Справа № 560/3922/23
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3922/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Драновський Я.В.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

05 лютого 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом фізичної особа-підприємця ОСОБА_1 до Хмельницької митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів UA400000/2023/000030/2 від 01.03.2023.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.05.2023 відмовлено у задоволенні позову.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав митниці додаткові документи, які б усунули розбіжності, виявлені митним органом, і зняли сумніви у достовірності заявленої митної вартості товару.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що рішення про коригування митної вартості є необгрунтоване, вартість товару підтверджується платіжним дорученням та випискою по рахунках позивача, які підтверджують сплату позивачем 7000 євро продавцеві транспортних засобів згідно договору №2023-04 від 23.01.2023, в якому продавцем є AKSIL TRUCK Kamil Furmanek.

При цьому у рішенні про коригування митної вартості не вказано як обставину прийняття рішення зауваження до реєстраційного документа на транспортний засіб. Також у рішенні митного органу не вказано номер та дату митної декларації на основі якої було здійснено коригування.

Також позивач вказав, що відповідно до фактури 35/2022 від 12.12.2022 РЕTER-TRANS WOJT PIOTR ul. CHOPINA 6A 05-822 MILANOWEK продав транспортний засіб напівпричіп KRONE, 2013 року випуску, вінкод НОМЕР_1 покупцеві AKSIL TRUCK Kamil Furmanek, в якого позивач в подальшому і придбав його.

Крім того вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Зазначає, що відзив на позов позивач не отримував, що позбавило його можливості надати відповідь на відзив.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що митним органом направлено позивачу відзив на позов на вказану ним у позові адресу, проте конверт був повернутий відправнику.

Також вказано, що в результаті опрацювання документів, поданих до митного оформлення, а не під час судового розгляду справи виявлено розбіжності, які вливають на правильність визначення митної вартості та ознаки відсутності окремих складових митної вартості товару, а також відсутності документів, визначених ч.2 ст. 53 МК України.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 24.07.2023 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обгрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

01.03.2023 на митний пост "Хмельницький" Хмельницької митниці позивачем було подано до митного оформлення електронну митну декларацію №23UA63U7 на товар: "Несамохідний транспортний засіб, що призначений для перевезення вантажів - напівпричіп - рефрижиратор, 3-х вісний, бувший у використанні, марки: KRONE; модель: SD; ідент. номер ТЗ (номер кузова/шасі): НОМЕР_1 ; маса навантаження - 30240 кг; повна маса - 39000 кг; календарний рік виготовлення: 2013; модельний рік виготовлення: 2013.Торгівельна марка: KRONE; виробник: Bernhard Krone Gmbh" (графа 31 МД).

Митну вартість було заявлено за першим (основним) методом визначення митної вартості (графа 43 МД), шляхом додавання до фактурної вартості задекларованого товару (7000 евро) витрат на транспортування (257 евро).

У митній декларації від 01.03.2023 23UA63U7 митна вартість була задекларована у розмірі 7257 евро (графа 45 МД).

До митного оформлення разом з МД позивачем було подано наступні документи (графа 44 МД): рахунок - фактура (інвойс) від 04/02/2023 від 20.02.2023, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 01.09.2022, довідку про транспортні витрати №4, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі - продажу №2023-04 від 23.01.2023, декларація про походження товару від 04/02/2023 від 20.02.2023, договір про надання послуг митного брокера 01/2023 від 27.01.2023, копія митної декларації країни відправлення 23PL341010E0047646 від 20.02.2023.

Враховуючи вищевикладені обставини, митницею 01.03.2023 о 14:27 було направлено позивачу повідомлення, в якому для підтвердження заявленої митної вартості необхідно надати: 1) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності - інші платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) якщо здійснювалось страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Того ж дня від декларанта надійшов лист (повідомлення) про те, що відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України) для підтвердження митної вартості всі документи надані відображені в графі 44 МД. Інших документів для підтвердження митної вартості надати немає змоги.

В іншому повідомлені митниці (01.03.2023 о 14:42) було зазначено, документи, подані згідно частини 2 статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Відповідно до частини 3 статті 53 МКУ для підтвердження числового значення митної вартості товарів необхідно протягом 10 календарних днів надати такі додаткові документи на товари: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

У відповідь декларантом, цього ж дня, було надіслано лист (повідомлення), що відповідно частини 3 статті 53 МКУ для підтвердження митної вартості, зазначені в графі 44 МД всі документи надані. Більше документів надати немає можливості.

Оскільки декларантом не були усунені зазначені вище розбіжності, не підтверджено включення окремих складових митної вартості товарів, у відповідності до положень частини 6 статті 54 МКУ, Хмельницькою митницею прийнято рішення про коригування митної вартості UA400000/2023/000030/2 від 01.03.2023.

У графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, серед іншого зазначено: "Було проведено процедуру консультації та встановлено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару та обраний метод її визначення не відповідають наявній у митного органу інформації про вартість товару, відповідно митна вартість буде визначена за другорядним методом відповідно до вимог ст. 64 МКУ. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 59 та ст.60) по причині відсутності у митного органу інформації вартості операції з ідентичними (подібними) товари, що були оформлені у митному відношенні. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст.63 та 63 МКУ) причині відсутності у митного органу інформації основи для віднімання та додавання вартості. Джерелом числового значення митної вартості є МД від 21.02.2023 №23Ш301/0 згідно якої за рівнем митної вартості 11000 євро здійснено митне оформлення такої ж моделі того ж року з такими ж характеристиками. Даний рівень митної вартості є мінімальним для ідентичних моделей того ж року з врахуванням характеристик. Коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови тощо не здійснювалось у зв`язку з відсутністю інформації про вплив їх на рівень митної вартості".

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 ст. 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено у цій нормі.

Відповідно до статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний серед іншого, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частини перша - третя цієї статті).

Частиною 2 статті 58 МК України встановлено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно матеріалів справи у контролюючого органу були підстави для виникнення об`єктивних сумнівів щодо дійсної митної вартості товару, заявленого позивачем до митного оформлення, з огляду на те, що заявлений рівень вказаної ціни у рахунку - фактурі (інвойсі) 7000 евро був значно нижчий, ніж пропозиції продажу на ринку таких же моделей, а також рівня їх митної вартості, що надходили на адреси інших суб`єктів зовнішньо - економічної діяльності.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно інформації в ЄАІС Держмитслужби України мінімальний рівень митної вартості таких же моделей транспортного засобу, того ж року виготовлення, що надходили на адреси інших суб`єктів зовнішньо - економічної діяльності складає 11000 євро (наприклад, за митною декларацією від 21.02.2023 №23UА30U0).

Крім того, згідно із інформацією з інтернет - ресурсу (сайту) mobile.de мінімальна ціна за якою пропонується несамохідний транспортний засіб марки KRONE складає 14750 евро.

Отже в результаті опрацювання документів, поданих до митного оформлення, виявлено розбіжності, які впливають на правильність визначення митної вартості та ознаки відсутності окремих складових митної вартості товару, а також відсутності документів, визначених частиною 2 статті 53 МКУ, а саме: підпунктом 2.1 пункту 2 поданого до митного оформлення договору №2023-04 від 23.01.2023 передбачено, що взаєморозрахунок проводиться переказом грошей на розрахунковий рахунок продавця на умовах 100% передоплати, а підпунктом 4.2 пункту 4 вказаного договору передбачено, що продавець дозволяє відпуск товару після повної передоплати.

Відповідно до підпункту 4 частини 2 статті 53 МКУ якщо за придбаний товар вже сплачені кошти, то відповідні документи про оплату необхідно подавати під час митного оформлення цього товару разом з митною декларацією.

В апеляційній скарзі позивачем вказано про те, що вартість товару підтверджується платіжним дорученням та випискою по рахунках позивача, які підтверджують сплату позивачем 7000 євро продавцеві транспортних засобів згідно договору №2023-04 від 23.01.2023, в якому продавцем є AKSIL TRUCK Kamil Furmanek.

Проте, такі документи про оплату не було надано декларантом одночасно з митною декларацією, в якій цей несамохідний транспортний засіб був задекларований.

Відсутність банківських платіжних документів підтверджується графою 44 МД, а саме відсутність документів під кодом "3001" (банківський платіжний документ, що стосується товару).

Крім того інформація щодо вартості задекларованого товару зазначена в поданій до митного оформлення митній декларації, відрізнялась від вказаної у копії митної декларації країни відправлення, про що зазначено в графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно реєстраційних документів власником несамохідного транспортного засобу є WOJT PIOTR (Milanowek), тоді як згідно рахунку - фактури даний товар позивач придбав в AKSIL TRUCK Kamil Furmanek (Kielce). Дана розбіжність впливає на правильність визначення митної вартості товару в частині включення усіх складових митної вартості, визначених частиною 10 статті 58 МК України, а саме комісійні та брокерська винагорода, інформація щодо яких відсутня в документах, поданих до митного оформлення.

При цьому позивач не надав митниці додаткові документи, які б усунули розбіжності, виявлені митним органом, і зняли сумніви у достовірності заявленої митної вартості товару.

Враховуючи вищевикладені обставини, сумніви відповідача щодо достовірності заявленої митної вартості товару були обґрунтованими, відтак відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України та ч. 1 ст. 55 МК України було прийняте рішення про коригування митної вартості товару.

Стосовно доводів позивача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме, що відзив на позов позивач не отримував, що позбавило його можливості надати відповідь на відзив суд зазначає, що відповідачем було направлено відзив на позов на вказану ним у позові поштову адресу. Проте поштовий конверт повернуто відправнику у зав`язку із закінченням терміну зберігання. Вказане підтверджується наданими відповідачем квитанціями АТ «Укрпошта» та копією конверта поштового відправлення.

Крім того в апеляційній скарзі скаржником не вказано жодних обставин та не надано доказів, які б впливали на правову кваліфікацію спірних правовідносин.

Надані позивачем додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів не спростовують наявних у митного органу сумнівів щодо вартості товару та не свідчать про протиправність оскаржуваного рішення, оскільки такі документи не надавалися позивачем при митному оформленні.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення про коригування митної вартості товару, прийняті за наслідками проведеної митним органом процедури контролю правильності визначення митної вартості товару на основі пред`явлених декларантом документів, є правомірним і обґрунтованим, тому позов про визнання його протиправним та скасування задоволенню не підлягає.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.