Справа № 520/22617/23
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питання встановлення судового контролю за виконанням рішення суду

07 лютого 2024 р. справа № 520/22617/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача від 08.01.2024р. про встановлення судового контролю у порядку статті 382 КАС України за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом - відповідач, суб"єкт владних повноважень, владний суб"єкт, адміністративний орган, орган публічної адміністрації, ГУ, Управління) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Представник позивача 08.01.2024р. через систему "Електронний суд" подав до Харківського окружного адміністративного суду заяву, в якій викладені вимоги: 1) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати у 10-денний строк звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 по справі №520/22617/23; 2) за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту розглянути питання накладення на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аргументуючи ці вимоги заявник зазначив, що 18.09.2023 Харківським окружним адміністративним судом адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.02.2023р. призначення, обчислення, нарахування, виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021р. № 713. 20 листопада 2023 року представником заявника направлено адвокатський запит до відповідача про здійснення з 01.02.2023 перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на виконання згаданого вище судового рішення та виплатити її, а у разі нездійснення з 01.02.2023 повідомити причини невиконання рішення суду. Листом від 24.11.2023 №2000-0203-8/171069 "Про виконання рішення суду» на адвокатський запит від 20.11.2023 повідомлено про відсутність підстав для встановлення доплати, оскільки після перерахунку на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду по справам №520/7701/2020 та №520/7701/2020 основний розмір пенсії збільшився більше ніж на 2000 грн. Отже, на думку заявника, відповідач рішення суду по даній справі протиправно не виконує.

Ухвалою суду від 10.01.2024р. прийнято до провадження подану у порядку ст. 382 КАС України заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду №520/22617/23 від 18.09.2023р. Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області докази: стану виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/22617/23 від 18.09.2023р.; наявності або відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі № 520/22617/23.

Відповідач подав суду пояснення, в яких стверджує про належне виконання рішення суду.

Вирішуючи порушені у цій заяві процесуальні питання, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії за вислугу років, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» у розмірі 2000,00 грн. після проведеного перерахунку пенсії за вислугу років на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 по справі № 520/7701/2020, від 22.11.2021 по справі № 520/20846/21 та від 28.01.2021 у справі №520/18988/2020; 2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , з 01.02.2023 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» до пенсії за вислугу років у повному обсязі, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2023р. позов було частково задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести з 01.02.2023р. призначення, обчислення, нарахування, виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021р. №713. Позов у решті вимог - залишено без задоволення.

Отже, предметом розгляду у справі №520/22617/23 є управлінське волевиявлення органу публічної адміністрації з приводу призначення, обчислення, нарахування та виплати заявнику доплати до пенсії відповідно до постанови КМУ від 14.07.2021р. №713.

Будь-яких інших вимог у межах справи №520/22617/23 позивач не заявляв.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень рішення суду набрало законної сили 19.10.2023р.

Відповідно до наданих на вимогу суду пояснень Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 02.02.2024р., на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 по справі № 520/22617/23 Головним управлінням було складено протокол від 02.02.2024р., яким з 01.02.2023р. встановлено щомісячну доплату до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 та здійснено нарахування коштів (розрахунок на доплату пенсії) за період з 01.02.2023 по 01.03.2024 в загальній сумі 26.000,00 грн.

З 01.03.2024 року пенсія заявнику буде нараховуватись в сумі 20.719,86 грн відповідно до протоколу перерахунку пенсії заявника з 01.03.2024р., долученому відповідачем до пояснень.

Суд, дослідивши матеріали справи та подані відповідачем докази, вважає, що до установлених обставин спору підлягають застосуванню наступні норми права.

Судовий контроль за виконанням рішення адміністративного суду може здійснюватись судом у порядку ст.287 КАС України, у порядку ст.382 КАС України, у порядку ст.383 КАС України.

Так, відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У силу правових висновків постанови Верховного Суду від 10.02.2022р. у справі №160/13013/19: 1) обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.1291 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст.14, 370 КАС України; згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права, п.68 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Піалопулос та інші проти Греції" якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс; 2) правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати; 3) зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, або встановлення нового строку подання звіту, або накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу є правом суду, а не його обов`язком (постанова Верховного Суду від 13.05.2021р. у справі №9901/598/19); 4) за змістом постанови Верховного Суду від 23.06.2020р. у справі № 802/357/17-а, звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення; 5) за сформульованими у постанові Верховного Суду від 23.04.2020р. у справі №560/523/19 правовими позиціями, переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи; 6) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожна фізична або юридична особа має право вільно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі "Кечко проти України" Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення статті 1 Протоколу №1 Конвенції, про захист прав людини і основоположних свобод, зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п. 23 Рішення).

Так, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних та чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У рішенні від 30.06.2009р. №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Отже, встановлення судом строку для надання звіту передбачено в разі не виконання судового рішення, з метою виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили.

Суд відзначає, що предметом ініційованого заявником спору є відповідність закону управлінських волевиявлень суб"єкта владних повноважень з приводу призначення, обчислення, нарахування, виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021р. № 713 з 01.02.2023р.

За матеріалами справи доплата до пенсії заявнику у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021р. № 713 станом на 01.07.2021р. встановлена не була, що підтверджується листом відповідача від 08.08.2023р. №2000-0203-8/107366 (а.с.9).

Згідно з управлінським волевиявленням суб"єкта владних повноважень від жовтня 2022р. під час перерахунку пенсії заявника з 01.03.2022р. на виконання постанови КМУ №118 нарахований основний розмір пенсії склав - 14.699,88грн. (як 70% від суми грошового забезпечення - 18.420,90грн. + 1.805,25грн. індексація) без врахування щомісячної доплати до пенсії на виконання постанови КМУ №713 (а.с. 56).

Згідно з управлінським волевиявленням суб"єкта владних повноважень від 30.08.2023р. під час перерахунку пенсії заявника з 01.03.2022р. на виконання рішення суду був застосований показник відсоткового значення розміру пенсії заявника стосовно грошового забезпечення - 82%, а тому нарахований основний розмір пенсії склав - 17.219,86грн. (як 82% від суми грошового забезпечення - 18.240,90грн. + 2.114,72 грн. індексації) без врахування щомісячної доплати до пенсії на виконання постанови КМУ №713 (а.с. 57).

Згідно з управлінським волевиявленням суб"єкта владних повноважень від 30.08.2023р. під час обчислення пенсії заявника до виплати з 01.03.2023р. на виконання постанови КМУ №168 нарахований основний розмір пенсії склав - 18.719,86грн. (як 82% від суми грошового забезпечення - 18.420,90грн. + 2.114,72грн. індексація базового ОСНП 2022рік + 1.500,00 грн індексація базового ОСНП 2023 рік) (а.с. 58) без врахування щомісячної доплати до пенсії на виконання постанови КМУ №713.

Згідно з управлінським волевиявленням суб"єкта владних повноважень від 02.02.2024р. під час обчислення пенсії заявника до виплати з 01.03.2024р. на виконання рішення суду у справі №520/22617/23 була призначена щомісячна доплата до пенсії на виконання постанови КМУ №713, а тому нарахований основний розмір пенсії склав - 20.719,86грн. (як 82% від суми грошового забезпечення - 18.420,90грн. + + 2.114,72грн. індексація базового ОСНП 2022рік + 1.500,00 грн індексація базового ОСНП 2023 рік+2.000,00 грн щомісячна доплата відповідно до постанови КМУ №713).

Згідно з витребуваними судом від Управління об"єктивними даними позивачу на виконання рішення призначили доплату до пенсії відповідно до постанови КМУ №713 з 01.02.2023р, що підтверджується розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № на виконання рішення суду по справі №520/22617/23.

За таких обставин суд вважає, що судове рішення фактично виконане відповідачем в частині призначення, обчислення і нарахування щомісячної доплати до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713, в частині обчислення боргу минулих періодів та в частині виплати щомісячної доплати до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021р. №713 за календарний місяць, у якому відбулась подія призначення означеного платежу.

Доказів існування у суб"єкта владних повноважень незмінно і нездоланного наміру на невиконання рішення суду в частині виплати боргу минулих періодів матеріали справи наразі не містять.

Доказів існування у суб"єкта владних повноважень фінансових ресурсів для проведення платежів за рішенням суду в частині боргу минулих періодів матеріали справи наразі не містять.

Доказів вчинення суб"єктом владних повноважень відносно заявника дискримінації за рахунок проведення аналогічних виплат учасникам суспільних відносин однієї і тієї ж категорії, що і заявник з одночасною невиплатою боргу за рішення суду на користь заявника матеріали справи наразі не містять.

Згідно з ст.8 Закону України "Про пенсійне забезпечення олсіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Суд визнає загальновідомими у розумінні ч.3 ст.78 КАС України обставини масштабної збройної агресії Російської Федерації проти України з 24.02.2022р., що об"єктивно зумовлює виникнення потреби на першочергове використання коштів державного бюджету у цілях захисту публічних інтересів суспільства на подолання загроз військового характеру.

Відтак, суд вважає, що у межах даного спору підстави для кваліфікації стану виконання управлінської функції пенсійним органом як виключного випадку для застосування процедури судового контролю за ст.382 КАС України є недоведеними.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії); вичерпно реалізував усі існуючі правові механізми зясування обєктивної істини; надав оцінку усім юридично значимим факторам, доводам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; інших джерел здобуття обєктивних даних про обставини спірних правовідносин не знайшов.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.

Тому подану у порядку ст.382 КАС України заяву позивача належить залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Заяву представника позивача від 08.01.2024р. про встановлення судового контролю у порядку ст.382 КАС України - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили з моменту підписання/прийняття; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дати прийняття.

Суддя А.В. Сліденко