Справа № 420/28731/23
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2024-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 28.09.2023 р. № 1335 (з основної діяльності) "Про результати службового розслідування", яким за порушення ст.13, абз.2 ст.241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абз.2 та абз.4 ст.4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України на заступника командира дивізіону з озброєння 40 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення "Сувора догана", позбавлено премії за вересень 2023 року та не виплачено грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення заступнику командира дивізіону з озброєння 40 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 за вересень місяць 2023 року у повному обсязі, у відповідності до вимог ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", розділу ХVІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 р. № 260 та постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", з урахування раніше виплаченої суми.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 2015 року перебуває на військовій службі за контрактом осіб офіцерського складу. У період із 09.11.2022 р. по 05.10.2023 р. включно позивач перебував на посаді заступника командира дивізіону з озброєння 40 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 . 05.10.2023 р. позивачу стало відомо, що його наказом № 1335 від 28.09.2023 р. за результатами службового розслідування за фактом знаходження у стані гіпертонічної кризи внаслідок алкогольної інтоксикації, притягнуто до дисциплінарної відповідальності та позбавлено за вересень 2023 року щомісячної премії та грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану". Позивач не погоджується з правомірністю оскаржуваного наказу, заперечує наявність обставин та складу дисциплінарного правопорушення, а також наголошує на порушенні порядку притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою від 25.10.2023 р. відкрито спрощене провадження у справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву на позовну заяву.

15.12.2023 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що 07.09.2023 р. позивача, який скаржився на погане самопочуття, доставлено до медичного пункту. Під час медичного огляду встановлено високий артеріальний тиск, збільшену частоту серцевих скорочень позивача, а також виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, ходка хода та незв`язана мова. За результатами огляду, начальником медичного пункту встановлено попередній діагноз алкогольна інтоксикація та гіпертонічна криза. Через погане самопочуття військовослужбовця ОСОБА_1 його не було направлено до медичного закладу для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а пріоритетом обрано надання йому невідкладної медичної допомоги з метою покращення його стану і запобігання виникненню ускладнень і настання тяжких наслідків для здоров`я. Подальше ж направлення його до медичного закладу з вказаною метою не було б доцільним. Вказує, що в умовах воєнного стану та з урахуванням важливості завдань виконуваних військовою частиною, притягнення військовослужбовця, який при цьому є офіцером Збройних Сил України, до дисциплінарної відповідальності за подібне порушення військової дисципліни є необхідним заходом. Виходячи з вказаного характеру правопорушення, на підставі зібраних під час службового розслідування матеріалів, командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято законне та обґрунтоване рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення "Сувора догана" з позбавленням премії за вересень 2023 року, виплати грошової допомоги, відповідно до Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 р., яке за вказаних обставин було достатнім для наведення порядку і запобігання порушенням військової дисципліни вказаним військовослужбовцем та іншими військовослужбовцями військової частини в майбутньому.

29.12.2023 р. позивач надав до суду відповідь на відзив, в якому заперечив проти доводів та аргументів, викладених у відзиві.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки від сторін не надходило заяв про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, ОСОБА_1 , з 06.03.2015 р. перебуває на військовій службі за контрактом осіб офіцерського складу.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.11.2022 р. № 302 майора ОСОБА_1 призначено заступником командира дивізіону з озброєння 40 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 на підставі наказу командира корпусу резерву від 09.11.2022 р. № 436 (по особовому складу).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 11.09.2023 р. № 1271 наказано провести службове розслідування за фактом знаходження майора ОСОБА_1 у стані гіпертонічної кризи, внаслідок алкогольної інтоксикації, з метою встановлення обставин, причин та умов, ступеня можливої вини посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , чиї дії/бездіяльність стали причиною вищезазначеного.

Як вбачається з акту службового розслідування, 07.09.2023 р. заступник командира дивізіону з озброєння 40 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_1 звернувся до медичного пункту 40 гаубичного самохідно- артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 через погане самопочуття (піднявся тиск). Начальник медичного пункту 40 гаубичного самохідно-артилерійського по дивізіону військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_2 встановив попередній діагноз - алкогольна інтоксикація та гіпертонічна від криза.

Стан алкогольного сп`яніння заступника командира дивізіону з озброєння 40 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 підтверджено відповідними посадовими особами, які були свідками вищезазначеної події.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28.09.2023 р. № 1335 "Про результати службового розслідування щодо знаходження майора О. Вчорашнього у стані гіпертонічної кризи, внаслідок алкогольної інтоксикації" за порушення вимог ст.13, абз.1 ст.241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абз.2 ст.4, абз.7 ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України притягнуто заступника командира дивізіону з озброєння 40 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього накладення дисциплінарного стягнення "сувора догана". На підставі розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцю Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 р., позивача позбавлено щомісячної премії за вересень 2023 року та додаткових винагород, що передбачені постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" № 168 від 28.02.2022 р.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.10.2023 р. № 278, позивача наказано вважати таким, що вибув для подальшого проходження служби, та з 05.10.2023 р. виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини.

Не погоджуючись з оскаржуваним наказом від 28.09.2023 р. № 1335, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби врегульовано Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу в Україні" від 25.03.1992 р. № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Відповідно до ст.2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 р. № 548-XIV (далі - Статут).

За положенням ст.ст.5, 6, 8 Загальних положень Статуту внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Відповідальність за стан внутрішньої служби у військових частинах покладається на всіх прямих начальників, які повинні подавати допомогу підпорядкованим військовим частинам і підрозділам в організації та забезпеченні виконання вимог внутрішньої служби і систематично перевіряти її стан.

За ст.ст.11,13, 241 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю). Кожний командир (начальник) зобов`язаний забезпечити у підпорядкованій йому частині (підрозділі) додержання військовослужбовцями правил особистої і громадської гігієни.

Пунктами 26 та 27 розділу 1 частини І Статуту визначено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 р. № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Як вбачається із ст.4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожною військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виявляти повагу до командирів І один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Судом встановлено, що позивач перебуває на військовій службі за контрактом осіб офіцерського складу, та у період з 09.11.2022 р. по 05.10.2023 р. виконував обов`язки заступника командира дивізіону з озброєння 40 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 . Тому на період перебування на військовій службі позивач зобов`язаний бездоганно і неухильно додержуватись порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України, зокрема й не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно зі ст.45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Статтею 48 Дисциплінарного статуту визначено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Відповідно до положень ст.ст.83-86 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначені Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 р. № 608 (далі - Порядок № 608).

Згідно абз.4 п.2 розділу I Порядку № 608 службове розслідування це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку № 608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 608 рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Згідно з пунктами 3, 4 цього ж розділу Порядку № 608 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Службове розслідування у випадках, передбачених Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, може проводитись з усуненням військовослужбовця, дисциплінарне правопорушення якого підлягає розслідуванню, від виконання службових обов`язків, про що видається наказ із зазначенням причин усунення.

У відповідності до пунктів 1, 2 розділу IV Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення. У разі відмови військовослужбовця надати письмові пояснення по суті службового розслідування особа, яка проводить службове розслідування, складає акт про відмову, який засвідчується підписами не менше двох присутніх осіб.

Особи, які проводять службове розслідування, мають право: запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, інших військовослужбовців, цивільних осіб (за їх згодою), які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення (далі - учасники службового розслідування); отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані); з дозволу командира (начальника) військовослужбовця, який скоїв правопорушення, отримувати необхідні документи, які стосуються службового розслідування; за погодженням з особами, які опитуються, фіксувати їх пояснення технічними засобами з подальшим оформленням їх у письмовому вигляді.

Судом встановлено, що за наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 11.09.2023 р. № 1271 проведено службове розслідування за фактом знаходження майора ОСОБА_1 у стані гіпертонічної кризи, внаслідок алкогольної інтоксикації, з метою встановлення обставин, причин та умов, ступеня можливої вини посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , чиї дії/бездіяльність стали причиною вищезазначеного. За результатами останнього, відповідачем встановлено факт перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що особи, які проводили службове розслідування, фактично не перевіряли обставини події, не встановлювали умови її виникнення, не проводили опитування всіх учасників події, не з`ясовували, які негативні наслідки сталися внаслідок цієї події, не вживали заходів щодо з`ясування інших, передбачених законодавством, питань. Також позивач наголошував на відсутність доказів перебування у стані алкогольного сп`янінням.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, факт перебування позивача у стані алкогольного сп`янінням у ході службового розслідування встановлено на підставі рапорту командира 40 гсад військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 10.09.2023 р. № 29664, пояснень тво. начальника медичного пункту 40 гсад молодшого сержанта ОСОБА_2 , пояснень начальника штабу 40 гсад старшого лейтенанта ОСОБА_4 та пояснень водія-електрика медичного пункту 40 гсад солдата ОСОБА_5 .

Разом із тим, суд вважає, що надані рапорт та пояснення не можна вважати беззаперечними доказами перебування позивача 07.09.2023 р. у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вони містять лише викладення власних суджень осіб, які склали рапорт/надали пояснення, про відповідну подію.

Так, ст.266-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначена процедура огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

Військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У рапортах, долучених до матеріалів справи, зазначено про те, що позивач зачинився у приміщенні та не відповідав, у зв`язку з чим не було можливості провести належний медичний огляд з використанням спеціальних технічних засобів. Однак, відповідач не був позбавлений можливості виклику посадової особи органу правопорядку для належного проведення перевірки та встановлення факту перебування позивача на службі у стані алкогольного сп`яніння.

Неможливість проведення медичного огляду стосовно позивача не є підставою для беззаперечного висновку про перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння.

З аналізу наведених положень законодавства слідує, що вказана стаття встановлює чіткий порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Також, вказана стаття встановлює, що відповідний огляд, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вищевказаною статтею 266-1 КУпАП алгоритм огляду має бути наступним:

- перший етап: огляд проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів і якщо в результаті огляду у особи встановлено стан сп`яніння і особа не висловлює незгоди з результатами огляду, то особа вважається такою, що перебуває у стані сп`яніння;

- другий етап: якщо особа виявила незгоду на проведення огляду уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у виявила незгоду з його результатами, тоді огляд проводиться в закладах охорони здоров`я у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення і за результатами огляду складається висновок;

- при цьому, особа вважається такою, що відмовилася від огляду, тільки тоді, коли вона послідовно відмовилася від обох етапів огляду (спочатку відмовилася від огляду уповноваженою особою, а потім відмовилася від огляду в закладі охорони здоров`я, в тому числі взагалі відмовилася переміститися до закладу охорони здоров`я для проведення огляду);

- вся процедура огляду (і на першому, і на другому етапах) має фіксуватися із застосуванням спеціальних технічних засобів відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд має проводитися (і на першому, і на другому етапах) у присутності двох свідків, при цьому у випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння стосовно позивача здійснено з вкрай суттєвими порушеннями, зокрема:

- відсутні відомості про проведення першого етапу огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціальних технічних засобів та тестів, або про незгоду військовослужбовця на проведення такого огляду, або про незгоду військовослужбовця з результатами такого огляду;

- відсутні відомості про проведення огляду військовослужбовця в закладі охорони здоров`я у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу);

- відсутній відеозапис процедури обох етапів огляду або письмові пояснення двох свідків щодо процедури обох етапів огляду;

- за результатами огляду уповноважена особа закладу охорони здоров`я не склала висновок.

Враховуючи, що належний медичний огляд стосовно позивача не проводився, інших переконливих та беззаперечних доказів на підтвердження факту перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння 07.09.2023 р. до суду не надано, суд вважає, що факт перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння не доведений належними доказами.

Військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні та письмові пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України (пункт 3 розділу IV Порядку № 608).

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначає, що особи, які проводили службове розслідування не опитали його з приводу призначеного розслідування, на забезпечили право подати клопотання та заперечення.

Суд вважає відповідні доводи безпідставними, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявні письмові пояснення позивача, які надані в ході службового розслідування. Також позивачем не надано докази подання у ході проведення службового розслідування заперечень, заяв та клопотань, натомість, суд зауважує, що для реалізації окресленого права, позивач мав би вчиняти відповідні активні дії.

Крім того, суд зазначає, що надання пояснень, заяв та клопотань військовослужбовцем є лише одним з джерел отримання інформації, необхідної для встановлення обставин в межах службового розслідування, однак відсутність останніх не перешкоджає проведенню службового розслідування та, за умови дотримання вимог щодо всебічності, повноти, своєчасності та об`єктивності проведення службового розслідування, притягненню військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Також суд відхиляє доводи позивача щодо порушення його права на ознайомлення з матеріалами службового розслідування. Матеріалами справи підтверджено, що під час службового розслідування у позивача відібрано письмові пояснення, отже, відсутні підстави вважати, що позивач не був обізнаний проте, що відносно нього проводиться службове розслідування. З огляду на зазначене позивач не був позбавлений можливості звернутися з заявою, рапортом для ознайомлення з матеріалами отриманими під час службового розслідування, проте позивач своїм правом не скористався.

У відповідності до розділу V Порядку № 608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини. У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення. У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити. Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожен учасник службового розслідування має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування. Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування. У разі якщо службове розслідування проводилося органом Військової служби правопорядку, акт та матеріали службового розслідування передаються на розгляд відповідному командиру (начальнику) військовослужбовця, стосовно якого проводилось службове розслідування, для прийняття рішення.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує на порушення його права на ознайомлення з актом службового розслідування. Суд з даного приводу зазначає, що право військовослужбовця на ознайомлення з актом службового розслідування не кореспондує обов`язок особи, яка проводить службове розслідування, направити (надати) екземпляр акту військовослужбовцю; військовослужбовець повинен вчинити активні дії з метою реалізації права на ознайомлення з актом службового розслідування у вигляді звернення з відповідною заявою (рапортом).

Аналогічна позицію викладена Верховним Судом у постанові від 28.02.2020 р. у справі № 826/16420/18.

У відповідності до пунктів 1 та 2 розділу VI Порядку № 608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування. Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту. Якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.

Суд зазначає, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази на підтвердження факту доведення до позивача оскаржуваного наказу під підпис із зазначенням дати доведення або акту про відмову з підписами не менше двох свідків цього факту.

На підставі наведеного суд вважає слушними доводи позивача щодо порушення його права на ознайомлення з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.09.2023 р. № 1335 (з основної діяльності) "Про результати службового розслідування щодо знаходження майора О. Вчорашнього у стані гіпертонічної кризи, внаслідок алкогольної інтоксикації".

При цьому суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо не відображення в оскаржуваному наказі суті вчиненого порушення, оскільки згідно останнього позивача притягнуто до відповідальності за порушення вимог ст.13, абз.1 ст.241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абз.2 ст.4, абз.7 ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідачем не вжито всіх заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення, та не дотримано в повній мірі положень законодавства, що мають значення для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, а відтак наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 28.09.2023 р. № 1335 (з основної діяльності) "Про результати службового розслідування щодо знаходження майора О. Вчорашнього у стані гіпертонічної кризи, внаслідок алкогольної інтоксикації", яким за порушення ст.13, абз.2 ст.241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абз.2 та абз.4 ст.4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України на заступника командира дивізіону з озброєння 40 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення "Сувора догана", позбавлено премії за вересень 2023 року та не виплачено грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення позивачу за вересень місяць 2023 року у повному обсязі, у відповідності до вимог ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", розділу ХVІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 р. № 260 та постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", суд зазначає наступне.

Преамбулою Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р. № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ) передбачено, що цей Закон відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Пунктом 1 статті 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

За приписами п.п.2, 3 ст.9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно п.4 ст.9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Пунктами 2, 8 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 р. № 260, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 р. за № 745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Пунктом 2 розділу 1 Порядку № 260 встановлено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Відповідно до пункту 3 розділу I Порядку № 260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно п.1-4 розділу XVI Порядку № 260 командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

При порушенні військової дисципліни, незадовільному виконанні службових обов`язків виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється в таких розмірах:

у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення "догана", оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), - 90 відсотків встановленого розміру щомісячної премії;

у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення "сувора догана", оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), - 80 відсотків встановленого розміру щомісячної премії;

у разі накладення на військовослужбовця двох дисциплінарних стягнень "догана" ("сувора догана"), оголошених письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), - 60 відсотків встановленого розміру щомісячної премії;

у разі накладення на військовослужбовця трьох дисциплінарних стягнень "догана"("сувора догана"), оголошених письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління), - 50 відсотків встановленого розміру щомісячної премії.

Командир військової частини здійснює преміювання у зазначених розмірах за календарний місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром (за винятком випадків, коли таке стягнення знято встановленим порядком у цьому самому місяці).

Таким чином, у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення "сувора догана", оголошеного письмовим наказом (розпорядженням) командира військової частини (керівника органу військового управління) премія виплачується, однак лише у розмірі 80 відсотків встановленого розміру щомісячної премії.

Згідно пункту 5 розділу XVI Порядку № 260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках:

за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення;

за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення;

у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження у військовому званні на один ступінь, позбавлення військового звання - за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром;

у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, - за місяць, у якому така постанова надійшла до військової частини;

у разі накладення на військовослужбовця в календарному місяці більше трьох дисциплінарних стягнень, крім дисциплінарного стягнення "зауваження", - за місяць, у якому накладено дисциплінарні стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром;

у разі відрахування з ад`юнктури або докторантури вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти або науково-дослідної установи через невиконання індивідуального навчального плану (індивідуального плану наукової роботи) або недисциплінованість - за місяць, у якому було здійснено відрахування;

у разі неуспішного закінчення ад`юнктури або докторантури вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти або науково-дослідної установи - за місяць, у якому закінчилося навчання;

у разі звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем - з місяця, у якому надійшов витяг з наказу про звільнення.

у разі порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до матеріальних збитків, - за місяць, у якому видано наказ про притягнення до матеріальної відповідальності;

у разі скоєння у військовій частині аварій, подій, пов`язаних із загибеллю людей з вини військовослужбовців під час виконання ними службових обов`язків, чи злочинів - за місяць, у якому сталася аварія, подія, пов`язана із загибеллю людей.

З аналізу вище наведених законодавчих норм слідує, що командир військової частини НОМЕР_1 має право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби. Однак, у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення "сувора догана" за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння), щомісячна премія не виплачується.

Порядок виплати додаткової грошової винагороди визначено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова № 168).

Згідно п.1-1 установлено, що військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.

Розмір додаткової винагороди за категоріями посад керівного та інструкторсько-викладацького складу у навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах) встановлюється згідно з додатком.

Відповідно до п.1-1 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 2-1 вказаної вище постанови передбачено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди.

На момент прийняття оскаржуваного наказу порядок виплати військовослужбовцям додаткової винагороди визначався окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 р. № 912/з/29, відповідно до п.9 якого до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. або 30000 грн. не включати військовослужбовців, які:

беруть участь у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки;

проходять службу у багатонаціональних органах військового управління за кордоном;

добровільно здалися в полон з дня захоплення в полон, оголошеного наказом командира (начальника);

самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного з залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника);

відбувають покарання на гауптвахті та в дисциплінарних частинах з дня початку відбування покарання, оголошеного наказом командира (начальника) до дня фактичного завершення відбування покарання, оголошеного наказом командира (начальника);

усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника) до дня фактичного завершення усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника);

відмовились виконувати бойові накази (розпорядження) за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника);

вживали алкогольні напої (наркотичні та психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошеного наказом командира (начальника);

навмисно спричинили собі тілесні ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство (крім випадків доведення особи до самогубства, встановленого судом) за місяць, у якому здійснено ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство;

вчинили інші дії (бездіяльність), за які судом прийнято рішення про притягнення до відповідальності за вчинення кримінального, військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за місяць, у якому така постанова (вирок) надійшла до військової частини;

перебували (за час перебування) під вартою чи домашнім арештом або на навчанні за кордоном (крім тих, які проходили підготовку (навчання) щодо порядку застосування, обслуговування та ремонту різних видів озброєння та військової/спеціальної техніки) або у відпустках (за якими відповідно до законодавства України не передбачено збереження грошового забезпечення).

Згідно положень постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 р. військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора або які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця на підставі наказів начальників нараховується та виплачується додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. або 30000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах/виконання таких завдань. Разом з тим, відповідна винагорода не включається у грошове забезпечення військовослужбовця у разі вжиття алкогольних напоїв (наркотичні та психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу та/або виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння).

Судом встановлено, що позивача позбавлено щомісячної премії за вересень 2023 року та грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.09.2023 р. № 1335 (з основної діяльності) "Про результати службового розслідування щодо знаходження майора О. Вчорашнього у стані гіпертонічної кризи, внаслідок алкогольної інтоксикації" у зв`язку із притягненням до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог ст.13, абз.1 ст.241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абз.2 ст.4, абз.7 ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Враховуючи викладене та те, що судом в межах цієї справи скасовано наказ відповідача про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суд вважає, що позивач має право на отримання щомісячної премії за вересень 2023 року та грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Разом з тим, саме лише зобов`язання відповідача перерахувати відповідні виплати не призведе до ефективного захисту порушеного права та не сприятиме його поновленню.

На підставі наведеного, з метою належного захисту прав позивача, враховуючи приписи ч.2 ст.9 КАС України, суд приходить до висновку, що наявні підстави для зобов`язання військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення заступнику командира дивізіону з озброєння 40 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 за вересень місяць 2023 року у повному обсязі, у відповідності до вимог ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", розділу ХVІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 р. № 260 та постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", з урахування раніше виплаченої суми.

Приймаючи дане судове рішення суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Положеннями ч.1 ст.90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Позивач звільнений від сплати судового збору, інших витрат не поніс, а тому відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 263 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) від 28.09.2023 р. № 1335 (з основної діяльності) "Про результати службового розслідування щодо знаходження майора О. Вчорашнього у стані гіпертонічної кризи, внаслідок алкогольної інтоксикації" про притягнення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) про накладення дисциплінарного стягнення, позбавлення щомісячної премії за вересень 2023 року та грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) за вересень місяць 2023 року у повному обсязі, у відповідності до вимог ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", розділу ХVІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 р. № 260 та постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", з урахування раніше виплаченої суми.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко