Справа № 537/1/24
Суддя: МАХАНЬКОВ О. В.
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/537/1/2024
Справа № 537/1/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.2024 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі

головуючого судді Маханькова О.В.,

за участі секретаря судового засідання Поколоти О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представник відповідача Департаменту патрульної поліції Придибайла Б.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до Департаменту патрульної поліції, юридична адреса: Київська область, місто Київ, вулиця Федора Ернеста, будинок 3, третя особа інспектор роти капітан поліції батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці УПП у Полтавській області Бивзюк Богдан Павлович, службова адреса: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця 40 років ДАІ, будинок 3,

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким постанову Відповідача EHA01145796 від «23» грудня 2023 р. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП України, - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього - закрити.

Позов обґрунтовано тим, що «23» грудня 2023 р. інспектором роти № 2 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук УПП у Полтавській області Бивзюком Богданом Павловичем винесено стосовно позивача постанову EHA01145796 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч.1 КУпАП України. У постанові Відповідач стверджує, що позивачем порушено п.11.13 ПДР. Зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Близько 7-45, 23.12.2023 року, по вул. Театральна, біля будинку 27а, в районі базару "Плеяда" біля магазину «Мобіопт», під час стоянки на краю тротуару, до мене підійшов інспектор батальйону патрульної поліції у м.Кременчук ОСОБА_2 та звинуватив мене у порушенні п.11.13 ПДР, а саме здійсненні руху на транспортному засобі FSO Lanos TF69Y держ. знак НОМЕР_2 по тротуару під час заїзду на тротуар на місце стоянки. На доводи позивача, що під час заїзду на місце стоянки я рухався на автомобілі тротуаром по лівому краю, не створюючи перешкод пішоходам, виключно в межах вимог п.15.10 «в» ПДР (ширина тротуару в місці стоянки більше 11 метрів, а ширина FSO Lanos TF69Y - 1,678 метри, до того ж о 7-45 там взагалі майже не було ані пішоходів ані автомобілів), інспектор ОСОБА_2 уваги не звернув, не взяв також до уваги Постанову Верховного Суду України від 07.11.2019 № 524/9162/16-а по аналогічній справі та виніс постанову EHA01145796 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч.1 КУпАП України та наклав стягнення 340 грн. Окрім того, вважаю, що Відповідачем винесено оскаржувану постанову із істотним порушенням прав та правових гарантій позивача.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.01.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшли до суду пояснення, в яких він просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Пояснення обґрунтовано тим, що ним 23.12.2023 було винесено постанову серії ЕНА № 1145796 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у сумі 340,00 грн. Просить суд прийняти до уваги, що в адміністративному позові позивач не заперечує, що в місці, дату та час, зазначені в оскаржуваній постанові, він керував транспортним засобом DAEWOO FSO LANOS ТF69Y, номерний знак НОМЕР_2 та здійснював рух по тротуару. Зазначає, що твердження позивача, викладені в адміністративному позові не заслуговують на увагу, не підтвердженні належними та допустимими доказами відповідно до вимог ст. 161 КАС України та мають судом оцінюватися критично, як єдиний спосіб водія уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення. У висновку вказує, що позивачем по справі до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Між тим, незгода позивача з його притяганням до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до суду надійшов відзив, згідно якого просять відмовити у задоволені позовом та обґрунтовують наступним. 23.12.2023 було винесено постанову серії ЕНА № 1145796 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у сумі 340,00 грн. Просить суд прийняти до уваги, що в адміністративному позові позивач не заперечує, що в місці, дату та час, зазначені в оскаржуваній постанові, він керував транспортним засобом DAEWOO FSO LANOS ТF69Y, номерний знак НОМЕР_2 та здійснював рух по тротуару. Водночас, доводи позивача, викладені в адміністративному позові, не заслуговують на увагу, є необґрунтованими та не спростовують факту вчиненого правопорушення, оскільки відповідно до п.п. 11.13 ПДР України забезпечення безпеки руху пішоходів по тротуарах і пішохідних доріжках забороняє рух по них транспортних засобів. При цьому, виключенням є лише ті випадки, коли рух транспортних засобів здійснюється для виконання дорожніх робіт або обслуговування торгівельних та наших підприємства та за відсутності інших під`їздів до них. Отже, твердження позивача викладені в адміністративному позові не заслуговують на увагу, не підтвердженні належними та допустимими доказами відповідно до вимог ст. 161 КАС України та мають судом оцінюватися критично, як єдиний спосіб водія уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просив позов задовольнити.

Відповідач поліцейський 1 роти УПП № 2 БПП в м. Кременчук УПП України в Полтавській області Бивзюк Б.П. в судовому засіданні зазначив, що доповнень немає, заперечує проти задоволення позову.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Придибайло Б.О. в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні позову, доповнень не має.

Заслухавши пояснення позивача та відповідачів, дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 23.12.2023 інспектором 2 роти батальйону патрульної поліції в м. Кременчук УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Бивзюком Богданом Павловичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 1145796, згідно з якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У постанові зазначено, що 23.12.2023 о 07 год. 52 хв. в м. Кременчук вул. Університетська, буд. 27А, водій керував транспортним засобом DAEWOO FSO LANOS ТF69Y, номерний знак НОМЕР_2 та здійснив рух по тротуару, чим порушив п.п. 11.13 ПДР України.

Із долученого до відзиву відеозапису вбачається, що автомобіль DAEWOO FSO LANOS ТF69Y, номерний знак НОМЕР_2 за керуванням ОСОБА_1 в м. Кременчук по вул. Університетська, 27А, рухався по тротуару, на відео зафіксовано, що водій не заперечував факту керування транспортним засобом та проїзду по тротуару. Місце вчинення адміністративного правопорушення, яке зафіксоване на камері співпадає з адресою, яка зазначена в адміністративному протоколі.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно п. 11.13 ПДР України на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Частиною 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», передбачено, що учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону. Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 222 КпАП України від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначені основні повноваження поліції. Поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію»).

За приписами статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформацїї, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у службових транспортних засобах.

До відзиву представником відповідача надано відеозйомку фіксації події адміністративного правопорушення на диску DVD.

Даний відеозапис містить інформацію щодо предмета доказування (на відео чітко зафіксовано факт порушення). Дане відео зафіксовано на технічний засіб, що має функції відеозапису і використовується для забезпечення публічної безпеки і громадського порядку.

Доказ є достовірним, за допомогою нього можна встановити дійсні обставини справи, а саме наявність факту порушення ПДР України з боку водія автомобіля. Даний доказ, на виконання вимог ч. 3 ст. 77 КАС України, був покладений в основу прийнятті рішення щодо притягнення водія до адміністративної відповідальності.

У свою чергу, скаржником не обґрунтовано, яким чином відсутність тих чи інших відомостей в оскаржуваній постанові спростовують порушення ним п. 11.13 Правил дорожнього руху України.

За таких обставин, суд вважає, що факт порушення позивачем Правил дорожнього руху доведено належними доказами.

Винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідало вимогам закону та посадових інструкцій і було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху.

З огляду на наведене, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову.

Керуючись статтями 122, 222, 256, 261, 268, 276, 288, 289, 293 КпАП України, Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 Про Правила дорожнього руху, статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 269, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позовом фізичної особи ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа інспектор роти капітан поліції батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці УПП у Полтавській області Бивзюк Богдан Павлович, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та проголошено 07.02.2024.

Суддя Маханьков О.В.