Справа № 460/28864/23
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2024 року м. Рівне №460/28864/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач 1), Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії від 20.12.2023; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку з 20.12.2023, відповідно до ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (з врахуванням уточнених позовних вимог).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 3 категорії. Він подав заяву про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, на підставі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проте відповідач 1 прийняв рішення та відмовив у призначенні пенсії через відсутність документів, які підтверджують факт постійного проживання або постійної роботи в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 1 січня 1993 року не менше 3 років. При цьому позивач вважає, що проживання його в населеному пункті, який відноситься до зони гарантованого добровільного відселення підтверджується відповідним посвідченням, довідкою органу місцевого самоврядування. За наведених обставин позивач вважає, що йому протиправно відмовлено в призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, внаслідок чого порушено гарантоване державою право на пенсійне забезпечення. Просила позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 03.0.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 05.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало відзив на позовну заяву. У своїх запереченнях зазначило, що відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" потерпілим від Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років. Наголосив, що періоди про проживання у зоні гарантованого добровільного відселення, зазначені у довідці № 7090 від 24.11.2023, вважаються непідтвердженими, оскільки перетинаються з періодом навчання у м. Сарни з 01.09.1984 по 18.07.1987, що не належить до зони гарантованого добровільного відселення. Таким чином, період проживання чи роботи у зоні гарантованого добровільного відселення позивача, станом на 01.01.1993 складає менше 3 років. А тому немає підстав для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, відтак просив відмовити у задоволенні позову.

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області скористалося правом на подання відзиву, у якому вказало, що право позивача на початкову величину зниження пенсійного віку на 3 роки відсутнє. Таким чином, немає підстав для призначення їй пенсії зі зниженням пенсійного віку, через не підтвердження періоду роботи (проживання) станом на 01.01.1993 не менше 3 років. З урахуванням наведеного, відповідач просив суд позов залишити без задоволення.

Оскільки розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, то у відповідності до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Копією посвідчення Серія НОМЕР_1 , виданого 23.11.2023 Рівненською обласною державною адміністрацією підтверджується, що ОСОБА_1 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи (категорія 3).

20.12.2023 позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 22.12.2023 №66 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Повідомлено, що до загального страхового стажу враховано 24 роки 07 місяців 02 дні. Підтверджено факт роботи станом на 01.01.1993 - 2 роки 10 місяців 17 днів. Період проживання в с. Познань Сарненського району Рівненської області з 26.12.1986 по 17.07.1987, згідно з довідкою від 24.11.2023 № 7090 неможливо врахувати до періоду проживання в зоні гарантованого добровільного відселення, оскільки в даний період заявник навчався в м. Сарни Рівненської області з 01.09.1984 по 18.07.1987, згідно довідки від 18.12.2023 № 396/03-47, що не належить до зони гарантованого добровільного відселення. Сумування періодів третьої та четвертої категорій законодавством не передбачено.

Відповідно до змісту довідки від 18.12.2023 № 396/03-47, виданої ДПТНЗ «Сарненський професійний аграрний ліцей», ОСОБА_1 дійсно навчався в Сарненському СПТУ № 21 за професією «тракторист-машиніст широкого профілю (вміння виконувати роботи слюсаря-ремонтника), водій автомобіля категорії «С» з 01.09.1984 по 18.07.1987. Літні канікули з 01.07.1986 по 29.08.1986, виробнича практика з 01.09.1986 по 20.10.1986, зимові канікули з 29.12.1986 по 09.01.1987.

За результатами проведеної перевірки відповідності первинних документів змісту довідки № 5593 від 08.09.2023 про факт проживання, рекомендовано видати нову довідку на ім`я ОСОБА_1 , підтвердженням чого є складений акт від 14.11.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Відповідно до вищенаведеного виконавчим комітетом Березівської сільської ради видано нову довідку від 15.11.2023 № 6938, згідно якої позивач проживає та зареєстрований в с. Познань з 10.12.1989 по 03.07.1992 та з 03.05.1996 по даний час.

Довідкою Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області від 24.11.2023 № 7090 підтверджується, що позивач дійсно постійно проживав в с. Познань Сарненського району Рівненської області: з 26.12.1986 по 10.11.1987, з 10.12.1989 по 03.07.1992, з 03.05.1996 по даний час. Підстава видачі довідки: погосподарські книги.

Не погоджуючись з такою відмовою органу Пенсійного фонду, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон №796-XII).

Статтею 49 Закону №796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV, в редакції, станом на дату виникнення спірних правовідносин).

Зокрема, ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону №796-ХІІ, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з абзацом 5 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону №796-ХІІ, потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у такому порядку: 3 роки (початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період) та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

В примітці до п. 2 ч. 1 ст. 55 Закону №796-XII зазначено, що початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше (ч.2 ст.55 Закону №796-XII).

Таким чином, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та яка проживала або працювала на території зони гарантованого добровільного відселення з моменту аварії на ЧАЕС до 01.01.1993 протягом не менше 3 років, має право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку. При цьому постійне проживання такої особи або постійна робота у зазначеній зоні дає особі право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 1 рік за кожні 2 повних роки проживання або роботи на такій території, але не більше 6 років.

Тобто, максимальна величина зменшення пенсійного віку для особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії не може перевищувати 6 років.

Судом встановлено, що підставою для прийняття пенсійним органом рішення про відмову у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку є те, що на його думку позивач станом на 01.01.1993 відпрацював (прожив) менше 3 років.

Так, відповідно до приєднаної копії довідки від 18.12.2023 № 396/03-47, виданої ДПТНЗ «Сарненський професійний аграрний ліцей», ОСОБА_1 дійсно навчався в Сарненському СПТУ № 21 за професією «тракторист-машиніст широкого профілю (вміння виконувати роботи слюсаря-ремонтника), водій автомобіля категорії «С» з 01.09.1984 по 18.07.1987.

Необхідно вказати, що копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 23.11.2023 Рівненською обласною державною адміністрацією підтверджується, що позивач є потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи. Пред`явник має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з абз. 3 п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (яка була чинною на момент видачі позивачу первинного посвідчення ) (далі Порядок - №51 ) передбачено, що потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 р. прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, чи таким, що постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, і віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія Б.

Відповідно до п.2 Порядку №51, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Зазначене кореспондується зі змістом частини третьої статті 65 Закону №796-ХІІ, згідно з якою посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Таким чином, Законом №796-ХІІ та Порядком №51 чітко визначено, що саме посвідчення відповідної категорії є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, визначеними Законом для такої категорії.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 31.10.2019 у справі №212/12245/13-а (№К/9901/1087/18), які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Таким чином, надаючи особі посвідчення Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або Потерпілий від Чорнобильської катастрофи держава визнає за особою право на пільги, встановленні чинним законодавством для власників такого посвідчення.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що наявність у позивача посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) Серія НОМЕР_1 , виданого 23.11.2023, підтверджує той факт, що з моменту аварії на ЧАЕС та станом на 1 січня 1993 року він постійно проживав у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, що дає право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку.

Також, за змістом частин третьої та четвертої статті 15 Закону №796-ХІІ підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Як судом вище вказувалося, за результатами проведеної перевірки погосподарських книг працівниками відповідача, виконавчим комітетом Березівської сільської ради видано довідку 15.11.2023 за № 6938, згідно якої позивач проживав та був зареєстрований в с. Познань з 10.12.1989 по 03.07.1992 та з 03.05.1996 по даний час.

Також, довідкою Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області від 24.11.2023 № 7090, яка видана пізніше від попередньої довідки підтверджується, що позивач дійсно постійно проживав в с. Познань Сарненського району Рівненської області: з 26.12.1986 по 10.11.1987, з 10.12.1989 по 03.07.1992, з 03.05.1996 по даний час. Підстава видачі довідки: погосподарські книги.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106, с. Познань Сарненського району Рівненської області відноситься до 3 зони гарантованого добровільного відселення.

Так, судом підтверджується, що період проживання позивача станом на 01.01.1993 в зоні гарантованого добровільного відселення, відповідно до наданих довідок становить менше необхідних 3 роки (2 роки 6 місяців).

Водночас, зі змісту дослідженої судом довідки від 18.12.2023 № 396/03-47, виданої ДПТНЗ «Сарненський професійний аграрний ліцей», ОСОБА_1 , встановлено, що літні канікули поза періодом навчання, включали періоди з 01.07.1986 по 29.08.1986, виробнича практика з 01.09.1986 по 20.10.1986, зимові канікули з 29.12.1986 по 09.01.1987, які він проводив у с. Познань, в помешканні батьків.

Відтак, загальний період проживання позивача станом на 01.01.1993 в зоні гарантованого добровільного відселення становить необхідних 3 роки.

Підстави для неврахування вказаних довідок для визначення періоду проживання на території, яка відносить до 3 зони радіоактивного забруднення, відсутні.

Таким чином, підтверджено, що станом на 01.01.1993 позивач проживав у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років (3 роки 2 місяці 18 днів впродовж періодів з 01.07.1986 по 29.08.1986 - літніх канікул, з 01.09.1986 по 20.10.1986 - виробнича практика в с. Познань в колгоспі, з 29.12.1986 по 09.01.1987 - зимові канікули, з 17.07.1987 по 10.11.1987 - період проживання між навчанням та призовом в збройні сили СРСР, з 10.12.1989 - 03.07.1992).

Враховуючи наявність у позивача посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи та довідки органу місцевого самоврядування, що підтверджує факт проживання позивача на території зони гарантованого добровільного відселення (категорія 3), суд дійшов висновку, що період проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення є достатнім для призначення йому з 20.12.2023 пенсії із зменшенням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України №796-XII від 28.02.1991.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі як суб`єкти владних повноважень не довели правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах. Натомість обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Отже, поданий позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищенаведене, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів судові витрати на суму 969,00грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії від 20.12.2023 № 66 за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати ОСОБА_2 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку з 20.12.2023, відповідно до ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області витрати по сплаті судового збору у розмірі 484,50грн.

Стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області витрати по сплаті судового збору у розмірі 484,50грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 05 лютого 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10,м. Львів,Львівська обл.,79016, ЄДРПОУ/РНОКПП 13814885) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Д.П. Зозуля