Справа № 420/22516/21
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2024-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає: у неприйнятті рішення за результатами розгляду заяви позивача, вх. № М-1207 від 09.09.2021 року, про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,01 га з метою подальшого відведення у власність для гаражного будівництва, що розташована в межах с. Дачне Біляївського району Одеської області;

- зобов`язати відповідача у встановленому законодавством порядку, з урахуванням висновків суду у цій справі, розглянути заяву позивача, вх. № М-1207 від 09.09.2021 року, про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,01 га, з метою подальшого відведення її у власність для гаражного будівництва, що розташована в межах с. Дачне Біляївського району Одеської області, на наступному після прийняття рішення у справі пленарному засіданні ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з метою реалізації гарантованого державою права безоплатної приватизації земельної ділянки, призначеної для гаражного будівництва, звернувся до Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області із заявою вх. № М-1207 від 09.09.2021 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га, з метою подальшого відведення її у власність для гаражного будівництва, що розташована в межах с. Дачне Біляївського району Одеської області. До заяви, в порядку ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України було додано графічні матеріали, на яких зазначене бажане місце розташування земельної ділянки для гаражного будівництва орієнтовною площею 0.10 га в межах с. Дачне Біляївського району Одеської області.

За наслідками розгляду заяви, листом від 23.10.2021 року № 02-27/2029 Дачненська сільська рада Біляївського району Одеської області повідомила позивача про те, що бажане місце розташування земельної ділянки, яку позивач бажає отримати у власність, знаходиться на території передбаченої для будівництва дитячого садку.

Позивач вважає, що лист відповідача від 23.10.2021 року № 02-27/2029 є проявом його незаконної бездіяльності, така поведінка не ґрунтується на вимогах закону, відповідач у спірних правовідносинах діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Земельним кодексом України, а тому така бездіяльність має бути визнана протиправною із зобов`язанням відповідача розглянути заяву про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою у відповідності до норм чинного законодавства.

17.11.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ Одеського окружного адміністративного суду, до розгляду справи № 420/22516/21 визначено суддю Цховребову М.Г.

Ухвалами суду від 22.11.2021 року: зазначений адміністративний позов залишено без руху, позивачу встановлено 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху; від 07.12.2021 року продовжено позивачу встановлений судом строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

13.12.2021 року від представника позивача до суду надійшла заява з додатком, якими позивачем усунені недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

Ухвалою від 20.12.2021 року Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження по справі 420/22516/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Розпорядженням Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2023 року № 531 призначено повторний автоматичний розподіл справи №420/22516/21.

12.09.2023 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ Одеського окружного адміністративного суду, до розгляду справи № 420/22516/21 визначено суддю Лебедєву Г.В.

Ухвалою від 14.09.2023 року Одеський окружний адміністративний суд прийняв до провадження справу № 420/22516/21, ухвалив розпочати розгляд справи спочатку та здійснювати розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.

Судом через національного поштового оператора АТ "Укрпошта" направлено відповідачу ухвалу від 14.09.2023 року, яка 21.09.2023 року отримана відповідачем, що підтверджено підписом на рекомендованому повідомленню про вручення поштового відправлення №771.

Ухвалою суду від 06.12.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про виправлення описки в ухвалах суду від 22.11.2021 року та від 07.12.2021 року по адміністративній справі № 420/22516/21.

Ухвалою суду від 06.12.2023 року клопотання представника позивача про зміну назви відповідача по справі №420/22516/21 задоволено; продовжено розгляд справи №420/22516/21 за позовом ОСОБА_1 до Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії; встановлено Дачненській сільській раді Одеського району Одеської області строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення даної ухвали.

Судом через національного поштового оператора АТ "Укрпошта" направлено відповідачу ухвали від 06.12.2023 року, які 15.12.2023 року отримані відповідачем, що підтверджено підписом на рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень №811, 854 .

Однак, ні у визначений судом строк, ні станом на дату вирішення даної адміністративної справи відзиву на позовну заяву чи обґрунтованого клопотання про продовження строку для його подання до суду не надано.

Частиною 4 статті 159 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області із заявою вх. № М-1207 від 09.09.2021 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га, з метою подальшого відведення її у власність для гаражного будівництва, що розташована в межах с. Дачне Біляївського району Одеської області. До заяви, в порядку ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України було додано графічні матеріали, на яких зазначене бажане місце розташування земельної ділянки для гаражного будівництва орієнтовною площею 0.10 га в межах с. Дачне Біляївського району Одеської області.

За результатами розгляду заяви позивача від 09.09.2021 року за вх.№М-1207, Дачненська сільська рада Біляївського району Одеської області листом від 23.10.2021 року № 02-27/2029 повідомила позивача про те, що бажане місце розташування земельної ділянки, яку позивач бажає отримати у власність, знаходиться на території передбаченої для будівництва дитячого садку.

Вважаючи бездіяльність Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області, яка полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 вх. № М-1207 від 09.09.2021 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,10 га, з метою подальшого відведення її у власність для гаражного будівництва, що розташована в межах с. Дачне Біляївського району протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 116 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 118 ЗК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини 7 статті 116 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У відповідності до ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Аналіз зазначених норм права дає підстави вважати, що такими встановлені підстави, порядок та строки передачі земельної ділянки у власність громадян. Ці норми передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність. За результатами розгляду поданих заяв визначені в статті 118 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень - надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову.

При цьому, встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Водночас, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018року (справа № 545/808/17), від 20 вересня 2018 року (справа 804/5597/15), від 23 листопада 2018 року (справа 296/10121/17).

При цьому, Земельним кодексом України визначено чіткий алгоритм розгляду заяв громадян про відведення у власність земельних ділянок та вичерпний перелік підстав для відмови особі у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України, статтями 26, 33, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання з приводу земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Частинами першою і другою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

З наданих до суду доказів судом встановлено, що відповідачем не приймалось рішення за результатами розгляду заяви позивача за вх.№М-1207 від 09.09.2021 року.

Відсутність рішення, свідчить про те, що заява позивача відповідачем по суті не розглядалась та про наявність протиправної бездіяльності уповноваженого органу, яка полягає у не розгляді вказаної заяви позивача.

Отже, враховуючи вищевикладене, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню шляхом:

- визнання протиправною бездіяльності Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 за вх. № М-1207 від 09.09.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для гаражного будівництва орієнтовною площею 0,10 га.;

- зобов`язання Дачненської сільської ради Одеського району Одеської області розглянути заяву ОСОБА_1 за вх. № М-1207 від 09.09.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для гаражного будівництва орієнтовною площею 0,10 га, та прийняти рішення по даній заяві з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Щодо вимог позивача про розгляд вищевказаної заяви на наступному після прийняття рішення у справі пленарному засіданні ради, то суд зазначає.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача здійснити розгляд заяви позивача саме на наступному після прийняття рішення у справі пленарному засіданні ради.

В той же час, строки розгляду заяви позивача при виконання рішення суду є за своєю суттю не позовною вимогою, а фактично заявою щодо встановлення порядку виконання рішення суду.

Частиною 3 статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Станом на дату вирішення даної справи судом не встановлено підстав для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд робить висновок, що позовні вимоги ОСОБА_1 належать до задоволення частково.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Суд звертає увагу на те, що принцип пропорційності при стягненні судового збору у разі часткового задоволення позову щодо позовних вимог немайнового характеру не застосовується.

Судом встановлено, що під час подання позовної заяви ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 гривень, який підлягає відшкодуванню.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Дачненська сільська рада Одеського району Одеської області (вул.Шахтарська, буд.8-а, с.Дачне, Біляївський р-н, Одеська обл., 67624, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнано протиправною бездіяльність Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 за вх. № М-1207 від 09.09.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для гаражного будівництва орієнтовною площею 0,10 га.

Зобов`язати Дачненську сільську раду Одеського району Одеської області розглянути заяву ОСОБА_1 за вх. № М-1207 від 09.09.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для гаражного будівництва орієнтовною площею 0,10 га, та прийняти рішення по даній заяві з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Дачненська сільська рада Одеського району Одеської області (вул.Шахтарська, буд.8-а, с.Дачне, Біляївський р-н, Одеська обл., 67624, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 06.02.2024 року.

Суддя Г. В. Лебедєва