Справа № 308/18730/23
Суддя: Голяна О. В.
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Маняка В.В., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді адміністративний позов ОСОБА_1 до Ужгородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови та закриття провадження у справі, негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

ОСОБА_1 в заявленому адміністративному позові просить суд:

- визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови та поновити строк на оскарження постанови № 18095 від 04.10.2023 року Ужгородського Районного Територіального Центру Комплектування та соціальної підтримки;

- скасувати постанову №18095 від 04.10.2023 року Ужгородського Районного Територіального Центру Комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, , адреса: м. Ужгород, вул. Бородіна, 22 за справою про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 210 КУпАП;

- адміністративну справу закрити (провадження у справі закрити) за відсутністю події адміністративного правопорушення та відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено стягнення у виді штрафу. Позивач вважає, що вказана постанова не відповідає обставинам справи та вимогам закону. Зокрема, ОСОБА_1 був доставлений до Ужгородського РТЦК під примусом, йому не були роз`яснені його права, не було надано можливості скористатись правом на правову допомогу, надати свої докази.

04.10.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил військового обліку призовників військовозобов`язаних, які є додатком 1 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року № 921, які на той момент були вже не чинними.

ОСОБА_1 , який зареєстрований в Запорізькій області, не був зобов`язаний повідомляти керівника відповідного районного ТЦК та СП м Ужгорода про виїзд, оскільки не проживає в м. Ужгород і ніколи там не проживав.

21.11.2023 року відповідачем Ужгородським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки подано до суду відзив на позовну заяву, який мотивовано тим, що позивач ОСОБА_1 04.10.2023 року був присутній в Ужгородському РТЦК та СПІ, де відносно нього була запроваджена справа про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП, а саме: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинення такого порушення в особливий період, за результатами розгляду якої винесена оскаржувана постанова Ужгородського РТЦК та СП. Відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , що виданий Новомиколаївським РВ УМВС України в Запорізькій області 14.05.2008 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (1). Однак гр. ОСОБА_1 04.10.2023 р. перебував на території м. Ужгород Закарпатської області без належно оформленого військово-облікового документа та без дозволу керівника відповідного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в якому Позивач перебуває на військовому обліку. Таким чином, ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 210 КУпАП, а саме: здійснив виїзд з місця проживання (реєстрації) без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, внаслідок чого щодо позивача винесено постанову за справою про адміністративне правопорушення від 04.10.2023 року. Вказує, що позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною другою ст. 210 КУпАП, саме: у зв`язку з вчиненням правопорушення в особливий період який, відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій і відповідно є кваліфікуючою ознакою правопорушення, передбаченого диспозицією ч. 2 ст. 210 КУпАП. Згідно ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» гр. ОСОБА_1 був взятий на військовий облік військовозобов`язаних як непридатний в мирний час, обмежено придатний у військовий час (що підтверджується наявністю у позивача тимчасового посвідчення військовозобов`язаного), та на момент винесення постанови №18095 за справою про адміністративне правопорушення від 04.10.2023 відносився до категорії військовозобов`язаних. Позивачу було надано для ознайомлення протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП від 04.10.2023 р. Після ознайомлення зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення гр. ОСОБА_1 було запропоновано підписати відповідний протокол та отримати його копію, однак позивач категорично відмовився від підпису, про що зроблено відповідний запис в протоколі. Після розгляду справи про адміністративне правопорушення гр. ОСОБА_1 відмовився від підпису та отримання постанови №l8093 від 04.10.2023 р., про що в ній було зроблено відповідний запис. Станом на 21.11.2023 року ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» є чинною та декларує заборону для виїзду у воєнний час призовників, військовозобов`язаних та резервістів з місця проживання без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. В решті позов містить посилання на норми законодавства без чіткого викладу обставин порушення таких норм та доказів на підтвердження наявності таких обставин. Позивач у своєму позові не навів та не підтвердив наявність обставин, які б свідчили про істотне порушення норм процесуального та матеріального права і за своїм характером тягнуть скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Враховуючи вище викладене, просить суд відмовити у задоволенні позову.

Процесуальні дії по справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2023 року дана справа передана для розгляду судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяні О.В.

Ухвалою суду від 03.11.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою суду від 09.11.2023 року адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 09.01.2024 року замінено відповідача Міністерство оборони України в особі Ужгородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України на належного Ужгородський районний територіальний Центр комплектування та соціальної підтримки.

Щодо вирішення клопотання про виклик свідка

Частиною 1 статті 65 КАС України визначено, що як свідок в адміністративній справі судом може бути викликана будь-яка особа, якій відомі обставини, що належить з`ясувати у справі.

Відповідно до ч.2 ст.65 КАС України свідок викликається в судове засідання з ініціативи суду або учасників справи. Учасник справи, заявляючи клопотання про виклик свідка, повинен зазначити його ім`я, місце проживання (перебування), роботи чи служби та обставини, щодо яких він може дати показання.

Згідно ч. 1 ст. 91 Кодексу адміністративного судочинства України показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Ознайомившись з клопотанням представника позивача про виклик свідка, суд приходить до висновку, що таке до задоволення не підлягає, оскільки в клопотанні не вказано які обставини по справі може дати свідок, а саме: керівник Ужгородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України Тищук І.М.

Щодо клопотання про поновлення строку на оскарження постанови.

Так, відповідно до частини другої статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів із дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності також визначені статтею 289 КУпАП. Згідно із указаної статті скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів із дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів із дня набрання постановою законної сили. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Оскаржувана постанова винесена 04.10.2023 року, від її отримання позивач відмовився, однак всупереч вимогам ч.1 ст. 285 КУпАП постанова не була надіслана протягом трьох днів позивача, а отримана його представником у відповідь на адвокатський запит 18.10.2023, що підтверджується супровідним листом Ужгородського Районного Територіального Центру Комплектування та соціальної підтримки № 18821 від 18.10.2023.

Таким чином суд вважає, що заявлене клопотання про поновлення строку на оскарження постанови є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, а тому строк на оскарження слід поновити.

Заяви та клопотання.

Разом з адміністративним позовом представником позивача адвокатом Скринніковою Н.С. заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду.

04.11.2023, 07.11.2023 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Скриннікової Н.С. надійшли заяви про усунення недоліків адміністративного позову.

10.11.2023 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Скриннікової Н.С. надійшло клопотання про виклик до суду в якості свідка керівника Ужгородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України Тищука І.М. та відкладення судового засідання.

18.11.2023 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Скриннікової Н.С. надійшло клопотання про залишення позову без розгляду.

21.11.2023 року канцелярією суду зареєстрована заява позивача ОСОБА_1 , яке подано засобом поштового зв`язку 16.11.2023 року, в якому вказує, що з 15.11.2023 року договір про надання правової допомоги від 05.10.2023 року з адвокатом Скринніковою Н.С. було припинено. Позовні вимоги підтримує та просить повідомити його про наступну дату судового засідання.

21.11.2023 року через підсистему «Електронний суд» Міністерством оборони України подано до суду відзив, в якому одночасно просить суд проводити судові засідання в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення EasyCon поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного підпису ОСОБА_2 . Виключити з числа відповідачів Міністерство оборони України.

28.12.2023 року представником позивача адвокатом Бабичем В.В. подано до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує, просить долучити до матеріалів справи копію постанови від 22.12.2023 року /справа №308/17514/23, провадження №3/308/8272/23/, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.204-1 КУпАП закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення.

28.12.2023 року представником відповідача Ужгородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України Приходько І.В. подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

05.01.2024 представником позивача адвокатом Бабичем В.В. подано до суду заяву, в якій зазначив, що проти заміни відповідача не заперечує.

Позиції сторін в судовому засіданні.

Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до положень статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС).

Обставини справи, встановлені судом.

Відповідно до протоколу про адміністративне затримання від 03.10.2023 року ОСОБА_1 було затримано інспектором прикордонної служби 1 категорії начальником кінологічної групи відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) майстром сержантом ОСОБА_3 03.10.2023 року о 21 год. 17 хв.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 04.10.2023 року, складеного офіцером мобілізаційного відділення Ужгородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки капітаном Гарячим В.В., вбачається, що ОСОБА_1 04.10.2023 року о 11 год. 00 хв. прибув до Ужгородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у супроводі працівників Національної поліції України, де було встановлено, що останній порушив правила військового обліку, а саме: у воєнний час здійснив виїзд із зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 (1) без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки до м. Ужгорода Закарпатської області, чим порушив ч.4 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Крім цього, ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 17 год. 30 хв. 04.10.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 .

За змістом постанови про адміністративне правопорушення №18095 від 04.10.2023, винесеної начальником Ужгородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковником ОСОБА_4 , вбачається, що громадянин України ОСОБА_1 04.10.2023 року приблизно о 11 год. 00 хв. прибув до Ужгородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України у супроводі працівників Національної поліції України, де було встановлено, що останній порушив правила військового обліку, а саме: у воєнний час здійснив виїзд із зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 (1) без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки до м. Ужгород Закарпатської області, чим порушив ч.4 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Враховуючи вищевикладене, громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.210 КУпАП. На ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1700,00 грн.

Оцінка суду.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частина 2 ст.210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, в особливий період.

Згідно із п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, призовники і військовозобов`язані повинні:

- перебувати на військовому обліку за місцем проживання у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ), за місцем роботи (навчання) на підприємствах, в установах, організаціях, виконавчих комітетах сільських, селищних та міських рад, а також у разі тимчасового вибуття за межі України за місцем консульського обліку в дипломатичних установах України;

- прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ) на збірні пункти, призовні дільниці у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ)), для взяття на військовий облік та визначення призначення на воєнний час, оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних;

- не змінювати місце фактичного проживання (перебування) з моменту оголошення мобілізації, а у воєнний час не виїжджати з місця проживання без дозволу керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, відповідних керівників СБУ або Служби зовнішньої розвідки;

- проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- особисто у семиденний строк прибувати до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (органів СБУ) з паспортом громадянина України і військово-обліковими документами для зняття з військового обліку в разі вибуття в іншу місцевість до нового місця проживання, у службові відрядження, на навчання, у відпустку чи на лікування (строком понад три місяці за межі України), у разі зміни місця проживання в межах міста з переїздом на територію іншого адміністративного району;

- особисто повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади;

- негайно повідомляти районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки (органам СБУ) за місцем військового обліку про втрату військово-облікового документа;

- подавати щороку до 1 жовтня до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки документи, що підтверджують право призовників на відстрочку від призову на строкову військову службу.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.4 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у воєнний час забороняється виїзд призовників, військовозобов`язаних та резервістів з місця проживання без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України - без дозволу відповідного керівника).

За нормативними правиламист.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч.ч. 1,2ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за виїзд в воєнний час із зареєстрованого місця проживання без дозволу начальника відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 4 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що у воєнний час забороняється виїзд призовників, військовозобов`язаних та резервістів з місця проживання без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України - без дозволу відповідного керівника).

З огляду на те, що ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлює заборону виїзду військовозобов`язаних з місця проживання без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки у воєнний час, підлягає застосуванню спеціальний закон, яким є Закон України «Про правовий режим воєнного стану», стаття 8 якого передбачає заходи правового режиму воєнного стану.

Одним з таких заходів є передбачена п. 16 ч. 1 ст. 8 заборона громадянам, які перебувають на військовому або спеціальному обліку у Міністерстві оборони України, Службі безпеки України чи Службі зовнішньої розвідки України, змінювати місце проживання (місце перебування) без дозволу військового комісара або керівника відповідного органу Служби безпеки України чи Служби зовнішньої розвідки України.

Аналогічна норма міститься в ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно до якої громадянам, які перебувають на військовому обліку, з моменту оголошення мобілізації забороняється зміна місця проживання без дозволу посадової особи, визначеної у частині третій цієї статті.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» не передбачає визначення «місця проживання».

Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги.

На підставі вищезазначеного суд приходить до переконання, що законодавством встановлено заборону на зміну місця проживання без дозволу керівника ТЦК та СП, а не заборону на пересування територією України.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази зміни позивачем місця проживання.

Крім того, за приписами частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (стаття 277-2 КУпАП).

Аналіз наведених вище правових положень дає можливість суду дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП. Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. При цьому, обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 742/3757/16-а, від 31 січня 2019 року у справі № 760/10803/15-а, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/21230/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі № 486/92/17, від 14 листопада 2019 року у справі № 815/1570/16, від 06 грудня 2019 року у справі № 804/7725/17, від 24 грудня 2019 року у справі № 360/403/19.

Особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти особу, щодо якої застосовується адміністративне стягнення не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи.

Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи.

З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

Судом інстанції встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП складено 04 жовтня 2023 року; у ньому зазначено, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відбудеться цього ж дня о 17 год. 30 хв.

Відтак, суд при оцінці доказів дійшов висновку про неналежне повідомлення позивача.

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вказана постанова підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі закриттю.

Частиною першою статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору, згідно ст. 2 Закону України «Про судовий збір», є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно з ч. 1ст.3ЗаконуУкраїни «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду, зокрема, позовної заяви.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 вказала на те, що судовий збір за подання позовної заяви у справах щодо накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з вимогами ч.1ст.139КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання цього позову до суду підлягав сплаті судовий збір в розмірі 536,80 грн., а тому на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань за рахунок бюджетних асигнувань Ужгородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки сплачений судовий збір у розмірі 536,80 грн., а решту сплаченого судового збору повернути позивачу з державного бюджету.

З цих підстав, керуючись статями 1-3,77,241-246,268-271,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на звернення до суду з адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовільнити.

Постанову №18095 від 04.10.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Ужгородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України сплачений судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету сплачений судовий збір у розмірі 538,80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (1), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Ужгородський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, місцезнаходження: м. Ужгород, м. Ужгород, вул. Павла Чубинського, 22, .

Повний текст рішення виготовлено 06.02.2024.

Суддя О.В. ГОЛЯНА