Справа № 420/29289/23
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючої судді Бойко О.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Одеської митниці (як відокремленого підрозділу Державної митної служби України) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000566/2 від 01.09.2023, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2023/001147 від 01.09.2023, вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява позивача, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , до відповідача, Одеської митниці (як відокремленого підрозділу Державної митної служби України), в якій позивач просить:

(1) Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000566/2 від 01.09.2023.

(2). Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) за № UA500500/2023/001147 від 01.09.2023.

ІІ. Аргументи сторін.

(а) Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Позивач звертає увагу, що надані ним до митного органу документи кореспондувались між собою та містили чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товари та їх ціну, а отже у сукупності всі відомості, які підтверджували числові значення митної вартості (її складових) та не давали підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

При цьому, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів відповідач не навів існування обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості, не зазначив причин, через які не міг бути застосований метод визначення митної товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) (перший метод). На думку позивача, у відповідача не було підстав, передбачених нормою частини 3 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2021 № 4494-VI, для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а також причин для коригування митної вартості та для відмови у митному оформленні товарів.

Позивач також звернув увагу, що приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів за шостим (резервним) методом, відповідач не вказав, яким чином митна вартість товарів була визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, та не навів жодних розрахунків, за якими митним органом було визначено таку вартість товарів. Крім того, у вказаному рішенні відповідач не навів пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії подібних (аналогічних) товарів, комерційних умов тощо та не зазначив докладну інформація і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів (тобто не наведене обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування).

Крім того, відповідач не врахував того, що відомості, які містяться в ЄAIC, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень, та жодним чином не можуть слугувати визначальним фактором під час прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю схожих товарів, що митне оформлення яких здійснювалось у попередніх періодах, також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників ЄАІС Держмитслужби.

(б) Позиція відповідача

14.11.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник звертає увагу, що оскільки в документах, які надані позивачем до митного органу разом з митною декларацією (МД) № 23UA86U1 від 31.08.2023 містились розбіжності, та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

При цьому, представник митного органу наголошує, що у оскаржуваному рішенні наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цих рішеннях про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

Таким чином, відповідач під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товару UA500500/2023/000566/2 від 01.09.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2023/001147 від 01.09.2023 діяв у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушував права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

ІІІ. Процедура та рух справи

30.10.2023 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІV. Обставини справи, встановлені судом, та докази на їх підтвердження

20.04.2023 компанія «TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD. STI (продавець) та позивач (покупець), уклали контракт № TS-2004, відповідно до п.1.2 якого згідно чинного Контракту продавець продає, а покупець купляє товар (товари народного вжитку) згідно інвойсам до Контракту на кожну поставку.

У зв`язку з імпортуванням на митну територію України товару, а саме: « товар № 1: 1. Меблі з комбінованих матеріалів для столових та житлових кімнат, у розібраному стані для зручності транспортування: набори меблів стіл дсп, покритий загартованим склом, каркас метал/ДСП, ніжки метал, стільці: тканина, ніжки - металл: TABLE AND GOLD CHAIR (6) / Стіл та стільці ГОЛД (6 шт.) - 60 наборів. Торгівельна марка: немає даних. Країна виробництва: TR. Виробник: TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD.STI"; товар № 2: 1. Меблі дерев`яні для столових та житлових кімнат, у розібраному стані для зручності транспортування: - набори меблів стіл: стільниця ДСП, покрита загартованим склом, ніжки - метал, стільці: штучна шкіра, ніжки - метал: - TABLE AND MERCAN CHAIR (4) / Стіл та стільці МЕРКАН (4 шт.) - 60 наборів. - стіл: стільниця ДСП, покрита загартованим склом, ніжки - метал: - TABLE / Стіл - 160 шт. Торгівельна марка: немає даних. Країна виробництва: TR. Виробник: TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD.STI"; товар № 3: 1. Скло безпечне, включаючи скло зміцнене (загартоване) або багатошарове: - GLASS / Скло для столешні столів, розміром 70*110см, складається с 3-х частин - 20 наб. (15,4м2). Торгівельна марка: немає даних. Країна виробництва: TR. Виробник: TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD.STI"» позивач подав до відповідача митну декларацію (МД) № 23UA86U1 від 31.08.2023.

Позивач до митного оформлення разом із вказаною митною декларацією подав наступні документи:

пакувальний лист б/н від 24.08.2023, рахунок-проформу (proforma invoice) № 2 від 31.07.2023, комерційний інвойс (commercial invoice), (рахунок-фактуру) № TAS250 від 24.08.2023, автотранспортну накладну (CMR) б/н від 24.08.2023, сертифікат про походження товару (certificate of origin) № Z0675415 від 24.08.2023, банківський платіжний документ, що стосується товару № NJBKLN8LO7V629Н від 21.08.2023, рахунок на оплату ПП "Карго Суппорт" № 149 від 29.08.2023 (рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги), довідку ПП "Карго Суппорт" про транспортні витрати б/н від 28.08.2023 (документ, що підтверджує вартість перевезення товару), рахунок-фактуру ТОВ "Логістик Іншуренс Онлайн" № TRS 25711/2 від 23.08.2023 (документ, що підтверджує вартість страхування), прайс-лист виробника товарів TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD.STI № 310723/PR від 31.07.2023, сертифікат № 2 від 23.08.2023 до договору добровільного страхування вантажів № TRS 25711 від 16.05.2023, контракт № TS-2004 від 20.04.2023, додаткову угоду № 1 від 27.04.2023 до контракту № TS-2004 від 20.04.2023, договір добровільного страхування вантажів № TRS 25711 від 16.05.2023, договір міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом № 1508 від 15.08.2023, договір (контракт) про перевезення № від 01.08.2023, агентський договір № 1 від 15.01.2020, копію митної декларації країни відправлення № 23060600EX00029642 від 24.08.2023.

01.09.2023 відповідав виніс рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000566/2, у п.33 якого зазначено:

1) відповідно до пп.в) п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України (далі - МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.5.3 додаткової угоди № 1 від 27.04.2023 до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 20.04.2023 № TS-2004 вартість пакування входить у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані щодо згаданої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. Копія митної декларації країни відправлення від 24.08.2023 № 23060600ЕХ00029642 містить посилання на Е-Fatura V2010/1, V2010/2 від 24.08.2023, які до митного оформлення не надавались. Поданий до митного оформлення документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 28.08.2023 № б/н не містить інформації щодо умов поставки товару;

3) з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості митного оформлення даним СЗЕД є більшим та становить: по товару № 1 4,42 дол. США/кг (МД від 31.08.2022 № UA400040/2023/029051), ніж заявлено декларантом 1,8499 дол. США/кг; по товару № 2 4,42 дол. США/кг (UA500080/2023/004745 від 21.06.2023), ніж заявлено декларантом 1,6938 дол. США/кг; по товару № 3 2,70 дол. США/кг (UA400040/2023/026225 від 07.08.2023), ніж заявлено декларантом 1,2556 дол. США/кг.

Також відповідач склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2023/001147.

V. Джерела права та висновки суду

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

У відповідності до частини 3 статті 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

Згідно з частиною 1 статтею 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частиною 2 встановлений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-3 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують Митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, Митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Суд наголошує, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 05.03.2019 по справі №815/5791/17.

Із матеріалів справи суд встановив, що з метою підтвердження заявленої митної вартості товарів позивач подав до відповідача повний пакет документів для підтвердження визначеної ним митної вартості товару, передбачений статтею 53 Митного кодексу України.

Відповідач в оскаржуваному рішенні зазначив, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Проте суд критично оцінює зазначені висновки відповідача з огляду на таке.

Так, щодо посилань у спірному рішенні на те, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, суд встановив наступне.

Суд встановив, що відповідно до пункті 6.2 контракту № TS-2004 від 20.04.2023 умови поставки згідно цього Контракту обмовляються сторонами для кожної окремої поставки в інвойсі до Контракту згідно з правилами Інкотермс 2010.

27.04.2023 між компанією TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD, STI, Туреччина (продавець) та позивачем (покупець) укладена додаткова угода № 1 до контракту № TS-2004 від 20.04.2023, згідно з пунктом 1 якої підпункт 5.3 пункту 5 "Пакування й супровідні документи" контракту № TS-2004 від 20.04.2023 викладений в наступній редакції: "5.3 Вартість пакування входить у вартість Товару. Під пакуванням Сторони розуміють стандартне заводське пакування, що придатне для вантажно-розвантажувальних робіт та транспортування автомобільним чи морським транспортом".

В комерційному інвойсі (commercial invoice) No TAS250 від 24.08.2023 наведені умови поставки товарів - EXW KAYSERI.

В статті А.9 "Перевірка, упаковка, маркування" розділу А "Обов`язки продавця" умов поставки EXW Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2010) зазначено: "Продавець зобов`язаний нести всі витрати, пов`язані з перевіркою товару (перевірка якості, вимірювання, зважування, підрахунок), необхідними для поставки товару у відповідності зі статте А.4. Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі звичайно прийнято відвантажувати вказаний в договорі товар без упаковки. Продавець може здійснити пакування товару таким чином як це необхідно для його перевезення, якщо тільки покупець до укладення договору купівлі-продажу не повідомить продавця про специфічні вимоги до пакування. Маркування упакованого товару повинно бути здійснено належним чином"

Отже, в даному випадку, у зв`язку із застосуванням умов поставки товарів EXW KAYSERI, продавець (компанія TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD, STI, Туреччина) зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД 37. процедура митної декларації має бути зазначено ZZ32, в той час як у вказаній графі митної декларації поданої Декларант зазначає ZZ00 (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

З поданих до митного оформлення документів суд встановив відсутність додаткових витрат на упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із упакуванням, а відтак витрати на пакування не є складовими митної вартості та не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.

При цьому, відповідач не довів понесення позивачем додаткових витрат на упаковку товару, а відтак і включення цих витрат до митної вартості.

Таким чином в даному випадку вартість пакування не є витратами, які понесені покупцем, у зв`язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару.

Аналогічна правова позиція була висловлена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.01.2019 року у справі №815/6794/17 і в постанові Верховного Суду від 18.12.2019 року (справа №160/8775/18).

Щодо посилань в оскаржуваному рішенні, що копія митної декларації країни відправлення від 24.08.2023 № 23060600ЕХ00029642 містить посилання на Е-Fatura V2010/1, V2010/2 від 24.08.2023, які до митного оформлення не надавались, суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу, що в Турецькій Республіці застосовується електронний документообіг зовнішньоекономічної діяльності. TPS означає "TEК PENCERE SISTEM", що перекладається з турецької мови як "система єдиного вікна", "E-Fatura" перекладається з турецької мови як "електронний рахунок".

Відповідно до законодавства Турецької Республіки під час завантаження рахунків-фактур (інвойсів) в систему електронного документообігу створюється 23-х значний реферативний номер для цих рахунків-фактур (інвойсів); фірма-експортер повідомляє цей 23-х значний реферативний номер в митні органи Туреччини через систему єдиного вікна; вищезазначений реферативний номер рахунків-фактур (інвойсів) вноситься до митної декларації Туреччини.

Отже, зазначений в графі 44 копії митної декларації країни відправлення № 23060600EX00029642 від 24.08.2023 (Туреччина) #24-08-23-E-Fatura V 010 - це номер, який наданий інвойсу (invoice) № TAS250 від 24.08.2023 під час його завантаження в систему електронного документообігу зовнішньоекономічної діяльності Туреччини.

При цьому, суд погоджується з доводами представника позивача, що ненадання декларантом для підтвердження митної вартості товарів документів, які не передбачені законодавством України, не може бути підставою для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, а також причин для коригування митної вартості та для відмови у митному оформленні товарів.

Щодо посилань в оскаржуваному рішенні, що поданий до митного оформлення документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 28.08.2023 № б/н не містить інформації щодо умов поставки товару, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що відповідно до п.6.2 Контракту № TS-2004 від 20.04.2023, умови поставки згідно цього Контракту обумовлюються сторонами для кожної окремої поставки в інвойсі до Контракту згідно з правилами Інкотермс 2010. В комерційному інвойсі № TAS250 від 24.08.2023 наведені умови поставки товарів EXW KAYSERI.

У зв`язку із застосуванням відповідно до комерційного інвойсу (invoice) № TAS250 від 24.08.2023 умов поставки товарів EXW KAYSERI, Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2010), 15.08.2023 між позивачем (замовник) та ПП "КАРГО СУППОРТ" (експедитор) укладений договір міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом № 1508, пунктом 1.1 якого передбачено, що предметом цього договору є взаємовідносини сторін, пов`язані з перевезенням вантажів у міжнародному сполученні, відповідно до Цивільного кодексу України, Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів (КДПВ), Конвенції про міжнародні дорожні перевезення (МДГ) та ін. міжнародних актів, ратифікованих Верховною Радою України, ін. державними органами.

На виконання умов договору міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом № 1508 від 15.08.2023 ПП "КАРГО СУПОРТ" був складений рахунок на оплату № 149 від 29.08.2023, згідно з яким навантажувально-розвантажувальні роботи і транспортні витрати за маршрутом KAYSERI - п/п Рені, номера авто 31AEH827 / 31R4528 складають 105 125,00 грн., транспортні витрати за маршрутом п/т Рені - м. Одеса, номера авто 31 АЕН827/ 31R4528 складають 19 875,00 грн.

Також 29.08.2023 представник замовника та представник виконавця ПП "КАРГО СУППОРТ" на підставі договору міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом № 1508 від 15.08.2023 склади акт надання послуг № 149 від 29.08.2023 відповідно до якого виконавцем були виконані наступні роботи (надані такі послуги): навантажувально-розвантажувальні роботи і транспортні витрати за маршрутом KAYSERI - п/п Peні, номера авто 31АЕН827 / 31R4528 вартість яких складає 105 125,00 грн., транспортні витрати за маршрутом п/п Рені - м. Одеса, номера авто 31АЕН827 / 31R4528 вартість яких складає 19 875,00 грн.

Відповідно до довідки про транспортні витрати ПП "КАРГО СУППОРТ" б/н від 28.08.2023 навантажувально-розвантажувальні роботи в м. Кайсері та транспортні витрати на перевезення вантажу за маршрутом Кайсері, Туреччина - погран. перехід Рені, Одеська область в автомобілі 31AEH827 / 31R4528 складають 105 125,00 грн.

Витрати на навантажувально-розвантажувальні роботи в м. Кайсері та транспортні витрати на перевезення вантажу за маршрутом Кайсері, Туреччина - п/п Рені, Одеська область, Україна були включені у митну вартість товару, що підтверджується відомостями, зазначеними у графі 17 "Заявлені декларантом складові митної вартості" рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000566/2 від 01.09.2023.

У автотранспортній накладній (CMR) б/н від 24.08.2023 міститься про інформація про Продавця (компанію TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD, STI, Туреччина), про покупця (позивача), місце завантаження товарів - KAYSERI, Туреччина, місце розвантаження товарів - Одеса, Україна, про номер комерційного інвойсу (invoice) № TAS250 від 24.08.2023, про номер транспортного засобу - 31 EH827 / 31R4528.

В рахунку на оплату № 149 від 29.08.2023 вказаний номер транспортного засобу 31AEH827 / 31R4528.

В довідці про транспортні витрати ПП "КАРГО СУПОРТ" б/н від 28.08.2023 вказаний номер автомобіля 31AEH827 / 31R4528.

В графах 18, 21 митної декларації № 23UA86U1 від 31.08.2023 вказаний номер транспортного засобу - 31 ЕН827 / 314528, в графі 44 митної декларації № 23UA86U1 від 31.08.2023 вказаний номер комерційного інвойсу (invoice) № TAS250 від 24.08.2023.

Наявність у довідці про транспортні витрати ПП "КАРГО СУППОРТ" б/н від 28.08.2023 номеру транспортного засобу 31ДЕН827 / 31R4528, у якому перевозились товари, дозволяє співвіднести інформацію, зазначену в довідці про транспортні витрати ПП «КАРГО СУППОРТ» б/н від 28.08.2023, з інформацією, наявною в інших документах, поданих під час митного оформлення та, як наслідок, віднести вказану довідку до даної поставки як документ, що підтверджує вартість транспортних витрат.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, що відсутність у наданій до митного оформлення довідці про транспорті витрати ПП «КАРГО СУППОРТ» б/н від 28.08.2023 інформації щодо умов поставки товару не свідчить про наявність розбіжностей у документах, поданих декларантом для підтвердження митної вартості товарів.

Щодо посилань в оскаржуваному рішенні, що джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару, суд зазначає наступне.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації баз даних, зокрема, АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС Держмитслужби України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Наведена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду в аналогічних (подібних) правовідносинах, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30.06.2022 у справі № 280/1824/19, від 25 листопада 2020 року у справі № 1.380.2019.001657, від 19.02.2019 у справі № 805/2713/16-а та від 08.02.2019 року у справі № 825/648/17 тощо.

При цьому, торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Суд звертає увагу, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованих позивачем товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України та наказу Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору», рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 808/9123/15.

Таким чином, дослідивши надані позивачем для митного оформлення документи, копії яких містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позивач надав усі документи, необхідні для визначення митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість та її складові частини.

У свою чергу, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами обставин надання неповних відомостей, а також існування розбіжностей, неточностей, які б впливали на рівень митної вартості товарів, ознак підробки цих документів або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

VI. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у сумі 5038,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 61 від 20.10.2023.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 5038,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,77,139, 244-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000566/2 від 01.09.2023.

3.Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) за № UA500500/2023/001147 від 01.09.2023.

4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 5038 (п`ять тисяч тридцять вісім) грн. 40 коп.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Одеська митниця (відокремлений підрозділ Державної митної служби України), адреса: 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд.21 А, код ЄДРПОУ ВП 44005631.

Суддя Оксана БОЙКО