Справа № 592/223/24
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення скарги без руху
05 лютого 2024 року Справа № 592/223/24
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Павлічек В.О., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 до Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" про зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
До Ковпаківського районного суду м. Суми надійшла скарга засудженого ОСОБА_1 , який утримується в ДУ «Сумський слідчий ізолятор», в якій просить перевірити його особову справу, скасувати всі незаконні дії та рішення адміністрації установи СІЗО, які йому оголошували безліч доган та поміщення в карцер.
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.01.2024 року по справі № 592/223/24 скаргу ОСОБА_1 на незаконні дії, рішення адміністрації ДУ «Сумський слідчий ізолятор» - передано на розгляд до Сумського окружного адміністративного суду.
31.01.2024 матеріали даної скарги надійшли до Сумського окружного адміністративного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Перевіривши матеріали скарги, суд залишає дану скаргу без руху, виходячи з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.
Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень (ч. 2 ст. 46 КАС України).
Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч. 4 ст. 46 КАС України).
Разом з тим згідно з частиною 2 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.
Приписами частини 2 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
При цьому статтями 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачена форма та вимоги до позовної заяви.
Отже відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів як суду першої інстанції подаються позовні заяви та сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.
Суд зазначає, що в даному випадку ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення Державної установи "Сумський слідчий ізолятор", в якій зазначив засудженого - ОСОБА_1 ; утримуюсь - в ДУ "Сумський слідчий ізолятор".
Проте суд зазначає, що Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено такої форми звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів як скарга, як і не передбачено таких учасників справи, як засуджений, який утримується в ДУ "Сумський слідчий ізолятор".
Водночас за приписами п. 2 та 11 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються:
- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
- власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Однак, як слідує зі скарги, ОСОБА_1 не зазначено своє місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта позивача; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача; відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність у нього та Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" електронного кабінету; власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
В свою чергу відповідно до п. 4-5 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту своїх прав, свобод чи інтересів, які мають бути сформульовані максимально чітко і зрозуміло.
За приписами ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Згідно ч. 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У свою чергу, в силу приписів ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Таким чином, адміністративний позов спрямований на захист прав, свобод та інтересів особи, які порушив відповідач - суб`єкт владних повноважень, надаючи позивачу можливість вибору способу захисту для ефективного відновлення його порушених прав та інтересів з урахуванням приписів ч. 1-2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України.
Зі скарги суд вбачає, що ОСОБА_1 просить перевірити його особову справу, скасувати всі незаконні дії та рішення адміністрації установи СІЗО, які йому оголошували безліч доган та поміщення в карцер
Однак даний спосіб захисту порушених прав позивача не відповідає вимогам ч. 1-2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки неможливо встановити до кого заявлено вимоги, а також не зазначено які саме дії та рішення позивач просить скасувати.
Крім того, в порушення вимог ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у скарзі відсутні конкретні обгрунтування вище зазначених позовних вимог.
Також відповідно до ч. 1 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
Однак, як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_1 не додано до скарги її копії для інших учасників справи.
Окрім того за приписами ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Тобто, необхідною умовою розгляду судом позовної заяви є сплата особою, яка звертається з цією заявою, судового збору у визначеному розмірі. Проте ОСОБА_1 не додано до суду доказів сплати судового збору або доказів звільнення від сплати судового збору.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно п.п. 3.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема:
- за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн.).
За приписами п. 1-2 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Тобто, якщо позовна вимога має вимогу майнового характеру та декілька вимог немайнового характеру, то судовий збір сплачується за вимогу майнового характеру і за кожну вимогу немайнового характеру.
При цьому суд зазначає, що оскільки позовні вимоги потребують уточнення, то в даній ухвалі суд не може визначити повну суму судового збору, яку необхідно сплатити позивачу за подання позовної заяви до суду. А відтак позивач, після уточнення позовних вимог, повинен самостійно розрахувати загальну суму судового збору за подання позовної заяви до суду.
Кошти повинні бути перераховані за наступними реквізитами:
- Отримувач - ГУК Сум.обл/Сумська МТГ/22030101
- Банк отримувача - Казначейство України(ел. адм. подат.)
- Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37970404
- Найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050
- Наявність відомчої ознаки - "84" Окружні адміністративні суди.
Разом з тим за приписами ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Зі змісту наведених норм слідує, що для звернення до адміністративного суду з позовом встановлено шестимісячний строк і цей строк обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При цьому суд зазначає, що оскільки позовні вимоги підлягають уточненню та ОСОБА_1 у скарзі конкретно не зазначено дат щодо вчинення та прийняття Державною установою "Сумський слідчий ізолятор" стосовно нього дій, рішень, застосування до нього доган та поміщення в карцер, у суду відсутня можливість вирішення питання своєчасності звернення до суду з даною скаргою.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 необхідно усунути недоліки шляхом подання до суду позовної заяви, оформленої у порядку та із зазначенням всіх вимог, що передбачені ст.ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України та її копій та копій доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи. Крім того ОСОБА_1 необхідно надати суду докази сплати судового збору за подання позовної заяви до суду або докази щодо звільнення від сплати судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_1 до Державної установи "Сумський слідчий ізолятор" про зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.
Встановити позивачу семиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.
Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк, скарга буде повернута протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Копію даної ухвали направити особам, що звернулась із позовною заявою.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Павлічек