Справа № 480/11693/23
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Бондар С.О., розглянувши у приміщенні суду в м. Суми заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" про стягнення витрат, що пов`язані із прибуттям до суду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.01.2024 задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" до Головного управління ДПС у Сумській області. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 18.10.2023 № 01 та №01.

Також цим рішенням постановлено стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" витрати зі сплати судового збору в сумі 26840 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області.

23.01.2024 до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" надійшла заява про стягнення витрат, що пов`язані із прибуттям до суду в сумі 9390,61 грн.

Ухвалою суду від 29.01.2024 зазначену заяву було призначено до розгляду в судовому засіданні на 05.02.2024.

Представником позивача подано до суду клопотання про розгляд зави без її участі.

Представником відповідача надано суду клопотання, в якому просить відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" у задоволенні заяви про стягнення судових витрат, що пов`язані із прибуттям до суду.

Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" про стягнення витрат, що пов`язані із прибуттям до суду по справі № 480/11693/23, суд зазначає наступне.

Частиною 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС -України) передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, крім іншого, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За приписами ч. 1 ст. 135 КАС України, витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Відповідно до частин 2-3 ст. 135 КАС України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, та її законному представнику сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов`язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд зазначає, що склад та розмір судових витрат, зокрема витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, входить до предмета доказування у справі.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Із заяви про стягнення витрат, що пов`язані із прибуттям до суду та доданих до неї документів вбачається, що позивачем заявлено до стягнення з ГУ ДПС у Сумській області добових представника позивача та водія в чотирьох судових засіданнях: 27.11.2023, 14.12.2023, 09.01.2024 та 17.01.2024 в сумі 3200 грн та витрат, пов`язаних з прибуттям до суду на вказані засідання в сумі 6190,61 грн.

Проте, добові на відрядження працівникам позивача, в силу приписів статті 135 КАС України, не відносяться до витрат, що пов`язані із прибуттям до суду. Тому заявлені добові представника позивача та водія на сум 3200 грн не підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Водночас суд звертає увагу, що відповідачем у даній справі є товариство, яке не відноситься до підприємств, установ та організацій, які повністю або частково утримується (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів, а отже висновок викладений Верховним Судом у постанові від 04.06.2020 у справі № 818/208/17, на яку робить посилання представник позивача, не може бути враховано при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Згідно з довідкою про вартість транспортних витрат (а.с. 115 том 3) позивачем до вартості витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту включено витрати на пальне в сумі 6190,61 грн.

На підтвердження таких витрат представником позивача надано копію накладної №10 від 19.09.2023, згідно якої ТОВ "Авіакон" отримало від ТОВ "СИГМУС" бензин автомобільний в загальній кількості 4000 л. (а.с. 128 том 3) та копію накладної №13 від 19.09.2023, згідно якої ТОВ "Авіакон" отримало від ТОВ "СИГМУС" бензин автомобільний в загальній кількості 2280 л. (а.с. 133 том 3). Також представником позивача надано подорожні листи вантажного автомобіля від 14.12.2023 № 3286 та від 09.01.2024 № 49 (а.с. 131, 136 том 3), а також подорожні листи службового легкового автомобіля від 27.11.2023 №717 та від 17.01.2024 № 37 (а.с. 132, 141 том 3).

Суд вважає, що вказані видаткові накладні та подорожні листи не є доказами понесених позивачем витрат на пальне у зв`язку із прибуттям до суду, оскільки представником позивача не надано будь-якого документу в підтвердження отримання пального (із зазначенням дати такого отримання та кількості пального) водієм чи іншою відповідальною особою для переїзду до м. Суми для участі у судовому засіданні. Також не надано будь-яких звітів щодо фактично витраченого водієм пального.

Крім того, суд не вбачає підстав для стягнення з ГУ ДПС у Сумській області витрат на пальне згідно наданих представником позивача копій фіскальних чеків від 14.12.2023 (зворотній бік а.с. 101 том 3) та від 25.11.2023, оскільки в них відсутня інформація, що пальне придбано позивачем.

Водночас суд звертає увагу, що 25.11.2023 судових засідань у даній справі не відбувалося.

Оскільки обов`язок доказування складу та розміру понесених позивачем судових витрат покладається на нього, суд доходить висновку, що позивач не довів понесення ним витрат внаслідок прибуття до суду.

Враховуючи зазначене та заперечення відповідача на заяву про стягнення судових витрат, суд доходить висновку, що вказана заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 252, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" про стягнення витрат, що пов`язані із прибуттям до суду по справі № 480/11693/23 відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на додаткове рішення суду в тридцятиденний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.О. Бондар