Справа № 240/19418/22
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/19418/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Окис Тетяна Олександрівна

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

05 лютого 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про заміну порядку і способу виконання рішення у справі №240/19418/22 в частині "зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити, як інваліду війни ІІІ групи, недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги" на "стягнути з Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у сумі 10147,00 грн".

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 відмовлено у задоволенні вказаної заяви позивача.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення заяви про заміну порядку і способу виконання рішення у справі №240/19418/22, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до прийняття необґрунтованої ухвали.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що боржником не виконано рішення суду, оскільки у 2022 році асигнування на здійснення доплати разової грошової допомоги до 05 травня за 2022 рік не передбачені. Наголошує, що стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області сум недоплаченої грошової допомоги буде ефективним способом захисту за наявності відомостей про суму боргу та відсутності коштів на рахунку відповідача.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що змінивши спосіб виконання такого рішення із зобов`язання провести нарахування та виплату суми на списання конкретної суми такої виплати, відбудеться зміна рішення по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.01.2024, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07.11.2022 у справі №240/19418/22, яке набрало законної сили 06.07.2023, позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 у 2022 році разової грошової допомоги, як інваліду війни ІІІ групи, до 5 травня у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , як інваліду війни ІІІ групи, недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

01.09.2023 Житомирським окружним адміністративним судом видано позивачу виконавчий лист у справі №240/19418/22.

Боржником не виконано рішення суду, оскільки у 2022 році асигнування на здійснення доплати разової грошової допомоги до 05 травня за 2022 рік не передбачені.

Позивач просить змінити порядок і способу виконання рішення у справі №240/19418/22 в частині "зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити, як інваліду війни ІІІ групи, недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги" на "стягнути з Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у сумі 10147,00 грн".

Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду, винесене на користь позивача, має зобов`язальний характер, зміна способу його виконання запропонована позивачем потягне зміну рішення по суті, що не відповідає інституту зміни способу його виконання, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11 серпня 2022 року у справі №П/811/269/17, від 17 лютого 2021 року у справі №295/16238/14-а

У постанові від 23 червня 2021 року у справі №520/13014/2020 Верховний Суд вказав, що вимога про стягнення заборгованості не дублює вимогу про зобов`язання нарахувати і виплатити заборгованість, ці вимоги є двома різними способами захисту порушеного права, які передбачають відмінний механізм виконання судових рішень; списання коштів за судовими рішеннями, боржником за якими є державний орган, відповідно до частини 1 статті 2, частини 1 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року №4901-VI можливе у тому випадку, коли способом захисту порушеного права є вимога про стягнення коштів.

Зобов`язання відповідача вчинити певні дії і стягнення з відповідача грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом при ухваленні рішення та передбачають відмінний механізм виконання судових рішень.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 27 лютого 2023 року по справі №340/6875/21.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується іх висновком суду першої інстанції про те, що змінивши спосіб виконання судового рішення із зобов`язання провести нарахування та виплату суми на списання конкретної суми такої виплати, відбудеться зміна рішення по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про про заміну порядку і способу виконання рішення у даній справі, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.