Справа № 260/4473/22
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2024-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 рокуЛьвівСправа № 260/4473/22 пров. № А/857/5624/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Мікули О.І., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

суддя (судді) в суді першої інстанції Маєцька Н.Д.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2022 року Головне управління ДПС у Закарпатській області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути податковий борг у розмірі 121899,49 грн, в т.ч. пеня у розмірі 352,17 грн по платежах: 18010300 «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» у розмірі 120754,13 грн, в т.ч. пеня у розмірі 328,05 грн; 18010200 «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів житлової нерухомості» у розмірі 1145,36 грн, в т.ч. пеня у розмірі 24,12 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що станом на 05 вересня 2022 року у ОСОБА_1 наявний податковий борг у розмірі 121899,49 грн, в т.ч. пеня у розмірі 352,17 грн по платежах: 18010300 «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» у розмірі 120754,13 грн, в т.ч. пеня у розмірі 328,05 грн; 18010200 «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів житлової нерухомості» у розмірі 1145,36 грн, в т.ч пеня у розмірі 24,12 грн. Вказує, що відповідачем вищевказані суми боргу за податковими повідомленнями-рішеннями не сплачено та не оскаржено їх ні в адміністративному, ні у судовому порядку. Вважає, що наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в розмірі 121899,49 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 121899,49 грн, в тому числі пеня у розмірі 2481,00 грн по платежах: 18010300 «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» у розмірі 120754,13 грн, в т.ч. пеня у розмірі 328,05 грн; 18010200 «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів житлової нерухомості» у розмірі 1145,36 грн, в тому числі пеня у розмірі 24,12 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 не сплатив у строки, визначені Податковим кодексом України, податкові зобов`язання, які були йому нараховані за відповідними податковими повідомленнями-рішеннями. Вищевказані суми боргу за податковими повідомленнями-рішеннями не сплачено, та не оскаржено такі ні в адміністративному, ні в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, та те, що податковий борг відповідача у розмірі 121899,49 грн, в т.ч. пеня у розмірі 352,17 грн підтверджується матеріалами справи та станом на час розгляду справи в суді відповідачем не погашений, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги ГУ ДПС у Закарпатській області про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 121899,49 грн, в т.ч. пеня у розмірі 352,17 грн по платежу 18010300 «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості», 18010200 «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів житлової нерухомості» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції не дослідив належним чином правомірність нарахувань контролюючим органом відповідачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, внаслідок несплати якого виник податковий борг. Вказує, що судом першої інстанції неправомірно задоволено вимоги позивача в частині стягнення пені з відповідача. Вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про узгодження суми податкового боргу, оскільки не дослідив питання отримання відповідачем податкових повідомлень-рішень, на підставі яких виник податковий борг в сумі 121899,49 грн, та який є предметом розгляду у цій справі.

Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року зупинено апеляційне провадження у справі № 260/4473/22 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу до набрання законної сили рішенням суду у справі № 260/2260/23.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року поновлено провадження у справі № 260/4473/22 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року та призначено до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, станом на 05.09.2022 за ОСОБА_1 обліковується податковий борг у розмірі 121899,49 грн, в т.ч. пеня у розмірі 352,17 грн по платежу 18010300 «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» у розмірі 120754,13 грн, в т.ч. пеня у розмірі 328,05 грн.; 18010200 «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів житлової нерухомості» у розмірі 1145,36 грн, в т.ч пеня у розмірі 24,12 грн.

Вказана заборгованість виникла у зв`язку із наступним.

За платежем 18010300 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів нежитлової нерухомості» визначено податкові зобов`язання за наступними податковими повідомлення-рішеннями:

- № 411134-13 від 19.06.2017 за період 2016 р. у розмірі 5287,39 грн. Відповідачем частково сплачено зобов`язання у розмірі 2694,36 грн по цьому податковому повідомленні рішенні, у зв`язку з чим, залишок несплаченої суми становить 2921,08 грн;

- № 411135-13 від 19.06.2017 за період 2016 р. у розмірі 1145,94 грн;

- № 411136-13 від 19.06.2017 за період 2016 р. у розмірі 6038,53 грн;

- № 0-0717 від 29.03.2019 за період 2018 р. у розмірі 14285,15 грн;

- № 0-0717 від 29.03.2019за період 2018 р. у розмірі 16314,56 грн;

- № 0-0717 від 29.03.2019за період 2018 р. у розмірі 3096,05 грн;

- № 0-0717 від 28.04.2020 за період 2019 р. у розмірі 16011,80 грн;

- № 0-0717 від 28.04.2020 за період 2019 р. у розмірі 18286,5 грн;

- № 0-0717 від 28.04.2020 за період 2019 р. у розмірі 3470,27 грн;

- № 0-0717 від 16.04.2021 за період 2020 р. у розмірі 18971,94 грн;

- № 0-0717 від 16.04.2021 за період 2020 р. у розмірі 3600,34 грн;

- № 0-0717 від 16.04.2021 за період 2020 р. у розмірі 16611,97 грн.

За платежем 18010200 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів житлової нерухомості» визначено податкові зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням № -0717 від 29.03.2019 за період 2018 р. у розмірі 528,67 грн та за податковим повідомленням-рішенням № 0-0717 за період 2019 р. у розмірі 592,57 грн.

У зв`язку з несплатою узгоджених сум податкових зобов`язань відповідачу на підставі пункту 59.1 статті 59 ПК України виставлено податкову вимогу № 13693-17 від 07.12.2017 про наявність податкового боргу за узгодженими податковими зобов`язаннями, яка була направлена на адресу відповідача засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, та повернута згідно довідки Ф.20 «за терміном зберігання».

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Проте, колегія суддів не погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України), платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (пп. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до п. 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п. 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з п. 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 59.3 статті 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно з п. 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Згідно з підпунктом 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Підпунктом 56.15 статті 56 ПК України передбачено, що скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Відповідно до підпункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, у разі незгоди з податковим повідомленням-рішенням, яким платнику податків визначено грошове зобов`язання, останній має право оскаржити таке податкове повідомлення-рішення в адміністративному чи судовому порядку. Протягом строку оскарження грошове зобов`язання вважається неузгодженим.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що узгоджене грошове зобов`язання, не сплачене платником податків у добровільному порядку в строки, визначені законодавством, набуває статусу податкового боргу, з метою стягнення якого контролюючий орган має право звертатись з відповідним позовом до суду.

Із матеріалів справи слідує, що станом на 05.09.2022 за ОСОБА_1 обліковується податковий борг у розмірі 121899,49 грн, в т.ч. пеня у розмірі 352,17 грн по платежу 18010300 «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» у розмірі 120754,13 грн, в т.ч. пеня у розмірі 328,05 грн.; 18010200 «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів житлової нерухомості» у розмірі 1145,36 грн, в т.ч пеня у розмірі 24,12 грн.

Податковий борг по платежу 18010300 «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» виник на підставі податкових зобов`язань за податковими повідомленнями-рішеннями № 411134-13 від 19.06.2017 за період 2016 р. у розмірі 5287,39 грн, № 411135-13 від 19.06.2017 за період 2016 р. у розмірі 1145,94 грн, № 411136-13 від 19.06.2017 за період 2016 р. у розмірі 6038,53 грн, № 0-0717 від 29.03.2019 за період 2018 р. у розмірі 14285,15 грн, № 0-0717 від 29.03.2019 за період 2018 р. у розмірі 3096,05 грн, № 0-0717 від 29.03.2019 за період 2018 р. у розмірі 16314,56 грн, № 0-0717 від 28.04.2020 за період 2019 р. у розмірі 16011,80 грн; № 0-0717 від 28.04.2020 за період 2019 р. у розмірі 3470,27 грн, № 0-0717 від 28.04.2020 за період 2019 р. у розмірі 18286,5 грн, № 0-0717 від 16.04.2021 за період 2020 р. у розмірі 16611,97 грн, № 0-0717 від 16.04.2021 за період 2020 р. у розмірі 3600,34 грн, № 0-0717 від 16.04.2021 за період 2020 р. у розмірі 18971,94 грн.

Податковий борг по платежу 18010200 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів житлової нерухомості» виник на підставі податкових зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням № -0717 від 29.03.2019 за період 2018 р. у розмірі 528,67 грн та за податковим повідомленням-рішенням № 0-0717 за період 2019 р. у розмірі 592,57 грн.

ОСОБА_1 скористався своїм правом на оскарження податкових повідомлень-рішень по платежу 18010300 «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» у судовому порядку.

Судом апеляційної інстанції із Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року у справі № 260/2260/23, яка набрала законної сили, клопотання представника позивача про закриття провадження у справі в частині позовних вимог задоволено. Закрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС України у Закарпатській області в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: № 0-0717 від 29.03.2019 року, № 0-0717 від 29.03.2019 року, № 0-0717 від 28.04.2020 року, № 0-0717 від 28.04.2020 року № 0-0717 від 16.04.2021 року, № 0-0717 від 16.04.2021.

У цій справі судом встановлено, що відповідно до листа Головного управління ДПС у Закарпатській області від 16 травня 2023 року, за результатами проведеної звірки даних, відповідно до п.п. 266.7.3 п. 266.7 ст. 266 ПК України, вважаються відкликаними (скасованими) наступні податкові повідомлення-рішення: № 0-0717 від 29.03.2019, № 0-0717 від 29.03.2019, № 0-0717 від 28.04.2020, № 0-0717 від 28.04.2020, № 0-0717 від 16.04.2021, № 0-0717 від 16.04.2021.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року у справі № 260/2260/23, яка набрала законної сили, клопотання представника позивача про закриття провадження у справі задоволено. Закрито провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС України у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення.

У цій справі судом встановлено, що відповідно до листа Головного управління ДПС у Закарпатській області від 08 вересня 2023 року № 10062/6/07-16-24-03-06, податкове повідомлення-рішення № 0-0717 від 28 квітня 2020 року вважається відкликаним.

Вказані обставини безпосередньо вплинули на результат розгляду цієї справи, характер спірних правовідносин у якій хронологічно та сутнісно є наслідком спору, що був предметом розгляду у справі № 260/2260/23.

Згідно із частиною 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, грошові зобов`язання відповідача, визначені зазначеними вище податковими повідомленнями-рішеннями, є неузгодженими, оскільки скасовані податковим органом.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 податкового боргу у розмірі 75362,08 грн, що виник із податкових зобов`язань за податковими повідомленнями-рішеннями: № 0-0717 від 29.03.2019, № 0-0717 від 29.03.2019, № 0-0717 від 28.04.2020, № 0-0717 від 28.04.2020, № 0-0717 від 16.04.2021, № 0-0717 від 16.04.2021.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року у справі № 260/2260/23, яка набрала законної сили, клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовних вимог задоволено частково. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС України у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 411134-13 від 19.06.2017 року, № 411135-13 від 19.06.2017 року, № 411136-13 від 19.06.2017 року, № 0-0717 від 29.03.2019 року, № 0-0717 від 16.04.2021 року - залишено без розгляду.

У вказаній справі судом встановлено, що податкові повідомлення-рішення від 19 червня 2017 року № 411134-13, № 411135-13, № 411136-13 вручені позивачу 30 червня 2017 року, що підтверджуються його підписом на корінцях вищевказаних податкових повідомлень-рішень. Крім того, матеріалами справи підтверджується, що податкове повідомлення-рішення від 29 березня 2019 року № 0-0717 вручене позивачу 30 червня 2019 року, про що свідчить підпис позивача на корінці вищевказаного податкового повідомлення-рішення. Також судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення від 16 квітня 2021 року № 0-0717 надіслано позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 652 та вручене йому 09 липня 2021 року.

Згідно підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Згідно статті 266.10.1 ПК України, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пунктів 42.2, 42.5 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1204 від 28 грудня 2015 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 року за №124/28254) податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.

Згідно з абз. 1 п. 3 розділу ІІІ вищевказаного Порядку дата надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення проставляється посадовою особою платника податків юридичної особи (фізичною особою - платником податків або її законним представником) - у разі вручення податкового повідомлення-рішення під розписку (на обох примірниках, а при врученні податкового повідомлення-рішення форми «Ф» - на корінці податкового повідомлення-рішення).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що податкові зобов`язання у розмірі 45392,05 грн за податковими повідомленнями-рішеннями від 19 червня 2017 року № 411134-13, № 411135-13, № 411136-13, від 29 березня 2019 року № 0-0717, від 16 квітня 2021 року № 0-0717 є узгодженими.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не скористався своїм правом на оскарження податкових повідомлень-рішень по платежу по платежу 18010200 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів житлової нерухомості».

Відповідачем вищевказані суми боргу за податковими повідомленнями - рішеннями № -0717 від 29.03.2019 за період 2018 р. у розмірі 528,67 грн та за податковим повідомленням-рішенням № 0-0717 за період 2019 р. у розмірі 592,57 грн не сплачено, та не оскаржено такі ні в адміністративному, ні в судовому порядку, тому вказані податкові зобов`язання у розмірі 1145,46 грн є узгодженими.

Стосовно нарахування пені, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України пеня сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Згідно з пп 129.1.1 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Відповідно до п. 129.2 ПК України у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня, нарахована на таке грошове зобов`язання (його частину) або на виявлене заниження податкового зобов`язання, скасовується.

Із розрахунку податкого боргу фізичної особи ОСОБА_1 , долученого позивачем до позовної заяви, слідує, що позивачу нараховано пеню у розмірі 328,05 грн на суму грошових зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням № 411134-13 від 19.06.2017 за період 2016 р. у розмірі 5287,39 грн. Відповідачем частково сплачено зобов`язання у розмірі 2694,36 грн по цьому податковому повідомленні рішенні, у зв`язку з чим, залишок несплаченої суми становить 2921,08 грн.

Отже, відповідно до статті 129 ПК України відповідачу проведено нарахування пені у розмірі 352,17 грн по платежам:

-18010300 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів нежитлової нерухомості» у розмірі 328,05 грн.

- 18010200 «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів житлової нерухомості» у розмірі 24,12 грн.

Вказані суми пені залишаються відповідачем не сплаченими в повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 46537,41 грн, в тому числі пеня у розмірі 352,17 грн по платежах: 18010300 «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» у розмірі 45392,05 грн, в т.ч. пеня у розмірі 328,05 грн; 18010200 «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів житлової нерухомості» у розмірі 1145,36 грн, в тому числі пеня у розмірі 24,12 грн.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року у справі № 260/4473/22 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Головного управління ДПС у Закарпатській області задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) податковий борг у розмірі 46537,41 грн (сорок шість тисяч п`ятсот тридцять сім гривень сорок одна копійка), в тому числі пеня у розмірі 352,17 грн (триста п`ятдесят дві гривні сімнадцять копійок) по платежах: 18010300 «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» у розмірі 45392,05 грн (сорок п`ять тисяч триста дев`яносто дві гривні п`ять копійок), в т.ч. пеня у розмірі 328,05 грн (триста двадцять вісім гривень п`ять копійок); 18010200 «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів житлової нерухомості» у розмірі 1145,36 грн (тисяча сто сорок п`ять гривень тридцять шість копійок), в тому числі пеня у розмірі 24,12 грн (двадцять чотири гривні дванадцять копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. І. Мікула
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 06 лютого 2024 року.