Справа № 160/2767/24
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 лютого 2024 року Справа 160/2767/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Калугіна Н.Є., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 222 від 23.08.2022;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення і додаткової винагороди ОСОБА_1 у зв`язку із закриттям 22.04.2022 кримінального провадження №0001021 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за період з 03.11.2022 по 22.04.2023;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду збільшену до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за період з 01.08.2022 по 22.08.2022;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, за період з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.01.2023;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду збільшену до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням 16.08.2022 (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 21.10.2022, з 23.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 21.11.2022;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 надбавку за вислугу років за період з 01.09.2022 по 22.04.2023 враховуючи 25% посадового окладу та окладу за військове звання;

- зобов`язати військову частину нарахувати і виплатити ОСОБА_1 посадовий оклад шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 року в розмірі 2481,00 грн на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно із додатком 1 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року, за період з 12 01.09.2022 по 31.12.2022;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 посадовий оклад шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 року в розмірі 2684,00 грн на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно із додатком 1 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року, за період з 01.01.2023 по 22.04.2023;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 оклад за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 року в розмірі 2481,00 грн на тарифний коефіцієнт 0,38, згідно із додатком 14 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року, за період з 01.09.2022 р. по 31.12.2022;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 оклад за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 року в розмірі 2684,00 грн на тарифний коефіцієнт 0,38, згідно із додатком 14 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року, за період з 01.01.2023 по 22.04.2023.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позов подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 КАС України.

Так, позивачем до позовної заяви долучено заяву про поновлення процесуального строку у якій останнім зазначено, що 22.04.2023 відносно нього закрито кримінальне провадження № 0001021 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, проте, відповідачем не виплачено грошове забезпечення та додаткову винагороду за період з 03.11.2022 по 22.04.2023, в порядку ч. 2 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу. При цьому звернув увагу, що строків здійснення таких виплат, після закриття кримінального провадження, не передбачено. Тому у позивача на той момент не виникло підстав для звернення до суду. Упродовж 2023 року, очікуючи виплат, 05.12.2023 позивач звернувся з рапортом до відповідача про виплату йому грошового забезпечення та додаткової винагороди за вказаний період, проте, відповіді не отримав. 13.01.2024 та 19.01.2024 повторно направлено ще дві заяви про виплати, які відповідачем отримано, але відповідей не надано, виплати не здійснено. Таким чином, у позивача виникли підстави вважати, що відповідач допускає протиправну бездіяльність з 20.01.2024 Також адвокатом позивача направлено відповідачу запит від 12.01.2024. У відповідь 26.01.2024 на електронну пошту адвоката надійшов лист з рядом документів та зокрема наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.08.2022 № 222. Раніше позивачу не було відомо про існування цього наказу, зокрема позивач не надав його для ознайомлення. З урахуванням викладеного, просив визнати причини пропуску процесуального строку звернення до суду поважними та поновити його.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно змісту позовних вимог позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 222 від 23.08.2022;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення і додаткової винагороди ОСОБА_1 у зв`язку із закриттям 22.04.2022 кримінального провадження №0001021 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за період з 03.11.2022 по 22.04.2023.

Крім того, серед вимог зобов`язального характеру просить суд зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити:

- додаткову винагороду збільшену до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях за період з 01.08.2022 по 22.08.2022, а також часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням за період з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 21.10.2022, з 23.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 21.11.2022;

- додаткову винагороду в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, за період з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.01.2023;

- надбавку за вислугу років за період з 01.09.2022 по 22.04.2023 враховуючи 25% посадового окладу та окладу за військове звання;

- посадовий оклад шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 року в розмірі 2481,00 грн за період з 01.09.2022 по 31.12.2022 та на 01.01.2023 року в розмірі 2684,00 грн за період з 01.01.2023 по 22.04.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно із додатком 1 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року;

- оклад за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 року в розмірі 2481,00 грн за період з 01.09.2022 р. по 31.12.2022 та на 01.01.2023 року в розмірі 2684,00 грн за період з 01.01.2023 по 22.04.2023 на тарифний коефіцієнт 0,38, згідно із додатком 14 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року.

Суд наголошує, що вказані виплати становлять грошове забезпечення військовослужбовця.

Приписами частин третьої і п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приписами ч.ч.1 та 2 ст.233 КЗпП України у редакції, чинній до 19.07.2022, передбачалося, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України №2352-IX від 01.07.2022 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (далі Закон №2352-IX), який набрав чинності 19.07.2022, внесено зміни до деяких законодавчих актів України, у тому числі до КЗпП України, і відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.233 КЗпП України.

Відповідно до частин першої та другої статті 233 Кодексу законів про працю України (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви), працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Суд зазначає, що положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві.

Отже, зважаючи на зміст спірних правовідносин, позивачу, в частині позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення і додаткової винагороди за період з 03.11.2022 по 22.04.2023, а також відповідних зобов`язальних вимог щодо їх виплати, встановлено тримісячний строк для звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

Водночас, суд наголошує, що відповідно до пункту 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відтак, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Відтак, строк, визначений частиною першою статті 233 КЗпП України, був продовжений на строк дії карантину, який відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023.

Разом із тим, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою 30.01.2024, тобто зі значним пропуском тримісячного строку, в частині позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення і додаткової винагороди за період з 03.11.2022 по 22.04.2023, а також відповідних усіх зобов`язальних вимог щодо їх виплати.

Суд, дослідивши подану заяву про поновлення строку звернення до суду, вважає помилковими доводи позивача щодо обумовленості виплати відповідного грошового забезпечення та додаткової винагороди за спірні періоди закриттям кримінального провадження, адже, такі виплати нараховуються та припиняються на підставі відповідного наказу командира частини.

Відповідно до матеріалів позову, наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 29.08.2023 скасований наказ від 31.12.2022 про затвердження результатів службового розслідування, відповідно до якого позбавлено позивача грошового забезпечення, та його військову службу призупинено.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналіз наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що законодавець передбачив, що в разі, якщо особа не знала про допущене порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав. При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду є наявність обставин, які створили об`єктивні перешкоди для звернення особи з позовом і подолання яких для цієї особи було неможливим або ускладненим.

Суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Суд вважає, що особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу, що здійснює виплату одноразової грошової допомоги відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру допомоги, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок допомоги.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №340/1019/19).

Однак, про наказ від 29.08.2023, яким скасований наказ від 31.12.2022 про затвердження результатів службового розслідування та позбавлення позивача всіх видів грошового забезпечення, позивач дізнався, як він зазначає, у січні 2024 року, проте відповідних доказів суду не надав. Із наданої до матеріалів позову роздруківки скрін-шоту екрану монітора адвоката позивача неможливо встановити обставини, на які посилається представник позивача.

Крім того, відповідно до долученої позивачем довідки руху коштів на рахунку позивача у банку «Приватбанк», 23.08.2022 та 26.08.2022 позивачем отримано грошове забезпечення та додаткову грошову винагороду від військової частини НОМЕР_1 за липень у розмірі 80 706,46 грн та 14 753,63 грн, тоді як у подальшому позивач отримав лише грошове забезпечення 15.09.2022 у розмірі 4840,99 грн. Після вересня 2022 року та до 19.06.2023 року (після поновлення виплати грошового забезпечення позивачу у квітні 2023 року) грошове забезпечення позивачу не виплачувалось.

Таким чином, з огляду на спірні правовідносини, позивач про порушення своїх прав щодо припинення виплати відповідного грошового забезпечення у належному розмірі та додаткової винагороди за спірні періоди мав дізнатись після початку отримання відповідного грошового забезпечення у значно меншому розмірі та його остаточного припинення.

Отже, позивач пропустив встановлений законодавством строк звернення до адміністративного суду з даним позовом в частині вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення і додаткової винагороди за період з 03.11.2022 по 22.04.2023, а також відповідних зобов`язальних вимог щодо їх виплати, а наведені ним доводи у заяві про поновлення строку суд вважає безпідставними, а викладені причини пропуску строку неповажними.

При цьому, позивачем конкретно не наведено ні у заяві про поновлення строку звернення до суду з даним позові, ні у самому позові, момент, з якого він дізнався про свої порушені права.

Відповідно до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність надання позивачем до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом в частині позовних вимог вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення і додаткової винагороди за період з 03.11.2022 по 22.04.2023, а також відповідних зобов`язальних вимог щодо їх виплати, із наведенням інших причин в обґрунтування пропуску такого строку із наданням відповідних доказів.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 222 від 23.08.2022.

Так, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 222 від 23.08.2022 позивача визнано таким, що 21.08.2022 самовільно залишив місце несення служби та виключено з котлового, речового і грошового видів забезпечення.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування;

Отже, дані спірні правовідносини щодо оскарження наказу виникли у зв`язку з проходженням позивачем публічної служби.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У заяві про поновлення процесуального строку позивачем зазначено, що з даним наказом він не був ознайомлений та дізнався про нього лише отримавши 26.01.2024 у відповідь на запит лист військової частини з рядом документів та зокрема наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.08.2022 № 222.

Проте, суд наголошує, що до позовної заяви відповідний лист-відповідь не долучено. До позову надано лише скріншот екрану комп`ютера, а саме електронної пошти з електронним листом від ОСОБА_2 від 26.01., тема «Відповідь на запит», до якого прикріплено один файл, зміст якого та долучені до нього документи з даного скріншоту встановити неможливо.

Вказане позбавляє суд можливості встановити обставини отримання даного наказу позивачем та відповідно дотримання ним строків звернення до суду з позовною вимогою щодо визнання його протиправним та скасування.

З урахуванням викладеного, позивачу слід надати до суду копію листа військової частини НОМЕР_1 від 26.01.2024, яким надано відповідь на запит від 12.01.2024, із доказами долучення до вказаного листа оскаржуваного наказу № 222 від 23.08.2022.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160,161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. 169, ст. 248, ст.256, ст. 293, ст.295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати викладені позивачем у заяві про поновлення процесуальних строків причини пропуску строку звернення до суду неповажними.

Позовну заяву - залишити без руху.

Надати позивачеві термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання:

- заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом в частині позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення і додаткової винагороди за період з 03.11.2022 по 22.04.2023, а також відповідних зобов`язальних вимог щодо їх виплати, із наведенням інших причин в обґрунтування пропуску такого строку із наданням відповідних доказів;

- доказів на підтвердження ознайомлення позивача з наказом від 23.08.2022 №222 (копії листа військової частини НОМЕР_1 від 26.01.2024, яким надано відповідь на запит від 12.01.2024, із доказами долучення до вказаного листа оскаржуваного наказу №222 від 23.08.2022).

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та в самостійному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Є. Калугіна