Справа № 420/33548/23
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2024-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТерраТарса Україна" до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов "ТерраТарса Україна" до Львівської митниці, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати прийняте Львівською митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 29.06.2023 року № UА209000/2023/400105/2;

- визнати протиправною та скасувати оформлену Львівською митницею картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29.06.2023 року № UА209140/2023/000503;

- визнати протиправною та скасувати оформлену Львівською митницею картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29.06.2023 року № UА209140/2023/000504.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.03.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» (покупець) та резидентом провінції Тайвань Китайської Народної Республіки, компанією «SESODA CORPORATION» (продавець) був укладений зовнішньоекономічний контракт № SOP2023CIF.

З метою митного оформлення товару позивачем Львівській митниці з метою випуску придбаного мінерального добрива у вільний обіг подана електронна митна декларація ІМ 40 ДЕ № 23UA36U6.

Митна вартість заявленого до митного оформлення за даною митною декларацією товару була визначена ТОВ «ТерраТарса Україна» на рівні 786 590,59 грн. за методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) згідно статті 58 Митного кодексу України.

Визначена позивачем митна вартість включала її складові в загальній сумі 93 249,93 грн., що підтверджується змістом графи 17 прийнятого відповідачем рішенням про коригування митної вартості товарів від 29.06.2023 року № UA209000/2023/400105/2.

Зазначені складові митної вартості відповідно до пунктів 5 та 6 частини десятої статті 58 МК України включали 78 622,49 грн. витрат на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (сума рядків 1 та 4 рахунку експедитора на оплату від 22.06.2023 року № 234) та 14 627,44 грн. витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язаних з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (рядок 3 рахунку експедитора на оплату від 22.06.2023 року № 234).

До вказаної митної декларації позивачем додані копії документів: пакувального листа від 13.04.2023 року, інвойса від 13.04.2023 року № PS2023160, коносамента від 21.04.2023 року № 226430359, міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) від 23.06.2023 року № 169473, сертифіката походження від 24.04.2023 року № ЕА23ВА02659,рахунку експедитора на оплату від 22.06.2023 року № 234, контракту № SOP2023CIF, додатка від 30.03.2023 року № 1 до контракту № SOP2023CIF, договору транспортного експедирування від 08.11.2022 року № SL000008/1122, сертифіката аналізу від 13.04.2023 року та листа ТОВ «ТерраТарса Україна» від 26.06.2023 року № 2606-1.

29.06.2023 року Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/400105/2.

Також, з урахуванням змісту рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем були оформлені картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29.06.2023 року № UA209140/2023/000503 та № UA209140/2023/000504, перша з яких за результатом подання позивачем митної декларації від 27.06.2023 року ІМ 40 ДЕ № 23UA36U6, друга - від 29.06.2023 року ІМ 40 ДЕ № 23UA78U5.

29.06.2023 року позивачем подана відповідачу митна декларація ІМ 40 ДЕ № 23UA1Ш1.

Придбане ТОВ «ТерраТарса Україна» мінеральне добриво випущене у вільний обіг на підставі даної митної декларації та у зв`язку зі сплатою ввізного мита та податку на додану вартість, виходячи з його митної вартості, визначеної відповідачем.

Так, загальна сума таких мита та податку, які були сплачені позивачем на підставі митної декларації від 29.06.2023 року ІМ 40 ДЕ № 23UA11U1 склала 270 357,21 грн., з яких ввізне мито 51 991,77 грн. та податок на додану вартість 218 365,44 грн.

За митною декларацією від 27.06.2023 року ІМ 40 ДЕ № 23UA36U6, загальна сума ввізного мита та податку на додану вартість, яка підлягала сплаті ТОВ «ТерраТарса Україна», складала 204 513,55 грн., в тому числі відповідне мито 39 329,53 грн., податок - 165 184,02 грн.

Таким чином, в результаті коригування відповідачем митної вартості придбаного позивачем мінерального добрива, ТОВ «ТерраТарса Україна» сплачено на 65 843,66 грн. ввізного мита та податку на додану вартість більше ніж належало, в тому числі на 12 662,24 грн. мита та на 53 181,42 грн. податку.

Позивач не згодний з рішенням про коригування митної вартості товарів № UА209000/2023/400105/2 від 29.06.2023 року та картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА209140/2023/000503, № UА209140/2023/000504 від 29.06.2023 року, вважає їх протиправним та такими, що підлягають скасуванню, в зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 06.12.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи на підставі ст. 262 КАС України у межах строків, визначених ст. 258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №ЕС/19279/23 від 19.12.2023 року), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що на виконання вимог статті 54 Митного кодексу України під час здійснення Львівською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, встановлено наступне:

- графи 22 та 23 ЦМР заповнені неналежним чином (відсутні підписи відправника та перевізника, у гр.22 також відсутня печатка);

-у гр.3 ЦМР місце розвантаження вантажу - Кременець, натомість у рахунку на транспортування зазначено місце призначення на території України - Білокриниця;

-у наданому до митного оформлення платіжному дорученні на оплату товару у розділі «призначення платежу» міститься загальне посилання на контракт, сума оплати не відповідає сумі інвойсу, відповідно ідентифікувати платіж із конкретною поставкою неможливо.

- до митного оформлення надано договір на транспортне обслуговування та рахунок на оплату перевезення із ТОВ «Сейфлоджистик Фрейт Ейдженсі», тоді як у ЦМР зазначена фірма перевізник I Truck LLc, документи що висвітлюють договірні відносини між цими підприємствами відсутні;

- у п.1.3 договору транспортного експедирування зазначено, що послуги надаються на підставі Заявки, Заявка до митного оформлення не подана.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

Відповідач зазначає, що Львівська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товару рішення про коригування митної вартості товару від 07.08.2023 №UA209000/2023/400105/2 прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягає скасуванню.

28.12.2023 року до суду від позивач надійшла відповідь на відзив.

За приписами ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:

В ході здійснення зовнішньоекономічної діяльності 30.03.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» (покупець) та резидентом провінції Тайвань Китайської Народної Республіки, компанією «SESODA CORPORATION» (продавець), був укладений зовнішньоекономічний контракт № SOP2023CIF.

На умовах, визначених контрактом, сторони узгодили купівлю-продаж мінеральних добрив в асортименті, кількості та за ціною, визначеними у додатках до такого контракту.

Додатками № 1, 2, 3 та 4 від 30.03.2023 року до контракту № SOP2023CIF ТОВ «ТерраТарса Україна» і компанія «SESODA CORPORATION» узгодили поставку 96 тонн мінерального добрива сульфат калію за ціною 790 доларів США за 1 тонну на умовах CIF Констанца, Румунія (згідно Інкотермс 2020) до 20.05.2023 року, чотирма рівними партіями по 24 тони та ціною 18 960 доларів США кожна на загальну суму 75 840 доларів США.

Згідно коносаменту № 226430359 від 21.04.2023 року на виконання зобов`язань за контрактом № SOP2023CIF та додатка до нього від 30.03.2023 року № 1, компанія «SESODA CORPORATION» поставила на адресу ТОВ «ТерраТарса Україна» мінеральне добриво сульфат калію в кількості 24 тонн.

З метою доставки придбаного мінерального добрива на митну територію України, ТОВ «ТерраТарса Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЙФЛОДЖИК ФРЕЙТ ЕЙДЖЕНСІ» узгоджена заявка на надання транспортно- експедиторських послуг по організації перевезення вказаного мінерального добрива за маршрутом Констанца (Румунія) - Білокриниця, Кременецький район, Тернопільська область (Україна) автомобільним транспортом № 980 від 18.05.2023 року.

На підставі інвойса № PS2023160 від 13.04.2023 року, виставленого компанією «SESODA CORPORATION», позивачем сплачена вартість мінерального добрива в сумі 18 960 доларів CША, яке було поставлено на підставі додатка від 30.03.2023 року № 1 до контракту № SOP2023CIF, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті від 26.04.2023 року № 238 та свіфт-випискою від 27.04.2023 року.

27.06.2023 року позивачем Львівській митниці з метою випуску придбаного мінерального добрива у вільний обіг була подана електронна митна декларація ІМ 40 ДЕ № 23UA36U6.

Митна вартість заявленого до митного оформлення за даною митною декларацією товару була визначена ТОВ «ТерраТарса Україна» на рівні 786 590,59 грн. за методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) згідно статті 58 Митного кодексу України.

Визначена позивачем митна вартість включала її складові в загальній сумі 93 249,93 грн., що підтверджується змістом графи 17 прийнятого відповідачем рішенням про коригування митної вартості товарів від 29.06.2023 року № UA209000/2023/400105/2.

Зазначені складові митної вартості відповідно до пунктів 5 та 6 частини десятої статті 58 МК України включали 78 622,49 грн. витрат на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (сума рядків 1 та 4 рахунку експедитора на оплату від 22.06.2023 року № 234) та 14 627,44 грн. витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язаних з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (рядок 3 рахунку експедитора на оплату від 22.06.2023 року № 234).

До вказаної митної декларації позивачем додані копії документів, а саме: пакувального листа від 13.04.2023 року, інвойса від 13.04.2023 року № PS2023160коносамента від 21.04.2023 року № 226430359, міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) від 23.06.2023 року № 169473, сертифіката походження від 24.04.2023 року № ЕА23ВА02659, рахунку експедитора на оплату від 22.06.2023 року № 234, контракту № SOP2023CIF, додатка від 30.03.2023 року № 1 до контракту № SOP2023CIF, договору транспортного експедирування від 08.11.2022 року № SL000008/1122, сертифіката аналізу від 13.04.2023 року та (11) листа ТОВ «ТерраТарса Україна» від 26.06.2023 року № 2606-1.

За результатами розгляду вказаної митної декларації та доданих до неї документів, Митним органом на адресу ТОВ «ТерраТарса Україна» 27.06.2023 року надіслано повідомлення № 2388651 з вимогою надання додаткових документів.

За результатами розгляду даних письмових вимог відповідача, позивачем 27.06.2023 року Митному органу надані копії наступних документів: проформи-інвойса від 29.03.2023 року № PS2023160, платіжної інструкції в іноземній валюті від 26.04.2023 року № 238, свіфт-виписки від 27.04.2023 року, прайс-листа від 24.03.2023 року, страхового поліса від 20.04.2023 року № 0212MQM000902, транспортної заявки від 18.05.2023 року № 980, електронного листування між ТОВ «ТерраТарса Україна» і постачальником товару від 23.03.2023 року та такого листування від 20.06.2023 року.

Також, 28.06.2023 року ТОВ «ТерраТарса Україна» повідомило Митний орган про відсутність інших документів для підтвердження митної вартості.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості митним органом встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

29.06.2023 року Львівською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/400105/2.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/400105/2 від 29.06.2023 року зазначено, що за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження митної вартості товару, митна вартість не може бути визначена з наступних підстав:

- графи 22 та 23 ЦМР заповнені неналежним чином (відсутні підписи відправника та перевізника, у гр.22 також відсутня печатка);

-у гр.3 ЦМР місце розвантаження вантажу - Кременець, натомість у рахунку на транспортування зазначено місце призначення на території України - Білокриниця;

-у наданому до митного оформлення платіжному дорученні на оплату товару у розділі «призначення платежу» міститься загальне посилання на контракт, сума оплати не відповідає сумі інвойсу, відповідно ідентифікувати платіж із конкретною поставкою неможливо.

- до митного оформлення надано договір на транспортне обслуговування та рахунок на оплату перевезення із ТОВ «Сейфлоджистик Фрейт Ейдженсі», тоді як у ЦМР зазначена фірма перевізник I Truck LLc, документи що висвітлюють договірні відносини між цими підприємствами відсутні;

- у п.1.3 договору транспортного експедирування зазначено, що послуги надаються на підставі Заявки, Заявка до митного оформлення не подана.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

Також, з урахуванням змісту рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем оформлені картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2023/000503 та № UA209140/2023/000504 від 29.06.2023 року, перша з яких за результатом подання позивачем митної декларації від 27.06.2023 року ІМ 40 ДЕ № 23UA36U6, друга - від 29.06.2023 року ІМ 40 ДЕ № 23UA78U5.

Позивач, вважаючи протиправними рішення відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів та зборів.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п.23,24 ст.4 МК України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 ст.53 МК України визначений перелік документів, які декларант подає митному органу щодо підтвердження митної вартості товарів і обраний метод її визначення. Такими документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений в даній нормі закону.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткових документів лише при наявності визначених законом підстав, чітко зазначених в ч.3 ст.53 МКУ (- розбіжності у документах, - ознаки підробки документів, - або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари).

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів № UА209000/2023/400105/2 від 29.06.2023 року зазначено, що подані позивачем документи містять розбіжності.

В той же час в договорі, декларації, Інвойсі, які є основними документами, жодних розбіжностей саме у вартості товару не міститься.

Щодо твердження відповідача про неналежне заповнення графи 22 та 23 ЦМР (відсутні підписи відправника та перевізника, у гр.22 також відсутня печатка), суд зазначає наступне.

Вимоги до змісту міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) встановлені Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956 р.)

Відповідно до Закону України «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» від 01.08.2006 року № 57-V, Конвенція МДП набула чинності для України з 09.09.2006 року.

Згідно частини першої статті 5 Конвенції МДП вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Ці підписи можуть бути надруковані чи замінені печатками відправника і перевізника, якщо це допускається законодавством країни, в якій складена вантажна накладна.

Як вбачається зі змісту графи 23 міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) від 23.06.2023 року № 169473, в ній міститься печатка перевізника, що відповідає наведеним приписам Конвенції МДП в частині вимог до підписання вантажної накладної перевізником.

Відсутність підпису та печатки відправника в графі 22 вказаної вантажної накладної не виключає можливості її ідентифікації в якості транспортного документу, яким супроводжувалося перевезення оцінюваних товарів.

Так, зміст інших заповнених граф міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) від 23.06.2023 року № 169473, зокрема 1-9, 11, 21, свідчить, що дана вантажна накладна складена з метою перевезення саме того товару, для випуску якого у вільний обіг позивачем 27.06.2023 року подана електронна митна декларація ІМ 40 ДЕ 23UA36U6.

Крім того, реквізити не є в даному випадку ціноутворюючим фактором та не впливають на числове значення складових митної вартості, їх відсутність чи некоректність не є підставою для коригування митної вартості.

Таким чином, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача під час прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, що неналежне заповнення графи 22 та 23 ЦМР (відсутні підписи відправника та перевізника, у гр.22 також відсутня печатка) є відомостями, що підтверджують числові значення митної вартості та впливають на митну вартість товару.

Щодо твердження відповідача про відсутність умов оплати, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, а також те, що до митного оформлення декларантом надано платіжне доручення на оплату товару у розділі «призначення платежу» міститься загальне посилання на контракт, сума оплати не відповідає сумі інвойсу, суд зазначає, що такі зауваження відповідача по суті не є розбіжностями, оскільки не містять суперечностей з іншими поданими документами та не впливають на можливість або неможливість перевірки числового значення заявленої митної вартості товару, не враховуючи того факту, що умови оплати є договірними правовідносинами та приписами МК не передбачено надання таких документів.

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються, у зв`язку з чим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Судом встановлено, що подані позивачем контролюючому органу документи у їх сукупності, банкiвські платіжні доручення ідентифікуються як такі, за якими позивачем оплачений відповідно до договору товар. Поданий інвойс відповідає договору, товару вказаному у інвойсах та специфікаціях, особі покупця та вартості товару, що не може свідчити про розбіжність числового значення митної вартості товару.

Крім того, платіж в сумі 75 840 доларів СІІІА був здійснений ТОВ «ТерраТарса Україна» компанії «SESODA CORPORATION» 26.04.2023 року на підставі платіжної інструкції в іноземній валюті від 26.04.2023 року № 238 одразу за всіма чотирма додатками до контракту № SOP2023CIF Враховуючи вищевикладене, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо необхідності надання митному органу додаткових документів на підтвердження відомостей щодо ціни, яка була сплачена, для підтвердження митної вартості товару.

Визначені ТОВ «ТерраТарса Україна» числові показники митної вартості підтверджувалися числовими показниками, які містилися в додатку від 30.03.2023 року № 1 до контракту SOP2023CIF, інвойсі від 13.04.2023 року № PS2023160, проформі-інвойсі від 29.03.2023 року №PS2023160, прайс-листі від 24.03.2023 року та електронному листуванні між ТОВ «ТерраТарса Україна» і постачальником товару.

Щодо посилань відповідача в оскаржуваному рішенні на відсутність документів, що підтверджують договірні відносини між експедитором та перевізником, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що до митного оформлення ТОВ «ТерраТарса Україна» була надана копія договору транспортного експедирування від 08.11.2022 року № SL000008/1122 з експедитором.

Пунктом 1.4 вказаного договору передбачено, що послуги за ним надаються зокрема відповідно до законів України, транспортних кодексів та статутів.

Як встановлено частиною шостою статті 9 Закону України «Про транспортно- експедиторську діяльність» від 01.07.2004 року № 1955-IV, у разі залучення експедитором до виконання його зобов`язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта.

Вказаним положенням даного Закону кореспондують умови договору транспортного експедирування від 08.11.2022 року № SL000008/1122.

Так, пунктом 4.2.1 даного договору встановлено, що експедитор має право укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями/її агентами, експедиторськими та іншими підприємствами, які є резидентами або нерезидентами України, для виконання своїх обов`язків по цьому договору.

Пунктом 4.2.3 вказаного договору також передбачено, що експедитор має право залучати до виконання своїх обов`язків за договором інші підприємства, установи, організації та осіб.

Отже, в правовідносинах з перевізником експедитор виступав від свого імені.

Щодо твердження відповідача про відсутність доказів на підтвердження договірних відносин між експедитором та перевізником, як на підставу неможливості перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, суд зазначає що такі зауваження відповідача по суті не є розбіжностями, оскільки не містять суперечностей з іншими поданими документами та не впливають на можливість або неможливість перевірки числового значення заявленої митної вартості товару, не враховуючи того факту, що умови транспортного перевезення є договірними правовідносинами та приписами вимогами МК не передбачено надання таких документів.

Щодо посилань відповідача в оскаржуваному рішенні на невідповідність зазначення у гр.3 ЦМР місця розвантаження вантажу - Кременець, натомість у рахунку на транспортування зазначено місце призначення на території України - Білокриниця, суд зазначає наступне.

Пунктом 5 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, а саме витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України

Судом встановлено, що поданою Митному органу разом з митною декларацією міжнародною товарно- транспортною накладною (CMR) № 169473 від 23.06.2023 року супроводжувалося перевезення придбаного ТОВ «ТерраТарса Україна» мінерального добрива за маршрутом Констанца (Румунія) - Білокриниця, Кременецький район, Тернопільська область (Україна).

Відповідно до рядків 1 та 4 рахунку експедитора від 22.06.2023 року № 234, загальні витрати з міжнародного автоперевезення добрив за маршрутом м. Констанца (Румунія) - п/п Порубне (Україна), склали 78 622,49 грн., сума яких і була додана позивачем до ціни, що була сплачена ним за придбані мінеральні добрива.

Обчислені позивачем складові митної вартості відповідачем не коригувалася, що підтверджується змістом рішення про коригування митної вартості.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо наявності розбіжностей щодо місця розвантаження товару.

Щодо посилань відповідача в оскаржуваному рішенні на відсутність замовлень до митного оформлення, суд зазначає наступне.

Відповідно до умов договору на підставі замовлення виставляється інвойс. Позивачем під час митного оформлення надано митному органу копії пакувального листа від 13.04.2023 року, інвойса від 13.04.2023 року № PS2023160, коносамента від 21.04.2023 року № 226430359, міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) від 23.06.2023 року № 169473, сертифіката походження від 24.04.2023 року № ЕА23ВА02659,рахунку експедитора на оплату від 22.06.2023 року № 234, контракту № SOP2023CIF, додатка від 30.03.2023 року № 1 до контракту № SOP2023CIF, договору транспортного експедирування від 08.11.2022 року № SL000008/1122, сертифіката аналізу від 13.04.2023 року та листа ТОВ «ТерраТарса Україна» від 26.06.2023 року № 2606-1.

Таким чином у відповідача була можливість встановити повну інформацію про поставку товару, зокрема його вартість.

Суд зазначає, що відповідачем не обґрунтовано яким чином ненадання позивачем копії замовлення впливає на митну вартість товару позивача.

Посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на невідповідність у поданих документах та відсутність належних відомостей в обґрунтування заявлених числових значень митної вартості, визначеної за основним методом, не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також Інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 21.02.2018 у справі №820/17417/14 та від 04.09.2018 у справі №818/1186/17.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Відповідачем не доведено, що зазначені ним недоліки щодо умов поставки вплинули чи могли вплинути на заниження позивачем митної вартості імпортованого товару.

Суд вважає, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості товару було надано пакет документів у відповідності до переліку, закріпленого ч. 2 ст. 53 МК України.

При цьому, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Обов`язок доведення обґрунтованості такого сумніву митним органом констатований в постанові Верховного Суду від 06.03.2019р. у справі №809/278/17.

Суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 20.02.2018р. у справі №809/1884/16, згідно якої посилання відповідача на те, що сума, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі), поданому декларантом, не була підтверджена, є безпідставними, оскільки положення ст. 53 МК України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

Доводи відповідача про те, що підставою для коригування митної вартості товару слугувало спрацювання системи управління ризиками не заслуговують на увагу, з огляду на те, що спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі митного органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Окрім цього, згідно позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 11.09.2012р. в справі №21-262а12, та Верховного Суду, викладеної в постанові від 30.10.2018р. у справі №826/25605/15, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

При цьому митним органом жодним чином не спростовано контрактну ціну оцінюваних товарів, об`єктивну можливість і спроможність відповідача визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 МК України. Відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Крім іншого, суд акцентує увагу на тому, що відповідачем не доведено наявності підстав для застосування другорядних методів визначення митної вартості, а саме резервного методу.

Суд зазначає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не містить жодних пояснень з боку митного органу щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та інформації і джерел, які використовувались митницею при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів всупереч положенням п.п.2, 4 ч. 2 ст.55 МК України.

Згідно з наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 р. Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору митницею при визначенні митної вартості товарів у Графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

В оскаржуваному рішенні не визначено, яка з перелічених у ч. 2 ст. 58 МК України підстав у даному випадку стала причиною неможливості застосування першого методу, яка складова частина митної вартості товару не піддається обчисленню, або непідтверджена документально, чи неправильно обрахована, що позбавляло позивача можливості надати належні документи чи обґрунтування.

Таким чином, дослідивши надані позивачем для митного оформлення документи, копії яких містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позивач надав усі документи, необхідні для визначення митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість та її складові частини.

У свою чергу, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами обставин надання неповних відомостей, а також існування розбіжностей, неточностей, які б впливали на рівень митної вартості товарів, ознак підробки цих документів або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Львівської митниці № UА209000/2023/400105/2 від 29.06.2023 року та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА209140/2023/000503, № UА209140/2023/000504 від 29.06.2023 року.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем подано до суду клопотання про стягнення судових витрат, а саме: сплаченого судового збору у розмірі 8052,00 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем сплачений судовий збір у розмірі 8052,00 грн за вимогу майнового характеру - оскарження рішення про коригування митної вартості товару та немайнового характеру оскарження двох карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 16.03.2020 по справі №1.380.2019.001962 дійшов висновку, що при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову в розумінні Закону «Про судовий збір» є різниця митних платежів, що підлягали сплаті з урахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховним Судом у постанові від 18.02.2020 року по справі №320/3053/19 сформований правовий висновок, що рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, лише в сукупності позбавляють позивача права оформити товар за основним методом визначення митної вартості та породжують обов`язок позивача задекларувати товар за визначеною відповідачем митною вартістю товару. Відповідно, скасування зазначених актів митного органу є способом захисту позивачем лише одного права - права оформити Товар за заявленою ним митною вартістю, що вказує на те, що це є однією позовною вимогою.

Таким чином, 1,5% ціни позову (різниці митних платежів, що підлягали сплаті з урахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні 65 843,66 грн.) становить 987,65 грн., тобто за подання даного адміністративного позову сплаті підлягав судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Що стосується надмірно сплаченого судового збору у розмірі 5368,00 грн., він підлягає поверненню позивачу у порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Суд вважає, що по даній справі з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» (вул. Люстдорфська дорога, 140, корп. А, м. Одеса, 65114, Код ) до Львівської митниці (вул. Костюшкіна Т., буд. 1, м. Львів, 79000, Код ) про визнання протиправним та скасування рішення, карток відмови - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці № UА209000/2023/400105/2 від 29.06.2023 року про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати оформлену Львівською митницею картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА209140/2023/000503 від 29.06.2023 року.

Визнати протиправною та скасувати оформлену Львівською митницею картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА209140/2023/000504 від 29.06.2023 року.

Стягнути з Львівської митниці (вул. Костюшкіна Т., буд. 1, м. Львів, 79000, Код ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТерраТарса Україна» (вул. Люстдорфська дорога, 140, корп. А, м. Одеса, 65114, Код ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні, 00 копійок).

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.