Справа № 334/11487/23
Суддя: Бредіхін Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2024-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 01.02.2024
Провадження № 2-а/334/15/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Бредіхіна Ю.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Сумський області про визнання протиправною та скасування постанови,

установив:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов вказаний позов, в якому позивач просить скасувати постанову серії ЕНА №107807 від 06.12.2023 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що обставини, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, адже він фактично не керував транспортним засобом, а перебував на пасажирському місці, а сам транспортний засіб було припарковано. Крім того, зазначає про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся із порушенням вимог КУпАП, адже справу було розглянути на місце вчинення правопорушення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Відповідач у відзиві заперечив проти позовних вимог, оскільки вважає, що позивач навмисно вводить в оману суд, адже на відеозаписі з боді-камер поліцейських, які складали протокол зафіксовано, що транспортний засіб рухався і позивач ОСОБА_1 керував ним. При цьому ним були порушені вимоги пункту 33.3.3 ПДР України, що і стало підставою для зупинки транспортного засобу. Після зупинки працівники поліції встановили той фак, що ОСОБА_1 згідно із постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2023 року позбавлений права керування транспортними засобами строком на один рік, у зв`язку із чим на ОСОБА_1 складено оскаржувану постанову

Суд, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, які мають значення для вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідно до Конституції України і Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський під час виконання своїх службових обов`язків зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до постанови серії ЕНА №107807 від 06.12.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20 400 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП за те, що він 06.12.2023 року о 14 год. 28 хв. в районі будинку №49 по вулиці Петропавлівській у м. Суми керував транспортним засобом «DAF TE 105XF», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування транспортними засобами згідно із постановою постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2023 року у справі №335/4965/23, чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до встановлених процедур і довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами, зокрема перевищення швидкості.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Суд дійшов висновку про те, що поліцейським рішення, яке оспорюється позивачем, прийнято на підставі, у межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Рішення прийнято з використанням повноваження з тою метою, з якою це повноваження надане зазначеному суб`єкту владних повноважень.

Так, судом досліджено долучені до відзиву відеозаписи, які зроблені з відеореєстратора поліцеського автомобілю та бодікамер патрульних поліцейських. На вказаних відеозаписах зафіксовано рух транспортного засобу «DAF TE 105XF», державний номерний знак НОМЕР_1 , зафіксована його зупинка поліцейськими, зафіксований факт керування цим транспортним ОСОБА_1 .

При цьому на відеозаписі сам ОСОБА_1 визнає той факт, що йому відомо про те, що він позбавлений права керування транспортним засобом.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Особа позивача, як водія транспортного засобу встановлена працівником поліції. Самі твердження позивача про те, що він не керував транспортним засобом, а сам транспортний засіб був припаркований спростовані наявними у матеріалах справи доказами.

По суті, позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Інші доводи позивача щодо незаконності постанови носять виключно формальний характер та не спростовують факту скоєння правопорушення.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів з приводу порушень інспектором поліції прав позивача під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Відсутність факту правопорушення, позивач доводить своїми ж поясненнями. Натомість, відповідач, в порядку ч.2 ст. 77 КАС України, надав докази своїх заперечень. Зокрема, відео фіксація, яка була вчинена під час вчинення правопорушення та в процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення, підтверджує факт правопорушення з боку позивача.

Керуючись статтями 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Сумський області (6, юридична адреса: м. Суми, вул. Білопільський шлях, 18/1) про визнання протиправною та скасування постанови постанови у повному обсязі

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін