Справа № 420/22539/23
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Василяки Д.К.,

за участі секретаря судового засідання Рудого В.А.,

представника позивача Щербини О.Л.,

представника відповідача Костилєвої А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» до Одеської митниці в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати прийняте Одеською митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 30.06.2023 року № UA500080/2023/000086/2;

визнати протиправною та скасувати оформлену Одеською митницею картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів. транспортних засобів комерційного призначення від 30.06.2023 року №UA №500080/2023/000636;

визнати протиправною та скасувати оформлену Одеською митницею картку відмови прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів. транспортних засобів комерційного призначення від 01.07.2023 року №UA №500080/2023/000640.

В обґрунтування позовних вимог та відповіді на відзив зазначено, що 29.06.2023 року позивачем Одеській митниці з метою випуску придбаного мінерального добрива у вільний обіг була подана електронна митна декларація ІМ 40 ДЕ №23UA14U2.

Митна вартість заявленого до митного оформлення за даною митною декларацією товару була визначена ТОВ «ТерраТарса Україна» на рівні 758257,24 грн. за методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) згідно статті 58 Митного кодексу України, в тому числі складові митної вартості, передбачені пунктами 5 та 6 частини десятої вказаної статті МК України 64916, 58 грн., згідно довідки експедитора про транспортні витрати від 23.06.2023 року № 977 та рахунку експедитора на оплату від 23.06.2023 року № 237.

До вказаної митної декларації позивачем були додані копії таких документів: пакувального листа від 13.04.2023 року, інвойс від 13.04.2023 року №Р2023162, коносамента від 21.04.2023 року №226430792, міжнародної товарно - транспортної накладної (CMR) від 23.06.2023 року №8329, сертифіката про походження товару від 24.04.2023 року №ЕА23ВА02657, свіфт виписки від 27.04.2023 року, рахунку експедитора на оплату від 23.06.2023 року №237, довідки експедитора про транспортні витрати від 23.06.2023 року №977, страхового поліса від 20.04.2023 року №0212MQM000905, контракту № SOP2023CIF, додатка до контракту №SOP2023CIF від 30.03.2023 року № 4, договору транспортного експедирування від 08.11.2022 року №SL000008/1122, листа ТОВ «ТерраТарса Україна» від 24.06.2023 року № 2406/23 1, сертифіката аналізу від 13.04.2023 року, доручення ТОВ «ТерраТарса Україна» від 29.06.2023 року №2906/23 2Т та митної декларації країни відправлення від 13.04.2023 року.

Також, позивачем разом з вказаною митною декларацією відповідачу була подана декларація митної вартості від 29.06.2023 року.

За результатами розгляду вказаної митної декларації та доданих до неї документів. відповідач дійшов висновку про наявність в таких документах розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості заявленого до митного оформлення товару.

На підставі такого висновку, Митним органом було надіслано ТОВ «Терра Тарса Україна» письмову вимогу про надання для підтвердження заявленої митної вартості додаткових документів, а саме: виписки з бухгалтерської документації; каталогів, прайс- листів виробника товару: висновків про якісні та вартісні характеристики товарів. підготовлених спеціалізованими експертними організаціями.

За результатами розгляду даної письмової вимоги відповідача, позивачем 30.06.2023 року митному органу були надані копії наступних документів: проформи інвойса від 29.03.2023 року №Р2023162, заявки на надання транспортно-експедиторських послуг від 18.05.2023 року №977, листування позивача з компанією «SESODA CORPORATION», прас- листа компанії «SESODA CORPORATION» від 24.03.2023 року, листа ТОВ «ТерраТарса Україна» від 26.06.2023 року № 2606-1, оборотно-сальдової відомості по взаєморозрахункам ТОВ «ТерраТарса Україна» з компанією «SESODA CORPORATION» від 30.06.2023 року, листа ТОВ «ТерраТарса Україна» від 30.06.2023 року № 3006-1, витягу з договору транспортного перевезення від 01.09.2022 року №0109/2022 між перевізником та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙТ ТРАНС» та договору перевезення вантажу автомобільним транспортом від 22.06.2023 року № 22062023-ВЛ між експедитором та перевізником.

30.06.2023 року Митним органом було прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA500080/2023/000086/2 щодо заявленого ТОВ «ТерраТарса Україна» до митного оформлення мінерального добрива.

Митна вартість даного мінерального добрива (без витрат на його транспортування до порту та витрат на навантаження, вивантаження та обробку, пов`язаних з його транспортуванням до порту) була визначена відповідачем на рівні 28999, 11 доларів США.

Визначення митної вартості було проведене Митним органом за другорядним методом, а саме за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Позивач не погоджується із зазначеними у рішенні доводами митного органу та стверджує, що подані ним документи містять достатньо відомостей, що визначають та підтверджують митну вартість товару.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та заперечення в яких зазначено, що на виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-І, під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача, та перевірки документів, поданих до митниці декларантом разом 3 митною декларацією (МД) № 23UA14U2 від 29.06.2023 року для підтвердження митної вартості товарів, було встановлено, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, про що повідомлено декларанту та обгрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості № UA500080/2023/000086/2 від 30.06.2023 року.

Відповідач вважає, що надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-І, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

Декларантом не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, розбіжності не спростовано.

Відповідач зазначає, що у відповідності до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-І Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500080/2023/000086/2 від 30.06.2023 року.

Таким чином, Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товару № UA500080/2023/000086/2 від 30.06.2023 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500080/2023/000636 від 30.06.2023 року та № UA500080/2023/000640 від 01.07.2023 року діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна».

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України.

Ухвалою суду від 28.09.2023 року призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 26.10.2023 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено для розгляду по суті на 16.11.2023 року.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд встановив наступне: 30.03.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Терра Гарса Україна», в якості покупця, та резидентом провінції Тайвань Китайської Народної Республіки, компанією «SESODA CORPORATION», в якості продавця, був укладений зовнішньоекономічний контракт № SOP2023CIF.

Відповідно до умов укладеного контракту, його сторони узгодили купівлю продаж мінеральних добрив в асортименті, кількості та за ціною, визначеними у додатках до такого контракту (пункти 1.1.3.1).

Додатками № 1. 2. 3 та 4 від 30.03.2023 року до контракту № SOP2023CIF TOB «Терра Тарса Україна» і компанія «SESODA CORPORATION» узгодили поставку 96 тонн мінерального добрива сульфат калію за ціною 790 доларів США за 1 тонну на умовах CIF Констанца, Румунія (згідно Інкотермс 2020) до 20.05.2023 року, чотирма рівними партіями по 24 тонни та ціною 18 960 доларів США кожна на загальну суму 75 840 доларів США.

Зазначені обставини підтверджуються змістом контракту № SOP2023CIF та вказаних додатків до нього.

21.04.2023 року на виконання зобов`язань за контрактом № SOP2023CIF та додатка до нього від 30.03.2023 року № 4, компанія «SESODA CORPORATION» поставила на адресу ТОВ «ТерраТарса Україна» мінеральне добриво сульфат калію в кількості 24 тонн, що підтверджується коносаментом від 21.04.2023 року № 226430792.

З метою доставки придбаного мінерального добрива на митну територію України. ТОВ «ТерраТарса Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЙФЛОДЖИК ФРЕЙТ ЕЙДЖЕНСІ» була узгоджена заявка на надання транспортно- експедиторських послуг по організації перевезення вказаного мінерального добрива за маршрутом Констанца (Румунія) - Чорноморськ (Україна) морським та автомобільним транспортом, згідно договору транспортного експедирування від 08.11.2022 року № SL000008/1122 та заявкою на надання транспортно-експедиторських послуг за вказаним договором від 18.05.2023 року № 977.

На виконання вказаного договору експедитором був укладений договір перевезення вантажу автомобільним транспортом від 22.06.2023 року № 22062023 - ВЛ з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЙН ЛОГІСТИКС», яке відповідно до пункту 4.1.3 вказаного договору мало право залучати до виконання своїх обов`язків за цим договором інші підприємства, установи, організації та осіб, залишаючись відповідальним за їх дії, як за власні.

Перевізником був укладений договір транспортного перевезення від 01.09.2022 року № 0109/2022, Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙТ ТРАНС», яке і здійснило перевезення автомобільним транспортом придбаного позивачем мінерального добрива до місця його митного оформлення у вільний обіг.

Наведені обставини підтверджуються договором від 22.06.2023 року №22062023 ВЛ, витягом з вказаного договору від 01.09.2022 року №0109/2022, міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) від 23.06.2023 року № 8329, рахунком експедитора на оплату від 23.06.2023 року № 237 та довідкою експедитора про транспортні витрати від 23.06.2023 року № 977.

На підставі інвойса від 13.04.2023 року № Р2023162, який був виставлений компанією «SESODA CORPORATION», позивачем була оплачена вся вартість мінерального добрива в сумі 18 960 доларів США, яке було поставлено на підставі додатка від 30.03.2023 року № 4 до контракту № SOP2023CIF, що підтверджується інвойсом, а також платіжною інструкцією в іноземній валюті від 26.04.2023 року № 238 та свіфт- випискою від 27.04.2023 року.

29.06.2023 року позивачем Одеській митниці з метою випуску придбаного мінерального добрива у вільний обіг була подана електронна митна декларація ІМ 40 ДЕ № 23UA14U2.

Митна вартість заявленого до митного оформлення за даною митною декларацією товару була визначена ТОВ «Терра Тарса Україна» на рівні 758 257, 24 грн. за методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) згідно статті 58 Митного кодексу України, в тому числі складові митної вартості, передбачені пунктами 5 та 6 частини десятої вказаної статті МК України 64 916,58 грн., згідно довідки експедитора про транспортні витрати від 23.06.2023 року № 977 та рахунку експедитора на оплату від 23.06.2023 року № 237.

До вказаної митної декларації позивачем були додані копії таких документів: пакувального листа від 13.04.2023 року, інвойса від 13.04.2023 року № Р2023162, коносамента від 21.04.2023 року № 226430792. міжнародної товарно - транспортної накладної (CMR) від 23.06.2023 року № 8329. сертифіката про походження товару від 24.04.2023 року № EA23BA02657, свіфт виписки від 27.04.2023 року, рахунку експедитора на оплату від 23.06.2023 року № 237, довідки експедитора про транспортні витрати від 23.06.2023 року № 977, страхового поліса від 20.04.2023 року № 0212MQM000905, контракту № SOP2023CIF, додатка до контракту № SOP2023CIF від 30.03.2023 року № 4. договору транспортного експедирування від 08.11.2022 року № SL000008/1122, листа ТОВ «ТерраТарса Україна» від 24.06.2023 року № 2406/23 1. сертифіката аналізу від 13.04.2023 року, доручення ТОВ «ТерраТарса Україна» від 29.06.2023 року № 2906/23 - 2Т та митної декларації країни відправлення від 13.04.2023 року.

Також, позивачем разом з вказаною митною декларацією відповідачу була подана декларація митної вартості від 29.06.2023 року.

На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-І під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) №23UA14U2 від 29.06.2023 року було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обгрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500080/2023/000086/2 від 30.06.2023 року, а саме: графи 22 та 23 ЦМР заповнені неналежним чином (відсутні підписи відправника та перевізника, у гр.22 також відсутня печатка); у наданому до митного оформлення платіжному дорученні на оплату товару у розділі «призначення платежу» міститься загальне посилання на контракт, сума оплати не відповідає сумі інвойсу; відповідно ідентифікувати платіж із конкретною поставкою неможливо до митного оформлення надано договір на транспортне обслуговування та рахунок на оплату перевезення із ТОВ «Сейфлоджистик Фрейт Ейдженсі», тоді як у ЦМР зазначена фірма - перевізник Вейн Логістикс, документи що висвітлюють договірні відносини між цими підприємствами відсутні; у п.1.3 договору транспортного експедирування зазначено, що послуги надаються на підставі Заявки, Заявка до митного оформлення не подана.

На підставі ч.3 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) каталоги, специфікації виробника товару; 4) копію митної декларації країни відправлення; 5) висновки про якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини

За результатами розгляду даної письмової вимоги відповідача, позивачем 30.06.2023 року Митному органу були надані копії наступних документів: проформи - інвойса від 29.03.2023 року № PS2023162, заявки на надання транспортно-експедиторських послуг від 18.05.2023 року № 977, листування позивача з компанією «SESODA CORPORATION», прайс листа компанії «SESODA CORPORATION» від 24.03.2023 року, листа ТОВ «Терра Тарса Україна» від 26.06.2023 року № 2606-1, оборотно - сальдової відомості по взаєморозрахункам ТОВ «ТерраТарса Україна» з компанією «SESODA CORPORATION» від 30.06.2023 року, листа ТОВ «ТерраТарса Україна» від 30.06.2023 року № 3006 1, витягу з договору транспортного перевезення від 01.09.2022 року № 0109/2022 між перевізником та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙТ ТРАНС» та договору перевезення вантажу автомобільним транспортом від 22.06.2023 року № 22062023 ВЛ між експедитором та перевізником.

Розглянувши подані документи, Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА500080/2023/000086/2 від 30.06.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 30.06.2023 року №UA №500080/2023/000636 від 01.07.2023 року №UA №500080/2023/000640.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Таким чином, суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою..

За приписами частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Як встановлено частиною 1 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною 1 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 4 статті 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

У відповідності з частиною 5 статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною 6 статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини 1 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини 2 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Така правова позиція наведена, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 31.03.2015р. у справах № 21-127а15 та № 21-53а15 та у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 р. у справі № 803/407/16.

Опрацювавши надані позивачем документи, митний орган прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, застосувавши резервний метод визначення митної вартості.

Наявними у справі доказами підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню, поданих документів було достатньо для прийняття рішення на їх підставі, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за резервним методом визначення митної вартості та прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, зокрема: виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

Основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 12.03.2019 у справі № 803/3649/15.

Щодо зауважень митного органу до оформлення, суд зазначає, що наявність/відсутність окремих, необов`язкових реквізитів у не впливає на підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, оскільки недоліків щодо кількісних та якісних характеристик товару, вказаного у вантажній накладній, митним органом не виявлено. Більше того, автотранспортна накладна (CMR) не є обов`язковим чи додатковим документом, що підтверджує складові митної вартості товарів у розумінні ч. 2-3 ст. 53 МК України.

Із приводу аргументу митного органу, що «у наданому до митного оформлення платіжному дорученні на оплату товару у розділі «призначення платежу» міститься загальне посилання на контракт, сума оплати не відповідає сумі інвойсу, відповідно ідентифікувати платіж із конкретною поставкою неможливо», суд зазначає таке.

На підставі інвойса від 13.04.2023 року № Р2023162, який був виставлений компанією «SESODA CORPORATION», позивачем була оплачена вся вартість мінерального добрива в сумі 18 960 доларів США, яке було поставлено на підставі додатка від 30.03.2023 року № 4 до контракту № SOP2023CIF, що підтверджується інвойсом, а також платіжною інструкцією в іноземній валюті від 26.04.2023 року № 238 та свіфт- випискою від 27.04.2023 року.

Отже, позивач надав до митного оформлення достатньо документів, що підтверджують вартість товару та його оплату, а доводи митного органу про сумніви щодо умов оплати є безпідставними та не підтвердженими жодними належними та допустимими доказами.

Відносно висновків митного органу, що до митного оформлення надано договір на транспортне обслуговування та рахунок на оплату перевезення із ТОВ «Сейфлоджистик Фрейт Ейдженсі», тоді як у ЦМР зазначена фірма - перевізник Вейн Логістикс, документи що висвітлюють договірні відносини між цими підприємствами відсутні та у п.1.3 договору транспортного експедирування зазначено, що послуги надаються на підставі Заявки, Заявка до митного оформлення не подана, суд зазначає, що з метою доставки придбаного мінерального добрива на митну територію України ТОВ «ТерраТарса Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЙФЛОДЖИК ФРЕЙТ ЕЙДЖЕНСІ» була узгоджена заявка на надання транспортно- експедиторських послуг по організації перевезення вказаного мінерального добрива за маршрутом Констанца (Румунія) - Чорноморськ (Україна) морським та автомобільним транспортом, згідно договору транспортного експедирування від 08.11.2022 року № SL000008/1122 та заявкою на надання транспортно-експедиторських послуг за вказаним договором від 18.05.2023 року № 977.

На виконання вказаного договору експедитором був укладений договір перевезення вантажу автомобільним транспортом від 22.06.2023 року № 22062023 - ВЛ з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЙН ЛОГІСТИКС», яке відповідно до пункту 4.1.3 вказаного договору мало право залучати до виконання своїх обов`язків за цим договором інші підприємства, установи, організації та осіб, залишаючись відповідальним за їх дії, як за власні.

Перевізником був укладений договір транспортного перевезення від 01.09.2022 року № 0109/2022, Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙТ ТРАНС», яке і здійснило перевезення автомобільним транспортом придбаного позивачем мінерального добрива до місця його митного оформлення у вільний обіг.

Наведені обставини підтверджуються договором від 22.06.2023 року №22062023 ВЛ, витягом з вказаного договору від 01.09.2022 року №0109/2022, міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) від 23.06.2023 року № 8329, рахунком експедитора на оплату від 23.06.2023 року № 237 та довідкою експедитора про транспортні витрати від 23.06.2023 року № 977.

Таким чином, позивачем надано заявку на надання транспортно-експедиторських послуг за вказаним договором від 18.05.2023 року № 977 та договір перевезення вантажу автомобільним транспортом від 22.06.2023 року № 22062023 - ВЛ з Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЙН ЛОГІСТИКС», що підтверджує договірні відносини з ТОВ «Сейфлоджистик Фрейт Ейдженсі».

Стосовно висновків відповідача що рахунок-проформа від 29.03.2023 датований раніше дати складання контракту від 30.03.2023 № SOP2023CIF; у рахунку-проформі від 29.03.2023 наведено інформацію, що він є контрактом продажу, але митне оформлення здійснюється на підставі контракту від 30.03.2023 № SOP2023CIF, на який посилаються інвойс від 13.04.2023 №Р2023162 та документи щодо передплати за задекларований вантаж; у рахунку-проформі від 29.03.2023 наведено інформацію щодо вартості вантажу на умовах постачання CIF, але в п.9 цього документа наведено Інформацію «страхування за рахунок покупця, суд зазначає, що рахунок-проформа за своєю суттю є попереднім інвойсом та існує для узгодження ціни, обсягу поставки, тощо і тільки після його затвердження складається комерційний інвойс.

Тому надані до митного оформлення фактури-проформи можна вважати замовленнями.

Суд зазначає, що відповідачем не зазначено, як саме вплинуло на митну вартість розмитнюваного товару надання рахунку-проформи.

На переконання суду, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, відповідач повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 29.01.2019 року у справі №815/6827/17.

Таким чином, сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи містили розбіжності є необґрунтованими. Крім того, будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої митної вартості товару судом не встановлено.

Суд зазначає, що встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 20.02.2018 у справі №809/1884/16.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, що висновки відповідача є протиправними та не відповідають наявним в матеріалах справи доказам та умовам поставки, визначеними сторонами зовнішньоекономічного контракту, оскільки подані позивачем для митного оформлення документи не містять розбіжностей в частині визначення загальної вартості товару з урахуванням транспортних витрат, а наявні розбіжності не впливають на правильність визначення митної вартості товару.

Щодо обраного відповідачем методу митної вартості, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

За змістом статті 64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 55 МКУ прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів повинно містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію, у тому числі щодо митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, яка призвела до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом. При коригуванні митної вартості товарів за другорядними методами, передбаченими статями 59, 60 та 64 цього Кодексу, у рішенні обов`язково зазначаються помер та дата митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів (пункту 2.1 розділу II Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598).

При цьому в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 19.06.2018 у справі №826/6346/16.

Оскільки раніше суд дійшов висновку про відсутність у спірному випадку підстав для коригування митної вартості, то і обрання відповідачем резервного методу замість обраного позивачем є необґрунтованим.

Слід зазначити, що Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) Держмитслужби України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості довести задекларовану митну вартість. Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС Держмитслужби України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі № 820/17417/14, від 04.09.2018 року у справі № 818/1186/17.

Отже, вказані позивачем при декларуванні товару відомості та подані документи не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації, та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.

Висновки відповідача про заниження позивачем митної вартості товару та надання митному органу недостовірних даних не підтверджуються наявними матеріалами справи, а виявлені невідповідності у поданих позивачем документах не впливають на ціну товару.

Суб`єктом владних повноважень не доведено, що подані декларантом документи для визначення митної вартості товару свідчать, що митна вартість товару занижена, як і не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною договору, та необхідність застосування додаткового методу визначення митної вартості товару.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що оскаржувані рішення, прийняті Одеською митницею, є необґрунтованими, а відтак позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог та згідно із ст.139 КАС України судові витрати позивача зі сплати судового збору у сумі 8052,00 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» (Люстдорфська дорога, 140, корпус А, м.Одеса, 65114, ) до Одеської митниці (65078, Одеська обл., місто Одеса, вулиця Лип Івана та Юрія, будинок 21 А, ) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Одеською митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 30.06.2023 року № UA500080/2023/000086/2.

Визнати протиправною та скасувати оформлену Одеською митницею картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 30.06.2023 року №UA№500080/2023/000636.

Визнати протиправною та скасувати оформлену Одеською митницею картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.07.2023 року №UA500080/2023/000640.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці сплачений судовий збір в розмірі 8052, 00 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення буде складено та підписано суддею 05 лютого 2024 року.

Суддя Д.К. Василяка