Справа № 440/13161/23
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/13161/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області), у якій позивач просить:

- визнати протиправними дії та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області за №20 від 04.08.2023 щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до страхового стажу періодів роботи, згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 05.04.1981 та доданих уточнюючих довідок;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 05.04.1981;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV з урахуванням страхового стажу згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 05.04.1981 та уточнюючих довідок при необхідності.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 27.07.2023 звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком, за результатами розгляду якої ГУ ПФУ в Полтавській області прийнято рішення №20 від 04.08.2023 про відмову у призначенні пенсії. Позивач вважає це рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, посилаючись на те, що не виконання першим роботодавцем обов`язку щодо належного заповнення трудової книжки в частині не проставлення печатки на титульному аркуші трудової книжки не може бути підставою для не врахування записів такої трудової книжки, які відповідають вимогам законодавства, та не може бути підставою для позбавлення особи права на призначення пенсії за віком. Зазначає, що позивачем надавалися до пенсійного органу уточнюючі довідки та відповідач не був позбавлений права у разі наявності сумніву провести відповідні перевірки для з`ясування обставин.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/13161/23, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження - задоволено, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази від відповідача.

26 вересня 2023 року до суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Полтавській області /а.с. 53-57/, у якому представник відповідача ГУ ПФУ в Полтавській області просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що 27.07.2023 позивач звернулася до територіального органу ПФУ (ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". За принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області розглянуто заяву позивача та прийнято рішення від 04.08.2023 №20, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідної тривалості страхового стажу роботи, підтвердженого в установленому порядку, передбаченого Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Пояснює, що згідно з наданими документами та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, загальний страховий стаж роботи позивача склав 21 рік 09 місяців 12 днів. До страхового стажу не зараховано періоди роботи: згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 05.04.1981, оскільки відсутній відбиток печаті підприємства на титульній сторінці; з 12.05.1991 по 31.12.1998, з 04.01.1999 по 03.04.2003 згідно довідки від №01/778 від 12.07.2023, виданої КУ Дніпровський міський територіальний центр соціального обслуговування, оскільки у довідці невірно зазначена дата народження позивача. Зазначає, що страховий стаж позивача починаючи з 01.01.1999 зараховано згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

27.07.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 14/, звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком /а.с. 62-63/, та з пакетом документів, перелік яких наведено у розписці-повідомленні від 27.07.2023 №2681 /зворот а.с. 62/ та копії яких містяться у матеріалах справи.

Відповідно до положень пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1 (далі - Порядок №22-1, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву ОСОБА_1 від 27.07.2023 та поданий пакет документів в електронному вигляді передано на розгляд до ГУ ПФУ в Полтавській області.

04.08.2023 за результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 ГУ ПФУ в Полтавській області прийнято рішення №20, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого в установленому законом порядку /а.с. 63/.

В обґрунтування цього рішення зазначено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.07.2023 звернулася до управління із заявою про призначення пенсії за віком, надавши наступні документи: паспорт, ідентифікаційний код, трудову книжку, довідки про роботу, довідку про заробітну плату. Не зараховано до загального страхового стажу періоди роботи згідно записів трудової книжки від 05.04.1981 НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці відсутня печатка підприємства. Не зараховано періоди роботи з 12.05.1991 по 31.12.1998, з 04.01.1999 по 03.04.2003 згідно довідки від 12.07.2023 №01/778, виданої КУ "Дніпровський міський територіальний центр соціального обслуговування", оскільки невірно зазначена дата народження, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , а згідно паспорту ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 01.01.1999 зараховано згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу. Не зараховано періоди роботи з 01.04.1982 по 30.04.1991 згідно довідки від 14.07.2023 №4/5-758, виданої "Управлінням архівної справи", оскільки не зазначено номер та дату наказу на прийняття на роботу. Вказано, що зарахувати вищезазначений період роботи можливо після надання актів перевірок довідки про заробітну плату від 14.07.2023 №794, виданої ТзОВ "ПБ-Консатінг" та довідки від 14.07.2023 №4/5-758, виданої "Управлінням архівної справи", здійснених органами відповідного Пенсійного фонду. Аналіз наданих документів показує, що загальний страховий стаж гр. ОСОБА_1 становить 21 рік 09 місяців 12 днів, якого недостатньо для призначення пенсії за віком.

Позивач не погодилася з рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 04.08.2023 №20 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 та звернулася до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню ГУ ПФУ в Полтавській області від 04.08.2023 №20 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , суд дійшов таких висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Призначення і виплата пенсії в Україні здійснюється згідно із Законом України від 09.07.2003 р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058-IV, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Закон №1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За приписами частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

На час звернення із заявою про призначення пенсії за віком (27.07.2023) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 14/, досягла 60 років.

За розрахунком страхового стажу позивача, здійсненого пенсійним органом, на час звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії страховий стаж позивача становить 21 роки 09 місяців 12 днів /а.с. 64/, про що зазначено в оскаржуваному рішенні.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За змістом частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частинами 2, 3 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Починаючи з 01.01.1999 до страхового стажу позивача пенсійним органом зараховано всі періоди роботи згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу /а.с. 75-77/, що підтверджується наданим до суду розрахунком страхового стажу та відповідає вимогам частини 3 статті 24 Закону № 1058-IV.

Також до страхового стажу позивача зараховано період навчання у вищих/середніх навчальних закладах з 01.09.1978 по 22.02.1982 на підставі диплому НОМЕР_2 /а.с. 85/ та період догляду за дитиною до досягнення 3 років з 01.08.1982 по 31.07.1985.

Судом встановлено, що відповідачем не зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 періоди: з 01.04.1982 по 31.07.1982 та з 01.08.1985 по 31.12.1998.

До 01.01.2004 порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-XII).

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок № 637 у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, страховий стаж підтверджується записами у трудовій книжці, і лише у випадку їх відсутності встановлюється на підставі інших документів, перелік яких наведено вище, у тому числі виданих за місцем роботи та архівними установами, зокрема довідками, які містять відомості про періоди роботи.

У трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданій 05.04.1981, /а.с. 65-74/ відсутній відтиск печатки підприємства (або печатка відділу кадрів) на першій сторінці (титульному аркуші).

Згідно з пунктами 2.2, 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року №162, чинної на час видачі трудової книжки ОСОБА_1 05.04.1981, заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого терміну з дня прийому на роботу.

До трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою записи про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 2.11 цієї Інструкції встановлено, що після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом засвідчує правильність внесених відомостей.

Першу сторінку (титульний лист) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього проставляється печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

За приписами пункту 4.1 цієї Інструкції у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Отже, обов`язок щодо заповнення трудової книжки у цьому випадку, зокрема, проставлення печатки підприємства (або печатки відділу кадрів) покладався на особу, відповідальну за видачу трудових книжок на підприємстві, в якому вперше заповнювалася трудова книжка, а не на саму ОСОБА_1 .

Як свідчать записи трудової книжки ОСОБА_1 , трудова книжка вперше заповнювалася на Дніпропетровському промисловому взуттєвому об`єднанні та у трудові книжці ОСОБА_1 наявні перші записи /а.с. 65-66/:

- 30.03.1981 - прийнята на виробничу практику у цех №6 формовщиком 4 розряду (підстава: "з 50" від 30.03.1981);

- 01.04.1981 - присвоєно 3 розряд формовщика (підстава: наказ №13 від 26.03.1981);

- 20.07.1981 - звільнена у зв`язку з закінченням виробничої практики (підстава: "зап. 497" від 15.07.1981).

Ці записи засвідчені підписом спеціально уповноваженої особи - інспектора відділу кадрів та печаткою відділу кадрів підприємства.

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію, викладену, зокрема, у постановах від 28 лютого 2018 року у справі № 428/7863/17 та від 16 квітня 2020 року у справі №159/4315/16-а про те, що певні недоліки в заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи організації, і не може мати негативні наслідки для особи, яка звернулася за пенсією.

Однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. ГУ ПФУ в Полтавській області не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретній посаді, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18) висловив правову позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Отже, позивач жодним чином не впливає на дотримання роботодавцем порядку заповнення трудової книжки та не може нести негативні наслідки за окремі її недоліки, а підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 04.07.2023 у справі № 580/4012/19.

Відповідачами не надано до суду жодних доказів на спростування факту роботи позивача в Дніпропетровському промисловому взуттєвому об`єднанні, в якому вперше заповнювалася трудова книжка позивача.

Відтак, доводи позивача про відсутність на титульній сторінці трудової книжки від 05.04.1981 НОМЕР_1 печатки підприємства як підстави для не зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи на підставі записів цієї трудової книжки від 05.04.1981 НОМЕР_1 до 01.01.1999 є помилковими.

Згідно із записами трудової книжки ОСОБА_1 :

- 01.04.1982 - позивач прийнята в ОТК контролером по 3 розряду Дніпропетровського промислового взуттєвого об`єднання (підстава: "зап №83" від 30.03.1982);

- 13.10.1986 - позивачу присвоєно 5 р. контролера ОТК (підстава: наказ №619 від 13.10.1986);

- 21.03.1989 - Дніпропетровське промислове взуттєве об`єднання перейменовано в Дніпропетровське виробничо-торгове взуттєве об`єднання (підстава: наказ №131 від 21.03.1989);

- 30.04.1991 - звільнена за власним бажанням ст. 38 КзПП УРСР (підстава: наказ №221 від 05.05.1991.

Ці записи засвідчені підписом спеціально уповноваженої особи - інспектора відділу кадрів та печаткою відділу кадрів підприємства.

Архівними довідками ТОВ "ПБ-Консалтинг" №794 від 04.07.2023, №794/106 від 04.07.2023 та архівною довідкою Управління архівної справи Дніпровської міської ради від 14.07.2023 №4/5-758 підтверджено період роботи позивача Дніпропетровському промисловому взуттєвому об`єднанні (після перейменування Дніпропетровське виробничо-торгове взуттєве об`єднання) з 01.04.1982 по 30.04.1991) /а.с. 80-82/.

Відповідно до частини 3 статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, перевірка обґрунтованості видачі та достовірності поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інші відомості, передбачені законодавством для визначення права на пенсію є правом органу пенсійного фонду, яким він може скористатися у разі, якщо визнає це за необхідне.

У даному випадку відповідач ухилився від прийняття зазначених вище довідок, посилаючись на необхідність їх перевірок, що є неприпустимим, оскільки такі перевірки проводить саме орган Пенсійного фонду.

Згідно з записами трудової книжки ОСОБА_1 :

- 12.05.1991 - призначена на посаду соціального працівника Самарського району Територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів (підстава: наказ №17 від 06.05.1991);

- 02.08.1993 - переведена з посади соціального працівника на посаду в.о. заступника завідуючої Самарського відділення соціальної допомоги (підстава: наказ №492 від 02.08.1993);

- 02.08.1993 - призначена на (запис здійснено помилково);

- 26.09.1996 - звільнена від обов`язків в.о. заступника завідуючої у зв`язку із виходом з відпустки по догляду за дитиною заступника завідуючої ОСОБА_2 та переведена соціальним працівником І категорії (підстава: наказ №34 параграф 2, параграф 3 від 26.09.1996);

- 17.11.1997 - призначена виконуючою обов`язків заступника завідуючої відділенням на час відпустки по догляду за дитиною заступником завідуючої по 26.09.1997 (підстава: наказ №44 від 17.11.1997);

- 28.09.1998 - призначена заступником завідуючої відділенням (підстава: наказ №33 від 28.09.1998);

- 31.12.1998 - звільнена у зв`язку з реорганізацією установи ст.40 п.1 КзПП України (підстава: наказ №21 від 31.12.1998).

Зазначені вище записи засвідчені підписом спеціально уповноваженої особи - інспектора відділу кадрів та печаткою установи.

З огляду на викладене вище, період роботи позивача з 01 квітня 1982 року по 30 квітня 1991 року в Дніпропетровському промисловому взуттєвому об`єднанні (після перейменування Дніпропетровське виробничо-торгове взуттєве об`єднання) та період роботи позивача на посадах у Територіальному центрі соціального обслуговування пенсіонерів з 12 травня 1991 року по 31 грудня 1998 року підлягають зарахуванню до страхового стажу ОСОБА_1 , однак неправомірно не були зараховані пенсійним органом до страхового стажу позивача.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 04 серпня 2023 року №20 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 прийняте відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому є протиправним та підлягає скасуванню на підставі пункту 2 частини 2 статті 245 КАС України.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, з урахуванням частини 2 статті 9 КАС України, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27 липня 2023 року про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01 квітня 1982 року по 30 квітня 1991 року в Дніпропетровському промисловому взуттєвому об`єднанні (після перейменування Дніпропетровське виробничо-торгове взуттєве об`єднання) та період роботи з 12 травня 1991 року по 31 грудня 1998 року на посадах у Територіальному центрі соціального обслуговування пенсіонерів.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки інші періоди були зараховані відповідачем до страхового стажу ОСОБА_1 , про що детально зазначено вище, а страховий стаж позивача з 01.01.1999 обчислено територіальним органом Пенсійного фонду за даними, які містяться в системі персоніфікованого обліку, що відповідає вимогам частини 3 статті 24 Закону № 1058-IV.

Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією АТ КБ "Приватбанк" №0.0..1 від 29.08.2023 /а.с. 44/ та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України /а.с. 47/.

Частиною 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, при частковому задоволенні позову ОСОБА_1 суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп. (1073,60 грн./2).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 229, 243-246, 262, 263, 382 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (ідентифікаційний код 13967927, вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 04 серпня 2023 року №20 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27 липня 2023 року про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01 квітня 1982 року по 30 квітня 1991 року в Дніпропетровському промисловому взуттєвому об`єднанні (після перейменування Дніпропетровське виробничо-торгове взуттєве об`єднання) та період роботи з 12 травня 1991 року по 31 грудня 1998 року на посадах у Територіальному центрі соціального обслуговування пенсіонерів.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536 грн. 80 коп. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Сич