Справа № 320/6944/21
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року № 320/6944/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови у перерахунку розміру пенсії позивачу за період з 01.11.2018 р. по 19.12.2019 р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу за період з 01.11.2018 р. по 19.12.2019 р.;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь позивача моральну шкоду, завдану незаконними діями керівництва військової частини в сумі 50 000,00 грн.

Позов мотивовано протиправністю відмови відповідача у перерахунку пенсії позивача на підставі нових документів, що були надіслані відповідачу Київським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 р. у справі № 320/3670/20.

В обґрунтування моральної шкоди позивач вказує, що такі незаконні дії відповідача завдали позивачу моральної шкоди та завдало моральних страждань, які полягали у переживанні самого факту незаконної відмови, необхідністю надавання пояснень в колі сім`ї щодо розміру пенсії, погіршення стану здоров`я. Все це в сукупності, за посиланням позивача, потягло за собою порушення сну, підвищення артеріального тиску, головні болі (довідка № 1/10-02 від 10.02.2021 р.), дратівливість, яка призвела до частих конфліктів в колі родичів та близьких.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2021 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання.

Відповідач у відзиві проти позову заперечив, зазначаючи, що на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 р. у справі № 320/3670/20 Київським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки надано пакет документів для перерахунку загальної вислуги років для обчислення пенсії, що відповідачем було зроблено та повідомлено позивача листом від 23.02.2021 р. № 1000-0203-8/19298.

Також відповідач заперечив щодо стягнення моральної шкоди, яку, на думку відповідача, було заподіяно керівництвом саме військової частини.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач є військовим пенсіонером, отримує пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 р. у справі № 320/3670/20, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано Київський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки та Вишгородський районний військовий комісаріат провести перерахунок загальної вислуги років для обчислення пенсії ОСОБА_1 та видати відповідну довідку для перерахунку пенсії.

05.02.2021 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії згідно пакету документів, наданих до пенсійного фонду України Київським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки від 19.01.2021 р. № 2/3/1/151 за період з 01.11.2018 р. по 19.12.2019 р.

Листом від 23.02.2021 р. № 1000-0203-8/19298 відповідач повідомив, що підстави для перерахунку згідно наданих Київським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки відсутні, а рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 р. у справі № 320/3670/20 Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області не зобов`язувалось здійснити такий перерахунок.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно з частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Дана норма визначає преюдиційні підстави звільнення осіб, які беруть участь у справі, від доказування обставин з метою досягнення процесуальної економії - за наявності цих підстав у суду не буде необхідності досліджувати докази для встановлення певних обставин.

Як встановлено рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 р. у справі № 320/3670/20 на момент звільнення позивача у запас вислуга років становила: 16 років 02 місяці 00 днів календарна та 20 років 05 місяців 11 днів пільгова. 09 вересня 2016 року наказом Міністра Оборони України № 838 позивача призвано на військову службу за контрактом (наказ КВОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 25.07.2017 № 10). На цій посаді позивач перебував до 31.10.2018. Крім того, під час несення військової служби в період з 26.09.2016 по 26.10.2016 та з 01.07.2017 по 02.08.2017 позивач приймав участь в проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Після звільнення з лав Збройних Сил України та отримання всіх видів грошового забезпечення, передбачених вищевказаним наказом, 29.12.2018 позивач звернувся із відповідною заявою про призначення/перерахунок пенсії до Вишгородського РВК. Позивач зазначив, що Вишгородський РВК Київської області повинен був до вже існуючої пенсії (вислуга 20 років 5 місяців 11 днів) додати календарні роки, місяці та дні перебування в зоні проведення антитерористичної операції (протягом 1-3 днів) та надати документи до Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

З 27.11.2018 позивача було призвано до лав Збройних Сил України, про що ним було укладено відповідний контракт. З 05.12.2018 по час звільнення 05.12.2019 позивач проходив службу у військовій частині, що підтверджено витягом з наказу Командувача ВМС ЗС України № 284. В цей час більше 5-ти місяців він знаходився в зоні проведення антитерористичної операції. Однак, з 01.11.2018 і до теперішнього часу перерахунку пенсії позивачу зроблено не було. За відповідними роз`ясненнями про причини такої бездіяльності він звернувся до Вишгородського районного військового комісаріату Київської області.

Відповіддю, наданою Вишгородським районним військовим комісаріатом Київської області позивачу повідомили, що у зв`язку з відсутністю першого примірника особової справи, його документи на переоформлення пенсії були повернуті з Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки до ІНФОРМАЦІЯ_2 на доопрацювання.

05 травня 2020 року позивач подав до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області заяву про перерахунок пенсії. Однак, вищевказаного перерахунку здійснено не було. Позивач зазначав, що посадовими особами Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки було загублено перший примірник його особової справи, у зв`язку з чим відповідні документи для переоформлення пенсії не були передані до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, яким, відповідно, й не було проведено перерахунку його пенсії.

Отже, встановлені в рішенні Київського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 р. у справі № 320/3670/20 обставини, в силу приписів ч.4 ст. 78 КАС України не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом під час розгляду вже даної справи встановлено, що на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 р. у справі № 320/3670/20, яке набрало законної сили, Київським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки були надіслані до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області пакет документів для перерахунку пенсії позивача за період з 01.11.2018 р. по 19.12.2019 р.

Проте згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 23.02.2021 р. № 1000-0203-8/19298 останній повідомив про відсутність підстав для здійснення такого перерахунку з огляду на відсутність такого зобов`язання в судовому рішенні.

Відповідно до листа Київського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 19.01.2021 р. № 2/3/1/151, надісланого до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, відповідачу для перерахунку пенсії за період з 01.11.2018 р. по 19.12.2019 р. було надіслано:

- розрахунок № 84/19 за вислугу років;

- витяг з наказу від 31.10.2018 р. № 270 ВЧ НОМЕР_1 ;

- контракт;

- грошовий атестат;

- довідка про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення № 782/1 від 17.09.2018 р.;

- довідка про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення № 18/649578 від 12.11.2018 р.;

- довідка про безпосередню участь в антитерористичній операції № 52741 від 20.08.2017р.;

- витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 № 37 від 24.02.2009 р.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі по тексту - Закон №2262-ХІІ).

Так, частиною третьою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону (частини перша, друга статті 63 Закону № 2262-XII).

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Порядок № 45 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до пункту 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акту, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Тотожні за містом положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення містяться у пунктах 2, 3 Порядку №45.

З огляду на встановлені обставини у справі, суд дійшов висновку про протиправне рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу за період з 01.11.2018 р. по 19.12.2019 р. згідно поданого Київським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки пакету документів від 19.01.2021 р. № 2/3/1/151.

Стосовно позовної вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Позивач, крім іншого, просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн., спричинену протиправними діями з боку відповідача.

В обґрунтування моральної шкоди позивач вказує, що такі незаконні дії відповідача завдали позивачу моральної шкоди та завдало моральних страждань, які полягали у переживанні самого факту незаконної відмови, необхідністю надавання пояснень в колі сім`ї щодо розміру пенсії, погіршення стану здоров`я. Все це в сукупності, за посиланням позивача, потягло за собою порушення сну, підвищення артеріального тиску, головні болі (довідка № 1/10-02 від 10.02.2021 р.), дратівливість, яка призвела до частих конфліктів в колі родичів та близьких.

За змістом статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування ….

Згідно частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму ВС України № 4 від 31.03.1995р. Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п.3 постанови).

Проте, позивачем не зазначено, в чому саме виразились його моральні страждання, не доведено причинного зв`язку між стражданнями позивача та діями відповідача, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди, не надано відповідних доказів.

Вирішуючи питання щодо стягнення компенсації за завдану моральну шкоду суд вважає, що мова йде про справедливе та розумне відшкодування, а не про покарання відповідача за його неправомірні дії, що не відповідає принципам та завданням Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, зі змісту наведених норми випливає, що основною умовою відшкодування моральної шкоди є те, що остання повинна бути заподіяна протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин та полягати у фізичному болю та стражданнях, у душевних стражданнях, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 804/2252/14, від 31.01.2018р. у справі № 813/5138/13-а та в рішеннях Верховного Суду від 12.02.2018р. у справі № 800/500/16, від 01.03.2018 у справі № 9901/377/18.

Суд зазначає, що така моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

Проте позивач не виконав свого обов`язку щодо доказування та не надав суду жодного доказу на підтвердження моральних страждань у зв`язку з саме протиправними діями Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, а також не надав жодного обґрунтування щодо заявленого розміру моральної шкоди.

Подана позивачем довідка № 1/10-02 від 10.02.2021 р. не є таким доказом, оскільки засвідчує лише перебування позивача на амбулаторному лікуванні та спостереженні у лікаря з 05.02.2021 по 10.02.2021 р. з приводу неускладного гіпертензивного кризу.

Оскільки під час розгляду справи позивачем не представлено належних доказів заподіяння йому неправомірними та винними діями відповідача шкоди, що є необхідною умовою відшкодування моральної шкоди, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Отже позовна вимога в цій частині не підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору, то підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови у перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 за період з 01.11.2018 р. по 19.12.2019 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (, адреса: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) за період з 01.11.2018 р. по 19.12.2019 р. згідно поданого Київським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки пакету документів від 19.01.2021 р. № 2/3/1/151.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.