Справа № 140/1173/24
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення скарги без руху

05 лютого 2024 року ЛуцькСправа № 140/1173/24
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Мачульський В.В., отримавши скаргу Малого приватного підприємства «Берізка» до Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій, скасування постанови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Мале приватне підприємство «Берізка» звернулось до суду із скаргою до Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у якій заявлені наступні вимоги:

- визнати дії начальника Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лариси Іщук протиправними та незаконними по невиконанню ухвали Господарського суду Волинської області від 07 червня 2023 року у справі № 5004/1469/11;

- зобов`язати Володимирський відділ державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати постанову ВП №54916031 від 17 жовтня 2017 року про стягнення з МПП «Берізка» виконавчого збору в сумі 89 437,70 грн. винесеної в межах виконавчого провадження ВП №32566659 при примусовому виконанні наказу № 5004/1469/11-1 виданого 17 лютого 2012 року Господарським судом Волинської області;

- зобов`язати Володимирський відділ державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повернути безпідставно стягнуті кошти з Малого приватного підприємства «Берізка» в сумі 3748,25 грн. та перерахувати на розрахунковий рахунок - НОМЕР_1 в AT КБ «Приватбанк»;

- зобов`язати Володимирський відділ державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати заходи вжиті по незаконному стягненню виконавчого збору з МПП «Берізка» по накладанню арешту на розрахункові рахунки та майно підприємства, виключити на підставі ст. 9 ЗУ «Про виконавче провадження» відомості про боржника МПП «Берізка» з Єдиного реєстру боржників.

Відповідно до пунктів 3, 5, 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно частин першої-третьої статті 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень, відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Таким чином, згідно з КАС України особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, шляхом подання позовної заяви, в якій сторонами є позивач та відповідач.

Проте Мале приватне підприємство «Берізка» звернулось до суду із скаргою а не із позовною заявою та учасників процесу зазначено як скаржник (Мале приватне підприємство «Берізка») а не позивач.

Крім того, способи захисту прав та інтересів фізичної та юридичної особи у публічно-правовому спорі визначено частиною першою статті 5 КАС України, згідно з якою кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Наведене узгоджується з повноваженнями суду при вирішенні справи. Зокрема, відповідно до пункту четвертого частини першої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, для прийняття рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії суд неодмінно повинен встановити факт його дій або бездіяльності та констатувати її протиправний характер внаслідок порушення прав, свобод та інтересів позивача з боку відповідача-суб`єкта владних повноважень.

Водночас протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

При цьому, відповідно до пункту четвертого, дев`ятого частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються:

- зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

- у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Разом з тим, заявлені позивачем вимоги не відповідають вказаним приписам.

Як слідує із прохальної частини скарги, скаржник просить визнати дії начальника Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лариси Іщук протиправними та незаконними по невиконанню ухвали Господарського суду Волинської області від 07 червня 2023 року у справі № 5004/1469/11.

Разом з тим, не зазначено яким нормативно правовим актом передбачено що окружні суди уповноважені визнавати протиправні дії посадових осіб щодо невиконання рішень інших судів.

Суддя зазначає, що правову категорію «зміст позовних вимог» слід розуміти як дію суду, про вчинення якої позивач вимагає ухвалити судове рішення, що спрямована на задоволення певної матеріально-правової вимоги. Зважаючи на те, що рішення суду завжди спрямоване на захист конкретного суб`єктивного права, зміст позовних вимог не може бути абстрактним чи містити певні умовні категорії і повинен формулюватись максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Зміст та обсяг порушеного права та виклад обставин, якими воно підтверджується, в кожному конкретному випадку можуть бути різними, але поряд з цим принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові рамки події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне із обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних із визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною.

Суд зазначає, що обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача, саме для цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що міститься в статті 160 КАС України.

У контексті наведеного позовна заява повинна містити максимально чітко і зрозуміло сформовані позовні вимоги, звернені до конкретного відповідача.

Також, відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон №3674-VI) судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону №3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09 листопада 2023 року №3460-IX встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн.

Як слідує із тексту скарги, скаржником заявлено вимоги як не майнового так і майнового характеру, проте, в порушення вимог частини третьої статті 161 КАС України КАС України, не долучено документ про сплату судового збору. При цьому, позивач згідно із статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не звільнений від сплати судового збору.

Крім того, статтею 129 Конституції України визначено що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини другої статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною шостою статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом 1 частини другої статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Як слідує із прохальної частини скарги МПП «Берізка» просить суд зобов`язати Володимирський відділ державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати постанову ВП №54916031 від 17 жовтня 2017 року про стягнення виконавчого збору в сумі 89 437,70 грн., у той же час з даним позовом позивач звернулася лише 26.01.2024 (датований штемпель поштового відділення на конверті), а тому слід вважати, що позовна заява подана до суду поза межами десятиденного строку звернення до суду (понад 6 років). Разом з тим до позовної заяви (скарги) МПП «Берізка» не подано заяву про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до частин першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Одночасно слід звернути увагу на те, що в листі Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №9041 від 16.01.2024 зазначено, що МПП «Берізка» скористалось наданим правом на скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.10.2017 №54916031 з виконання постанови ВП №32566659, виданої 13.10.2017 Нововолинським МВ ДВС ГТУЮ про стягнення виконавчого збору у розмірі 89437,70 грн, та незважаючи на неодноразові скарги постанова не скасована та є чинною (справа №803/1450/17).

Відтак суддя зазначає, що жодних поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, судом не встановлено, а тому позивачу необхідно звернутися з письмовою заявою про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, у якій зазначити коли саме позивачу стало відомо про оскаржувану постанову та надати відповідні докази, вказавши підстави для поновлення такого строку та надати суду докази поважності причин його пропуску.

Згідно із частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, її належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання до суду нової редакції позовної заяви (а не скарги) разом з її копією для відповідача у якій зазначити:

1) сторін по справі (позивач, відповідач), чітко і зрозуміло сформовати позовні вимоги, звернені до конкретного відповідача, а також з обґрунтування яким нормативно правовим актом передбачено повноваження окружних судів вчиняти дії на виконання рішень інших судів;

2) подання письмової заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, у якій вказати підстави для поновлення строку звернення до суду та надати суду докази поважності причин його пропуску;

3) надання до суду доказів сплати судового збору у розмірі визначеному статтею 4 Закону №3674-VI.

Керуючись статтями 123, 161, 169, 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу Малого приватного підприємства «Берізка» до Володимирського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій, скасування постанови та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Надати Малому приватному підприємству «Берізка» строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення скарги без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків у встановлений судом строк, скаргу і додані до неї документи будуть повернуті без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя В.В. Мачульський