Справа № 299/39/23
Суддя: Придачук О. А.
Дата ухвалення: 2024-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2024 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ужгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Попович Шандор Олександрович, до інспектора СРПП Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області Худанич М.М., Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Попович Ш.О., звернувся до суду з позовом до інспектора СРПП Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області Худанич М.М., Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 315121 від 19.10.2022 року.

У позові зазначає, що про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо лише 19.12.2022 року при ознайомленні в Виноградівському районному суді з матеріалами справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно нього, про яку він також дізнався випадково при перевірці його документів працівниками патрульної поліції. Примірник оскаржуваної постанови серії БАБ № 315121 від 19.10.2022 року позивач не отримував. ВІдмітка про надіслання ОСОБА_1 копії постанови серії БАБ № 315121 від 19.10.2022 року у відповідній графі постанови відсутні. А тому просить поновити йому строк для подачі позовної заяви щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 315121 від 19.10.2022 року.

У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи у його відсутності, та у відсутності позивача.

Віповідач ОСОБА_2 та представник ГУНП в Закарпатській області в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представником відповідача ГУНП в Закарпатській області подано відзив на позовну заяву та клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку для звернення до суду, у якому зазначає, що оскільки позивач відмовився від отримання на місці винесення оскаржуваної постанови така була надіслана йому рекомендованим листом. Жодними доказами не підтверджено факту ознайомлення позивача чи його представника з матеріалами судової справи № 299/5818/22 в суді 19.12.2023 року. Позивач будучи обізнаним про винесення відносно нього постанови, яка оскаржується, та сплативши добровільно штраф, не проявляв розумної зацікавленості та не звертався до суду у визначені КАС строки. Байдужість до своїх прав або небажання дізнатися про них не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Ознайомлення з матеріалами справи № 299/5818/22 й отримання копії постанови під час ознайомлення з матеріалами справи не змінює момент, з якого позивач чи адвокат повинен був дізнатися про порушення прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується та не змінює початок перебігу строку звернення до адміністративного суду. Крім того, позивач визнав вину у вчиненні зазначених в оскаржуваній постанові адміністративних правопорушеннях, оскільки в добровільному порядку оплатив штраф по постанові серії БАБ № 315121 від 19.10.2022 року, що підтверджується листом, який був наданий УІАП ГУНП в Закарпатській області за вих № 1402/106/9-2023 року. Тобто, позивач знав про винесення даної адміністративної постанови, а відтак не вживав належних заходів для своєчасного звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч.3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.2 ст.186 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В контексті наведеного слід зазначити, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ним, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Так, у справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, у рішенні від 28.03.2006 року Європейський суд з прав людини у справі "Мельник проти України" зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 достеменно було відомо про навність винесеної відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 315121 від 19.10.2022 року як мінімум з 31.10.2022 року, про що свідчить долучений до відзиву на позовну заяву лист т.в.о. заступника начальника УІАП ГУНП в Закарпатській області вих. № 1402/106/9-2023 від 05.05.2023 року, про те, що штраф по постанові БАБ № 315121 від 19.10.2023 року ОСОБА_1 сплачено 31.10.2022 року.

За таких обставин твердження позивача про те, що про оскаржувану постанову йому стало відомо лише 19.12.2022 року є необґрунтованим.

Разом із тим, адміністративний позов про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 315121 від 19.10.2022 року подано до суду лише 06.01.2023 року.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку, а тому підстави для поновлення строку на звернення до адміністративного суду відсутні.

Згідно з вимогами п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 122, 123, 240, 241, 256, 286, 295 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 315121 від 19.10.2022 року- відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Попович Шандор Олександрович, до інспектора СРПП Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області Худанич М.М., Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук