласну військову адміністрацію.
Згідно ч.1 ст.15 Закону України «Про утворення військових адміністрацій», військові адміністрації у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України «Про оборону України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про критичну інфраструктуру», цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Повноваження військових адміністрацій здійснюються ними в порядку, визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.
Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», у районі, області військові адміністрації утворюються у разі нескликання сесії відповідно районної, обласної ради у встановлені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» строки або припинення їх повноважень згідно із законом, або для здійснення керівництва у сфері забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку. У разі прийняття рішення про утворення районних, обласних військових адміністрацій їх статусу набувають відповідно районні, обласні державні адміністрації, а голови районних, обласних державних адміністрацій набувають статусу начальників відповідних військових адміністрацій.
Таким чином при утворенні військових адміністрацій, Новомосковська районна державна адміністрація набула статусу Новомосковської районної військової адміністрації.
Відповідно до частини третьої статті 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» призначають на посади та звільняють з посад своїх заступників, керівників структурних підрозділів відповідно до статей 10 та 11 цього Закону.
Так, приписами статті 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначається правовий статус перших заступників голів місцевих державних адміністрацій, зокрема:
- перший заступник та заступники голів місцевих державних адміністрацій виконують обов`язки, визначені головами відповідних державних адміністрацій, і несуть персональну відповідальність за стан справ на дорученій їм ділянці роботи;
- перший заступник та заступники голови обласної, районної державної адміністрації призначаються на посаду головою відповідно обласної, районної державної адміністрації за погодженням з Кабінетом Міністрів України;
- перші заступники та заступники голів місцевих державних адміністрацій заявляють про припинення своїх повноважень новопризначеним головам місцевих державних адміністрацій у день їх призначення.
Водночас, пунктом 9-1 частини другої статті 3 Закону України «Про державну службу» визначено, що дія цього закону не поширюється на голів місцевих державних адміністрацій, їх перших заступників та заступників.
Таким чином, посада першого заступника голови райдержадміністрації, втім, як і голови райдержадміністрації, є публічною посадою і, як наслідок, має свої особливості щодо правового регулювання, ураховуючи не розповсюдження на неї положення Закону України «Про державну службу».
Відповідно ч. 3 ст.47 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», для забезпечення діяльності місцевих державних адміністрацій, їх структурних підрозділів за ними на праві управління закріплюється майно, що є державною власністю.
Відповідно до ч.1 ст.49 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», посадові особи місцевих державних адміністрацій несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.
Відповідно ч.1 ст.40 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», перші заступники та заступники голови, інші посадові особи місцевих державних адміністрацій здійснюють функції і повноваження відповідно до розподілу обов`язків, визначених головами місцевих державних адміністрацій несуть відповідальність за стан справ у дорученій сфері перед головою місцевої державної адміністрації, органами виконавчої влади витого рівня.
Головою районної державної адміністрації Новомосковської районної державної адміністрації прийнято розпорядження голови районної державної адміністрації від 17.10.2023 року Р№106/0/328 - 23 «Про розподіл функціональних повноважень керівництва райдержадміністрації».
Пунктом 1 частини 1 Розпорядження Р№106/0/328 - 23 затверджено: розподіл функціональних повноважень керівництва райдержадміністрації.
Згідно Розподілу функціональних повноважень керівництва Новомосковської районної державної адміністрації, затвердженого Розпорядженням Р№106/0/328 23, Перший заступник, заступник голови та керівник апарату райдержадміністрації відповідно розподілу обов`язків: забезпечують виконання положень Конституції України, законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, інших нормативно правових актів, основних завдань та повноважень райдержадміністрацій визначених сферах діяльності.
Згідно з розподілом функціональних повноважень відповідають за організацію роботи, щодо:
1. Розроблення проектів розпоряджень голови райдержадміністрації розгляду та узгодження проектів нормативно-правових актів.
2. Підготовка питань для розгляду на засіданнях колегії, нарадах райдержадміністрації, внесення пропозицій стосовно порядку денного цих засідань.
3. Підготовки та участі у розгляді питань на нарадах і засіданнях колегії райдержадміністрації, відповідних колегіальних органів, що утворюється райдержадміністрацією.
4. Підготовка питань до розгляду на колегіях облдержадміністрації.
Забезпечують відповідно до розподілу функціональних повноважень взаємодію з облдержадміністрацією у процесі підготовки, прийняття і реалізації законодавчих та інших нормативно-правових актів, а також у процесі поточної діяльності райдержадміністрації.
За дорученням голови райдержадміністрації представляють райдержадміністрацію у відносинах з іншими органами та організаціями в районі і за його межами, ведуть переговори і підписують в установленому порядку договори і контракти в межах наданих повноважень.
Здійснюють керівництво відповідними колегіальними органами (комісіями, радами, тощо).
В установленому порядку здійснюють особистий прийом громадян та забезпечують розгляд їх звернень.
Вносять голові райдержадміністрації пропозиції щодо призначення на посади та звільнення з посад керівників структурних підрозділів райдержадміністрації (зі статусом юридичних осіб публічного права), а також пропозиції щодо заохочення або притягнення їх до дисциплінарної відповідальності.
За рішення голови райдержадміністрації, а також при прийнятті нових нормативно-правових актів, здійснюють інші функції і повноваження.
Таким чином, перший заступник голови Новомосковської районної державної адміністрації згідно Розподілу функціональних повноважень керівництва Новомосковської районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням Р№106/0/328 - 23, не визначений матеріально - відповідальним за збереження майна Новомосковської районної державної адміністрації.
Так, відповідно до пункту 2 Порядку проведення службового розслідування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №246 від 07.03.2023 року може бути проведено службове розслідування в разі:
невиконання або неналежного виконання особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чи особою, яка для цілей Закону прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, а також недодержання вимог законодавства;
внесення подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) з метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконанню вимог Закону в інший спосіб;
вимоги особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чи особи, яка для цілей Закону прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щодо зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри.
При цьому, враховуючи те, що посада на якій перебуває позивач, а саме - перший заступник голови Новомосковської районної державної адміністрації не визначений матеріально відповідальною за збереження майна, про що відповідачем не надано відповідних доказів, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави і для призначення службового розслідування щодо позивача.
Крім того, відповідно до пункту 12 Порядку проведення службового розслідування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №246 від 07.03.2023 року за результатами службового розслідування комісія з проведення службового розслідування складає акт, у якому зазначаються:
факти, які стали підставою для проведення службового розслідування, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), найменування посади, строк перебування на займаній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування (якщо службове розслідування проводилося стосовно особи);
заяви, клопотання, пояснення щодо предмета службового розслідування;
висновки службового розслідування, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, причини та умови, що призвели до порушення, заходи, вжиті або запропоновані до його усунення, чи обставини, що знімають з особи, стосовно якої проведено службове розслідування, безпідставні звинувачення або підозру;
обґрунтовані пропозиції про усунення виявлених порушень та притягнення (за наявності підстав) винних осіб до відповідальності згідно із законом.
У разі наявності обґрунтованих пропозицій про притягнення особи, стосовно якої проведено службове розслідування, до відповідальності комісія з проведення службового розслідування пропонує вид дисциплінарного стягнення, передбаченого законом.
Під час визначення виду дисциплінарного стягнення комісія з проведення службового розслідування повинна враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку та заподіяну шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу особи, стосовно якої проведено службове розслідування.
У разі виявлення ознак кримінального або адміністративного правопорушення комісія з проведення службового розслідування подає суб`єкту призначення або керівнику органу пропозицію про надіслання акта службового розслідування до відповідних органів досудового розслідування або органів, уповноважені особи яких мають право складати протоколи про адміністративне правопорушення.
Члени комісії з проведення службового розслідування мають право викласти письмово свою окрему думку, яка додається до акта.
Так, зі змісту акту службового розслідування вбачається, що комісією з проведення службового розслідування не було вчинено жодних дій, щодо встановлення матеріально відповідальної особи, а лише містить посилання на службову записку та договір про повну матеріальну відповідальність від 29.04.2021 року.
а) дбайливо ставитися до переданих йому на збереження або з іншою метою матеріальних цінностей підприємства і вживати заходів для попередження збитків;
б) своєчасно повідомляти керівництво установи про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей;
в) вести облік, складати й передавати у визначеному порядку товарно-грошові та інші звіти про рух та рештки ввірених йому матеріальних цінностей;
г) брати участь в інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей,
УСТАНОВА зобов`язується:
а) створювати працівникові умови, необхідні для нормальної праці та забезпечення повного збереження ввірених йому матеріальних цінностей;
б) знайомити працівника з чинним законодавством щодо матеріальної відповідальності працівників за збитки, нанесені підприємству, установі, організації, а також із чинними інструкціями, нормативами та правилами збереження, приймання, обробки, продажу (збуту), перевезення або застосування у процесі виробництва переданих йому матеріальних цінностей;
в) проводити в установленому порядку інвентаризацію матеріальних цінностей.
Відповідно до пункту 3 вказаного договору у випадку незабезпечення з вини ПРАЦІВНИКА збереження ввірених йому матеріальних цінностей, визначення розмірів збитків, завданих установі, та їх відшкодування відбувається у відповідності до чинного законодавства.
При цьому, з вказаного договору не вбачається за які саме предмети несе відповідальність позивач, акту прийому-передачі матеріальних цінностей відповідачем до суду не надано.
Згідно вищевказаного договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність зазначено, що він складений щодо матеріальних цінностей, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , при цьому зі службової записки щодо попередніх результатів проведення інвентаризації у відокремленому підрозділі Новомосковської райдержадміністрації, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , про вказану адресу також вказано і в акті службового розслідування.
Таким чином, адреса місцезнаходження матеріальних цінностей зазначена в договорі про повну індивідуальну матеріальну відповідальність відрізняється від адреси місцезнаходження матеріальних цінностей відносно яких проводилась суцільна річна інвентаризація, жодних належних і достатніх доказів передачі вказаних матеріальних цінностей позивачу відповідачем не надано, так як і не надано доказів передачі таких цінностей саме за адресою: АДРЕСА_2 , а надані відповідачем договори оренди нерухомого майна та копії інвентаризаційних описів необоротних активів, не підтверджують передачу позивачу матеріальних цінностей саме за вказаною адресою.
Крім того, відповідно до пункту 1 частини першої статті 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.
Відповідно до статті 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (пункт перший статті 134 КЗпП України), суд зобов`язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі статтею 135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір, та чи був він укладений.
При відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладена лише обмежена матеріальна відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди.
Перелік вказаних посад і робіт, а також типовий договір про повну матеріальну відповідальність має бути затверджений в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Проте чинною наразі є постанова Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 28 грудня 1977 року № 447/24. Зазначеною постановою затверджено Перелік посад і робіт, що заміщаються чи виконуються працівниками, з якими підприємством, установою чи організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм на зберігання, продаж (відпуск), перевезення або застосування у процесі виробництва.
Договір про повну матеріальну відповідальність можна укладати у письмовій форму тільки з працівниками визначених категорій. Договір про повну матеріальну відповідальність, укладений з особами, які не включені до Переліку категорій працівників, з котрими можна такі договори укладати, є недійсним.
Сам по собі факт укладання з працівником договору про повну матеріальну відповідальність не є підставою для покладання матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди за пунктом 1 частини першої статті 134 КЗпП України.
Аналогічна правова позиція викладена у правовому висновку Верховного Суду України у справі № 6-16цс12 від 25 квітня 2012 року, за яким договори про повну матеріальну відповідальність з працівниками, чиї посади (виконувана робота) в переліку посад і робіт, які заміщаються або виконуються робітниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для збереження, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва, не вказані, юридичної сили не мають і не можуть бути підставою для матеріальної відповідальності у повному розмірі заподіяної з їх вини шкоди, підстав відступати від яких касаційний суд не встановив.
Статтею 139 КЗпП України визначено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:
Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.
Частиною 1 статті 147-1 КЗпП України визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.
Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці (ч.1 ст.148 КЗпП України).
Статтею 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.
За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Отже, в разі виявлення порушення працівником трудової дисципліни керівник, з урахуванням тяжкості вчиненого проступку, заподіяної ним шкоди, обставин, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника, оголошує наказом (розпорядженням) стягнення.
Таким чином, за порушення трудової дисципліни, в тому числі за неналежне виконання посадових обов`язків, посадова особа органу місцевого самоврядування може бути притягнута до дисциплінарної відповідальності із застосуванням одного з видів стягнення.
При цьому, факт протиправної винної дії або бездіяльності такої посадової особи, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених законодавством, повинен бути підтверджений достатніми матеріалами.
Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що відповідачем не надано доказів того, що позивач відноситься до категорії працівників, з якими укладається договір про повну матеріальну відповідальність, та якому були передані відповідні матеріальні цінності, у зв`язку з чим у відповідача були відсутні підстави для проведення службового розслідування та як наслідок притягнення позивача до відповідальності, суд дійшов висновку, що спірне розпорядження начальника районної військової адміністрації Новомосковської районної військової адміністрації №84-к від 09.11.2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення «Бендерський проти України», судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.
Вказані вимоги зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для позивача негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішен
Таким чином, суд не надає оцінку іншим доводам сторін, які досліджені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки встановлені та підтверджені матеріалами справи порушення відповідачем процедури винесення оскаржуваного розпорядження, є достатньою підставою для його скасування.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду та заяви про забезпечення позову в сумі 1878,90 грн., що документально підтверджується квитанціями №6 від 01.12.2023 року та №5 від 01.12.2023 року.
З урахуванням положень статті 139 КАС України та відповідно до задоволених вимог, судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду підлягає стягненню в розмірі 1878,90 грн., за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 139, 243-246,257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Визнати протиправним та скасувати розпорядження начальника районної військової адміністрації Новомосковської районної військової адміністрації №84-к від 09.11.2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ».
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1878,90 грн. (одна тисяча вісімсот сімдесят вісім гривень дев`яносто копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Новомосковської районної військової адміністрації.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв