Справа № 200/6898/23
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 року Справа№200/6898/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов вмотивовано тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач) з 2005 року, як отримувач пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262- ХІІ. Позивач зауважив, що під час виходу на пенсію йому розраховано основний розмір пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.06.2023 року по справі №200/1657/23 було визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії позивачу на підставі оновленої довідки від 16.02.2023 року №33/25-449 та було зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії згідно зазначеної вище довідки, починаючи з 01.12.2019 року з урахуванням раніше виплачених сум. Позивач зазначив, що 03.11.2023 року йому була виплачена пенсія в іншому розмірі, а саме 15 365,04 грн. та з особистого кабінету на Порталі електронних послуг ПФУ він довідався, що під час розрахунку пенсії за довідкою від 16.02.2023 року №33/25-449 було незаконно, всупереч рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.02.2021 року по справі №200/10900/20-а, застосовано замість 90% відповідних сум грошового забезпечення - 70%. Таким чином, індексація розміру пенсії за 2022 та 2023 роки проведені на значно менший розмір пенсії - не на 90% відповідних сум грошового забезпечення за довідкою ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» №33/25-449 від 16.02.2023 року, а на 70%. Позивач зауважив, що відповідач своїм листом №23597-21929/Р-02/8-0500/23 від 28.11.2023 року повідомив його про здійснення перерахунку пенсії, виходячи з розміру 70% грошового забезпечення визначеного у довідці ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» №33/25-449 від 16.02.2023 року починаючи з 01.12.2019 року. Позивач вважає, що при перерахунку пенсії відповідачем безпідставно та неправомірно зменшено основний розмір для обчислення пенсії з 90 % до 70 %.

Відповідачем на адресу суду, був наданий відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що враховуючи зміни до статті 13 Закону № 2262, внесені Законом України «Щодо внесення змін в деякі закони України по питання пенсійного забезпечення і соціального захисту військовослужбовців» № 3591-ІV максимальний розмір пенсії, що призначаються за вислугу років, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80% відповідних сум грошового забезпечення та Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII внесено зміни до статті 13 Закону № 2262, згідно яких максимальний розмір пенсії за вислугу років, не повинен перевищувати 70 % сум грошового забезпечення за будь-якою із підстав зазначеною в статті 63 Закону № 2262. Відповідач зауважив, що будь яких зобов`язань щодо проведення перерахунку пенсії виходячи з 90% сум грошового забезпечення рішенням суду на Головне управління не покладено, резолютивна частина означеного рішення не містить зобов`язання Головного управління під час розрахунку пенсійних виплат встановлення певного відсоткового розміру пенсії від грошового забезпечення. Таким чином, позивачу здійснено розрахунок пенсії з урахуванням вимог чинного законодавства та рішення суду, виходячи з 70% грошового забезпечення з 01 грудня 2019 року. Відповідач зазначив, що сформована Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2019 року у зразковій справі № 240/5401/18 правова позиція вже зараз призводить до того, що особи, які мають право на пенсію відповідно до Закону №2262, виходячи на пенсію у теперішній час, отримують виплати нижчі, аніж особи, яким пенсія виплачується на рівні 80-90%, але з оновленого грошового забезпечення. Відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04.12.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Про відкриття провадження у справі учасники справи повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС), про що свідчить наявність кабінету електронного суду у позивача, представника позивача адвоката Рябуха А.В. та відповідача, де в графі «доставлено» зазначено 05.12.2023 року.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Як раніше вже було встановлено судом при розгляді справи №200/10900/20-а та зазначено у рішенні суду від 26.02.2021 року, позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянином України згідно паспорту серії НОМЕР_2 , та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є пенсіонером за вислугою років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 .

Згідно з витягом з наказу УМВС від 17.07.2005 року № 213 о/с майора міліції ОСОБА_1 - старшого оперуповноваженого відділення карного розшуку Дзержинського міськвідділу звільнено у відставку за пунктом 65 «а» (за віком), вислуга років позивача на день звільнення склала: у календарному обчисленні - 28 років 00 місяць 26 днів, у пільговому обчисленні - 36 років 06 місяців 26 днів.

За даними пенсійної справи випливає, що позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262 з 19.07.2005 року з розрахунку пенсії 90% грошового забезпечення в сумі 2985,09 грн. станом на 01.11.2016 року.

Головним управлінням МВС України в Донецькій області 13.03.2018 року сформовано довідку № 5663-лк про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ на загальну суму 7321,65 грн.

На виконання Постанови КМУ від 21 лютого 2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» № 103 (далі - Постанова № 103) з 01.05.2018 року позивачу перераховано пенсію в розмірі 5125,16 грн. з урахуванням сум грошового забезпечення, визначеного у вищезазначеній довідці з розрахунку 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Листом від 07 листопада 2020 року № РЯ-10115367 відповідач також повідомив позивача про здійснення доплати до пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, яка складає 51505 грн. 92 коп., у тому числі доплати:

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року виплачується 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії за період 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, а саме 1073 грн. 04 коп. щомісячно;

з 1 січня 2020 року виплачуватиметься 100 відсотків різниці між місячним розміром отриманої пенсії з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та місячним розміром підвищеної пенсії, а саме 2146 грн. 08 коп. щомісячно до забезпечення повної виплати розрахованої суми доплати (51505 грн. 92 коп.).

Фактичні обставини справи сторонами не заперечуються. Предметом спору є застосування під час перерахунку пенсії за вислугу років максимального розміру у 70% грошового забезпечення, незважаючи на те, що під час призначення пенсії позивач мав право на пенсію за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/10900/20-а від 26 лютого 2021 було вирішено: адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зменшення раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення з 1 січня 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП ( НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату заборгованості по пенсії, з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з часу припинення відповідного права, тобто з 1 січня 2016 року по 1 листопада 2020 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 420,40 грн.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/10900/20-а від 27.04.2021 ухвалено: апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2021 року у справі № 200/10900/20-а повернути апелянту.

Таким чином рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/10900/20 від 26.02.2021 набрало законної сили 27.04.2021 року.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/10900/20-а від 11.11.2021 року було ухвалено, заяву представника позивача про роз`яснення судового рішення в адміністративній справі № 200/10900/20-а - задовольнити.

Роз`яснити рішення Донецького окружного адміністративного суду 26 лютого 2021 року в адміністративній справі №200/10900/20-а таким чином, що зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії позивача з 90 % до 70 % є незаконним і після 01 листопада 2020 року, а ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) і після 01 листопада 2020 року має право отримувати пенсійні виплати у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення.

Вищезазначена ухвала суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області в апеляційному порядку оскаржена не була.

В рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 29.06.2023 року по справі №200/1657/23, було зазначено наступне, що 16.02.2023 ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» складено довідку №33/25-449 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за листопад 2019 року, встановленого за відповідною (аналогічною) посадою згідно із постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 №988 відповідно до якої встановлено такі види грошового забезпечення: посадовий оклад 2 500,00 грн.; оклад за спеціальним званням 2 000,00 грн.; надбавка за стаж служби (50%) 2 250,00 грн.; надбавка за специфічні умови проходження служби (в розмірі 44,92 % від грошового забезпечення) 3 032,10 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15 % 375,00 грн.; премія (в середньому розмірі за прирівняною посадою розмірі 71,06 % від грошового забезпечення) 7 217,64 грн. Всього: 17 374,74 грн.

У примітці вказано, що довідка складена на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі №826/12704/18 від 14.05.2019 та постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19.

Листом від 11.04.2023 року вих. №5913-5146/Р-02/8-0500/23 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії за вислугу років у зв`язку із відсутністю підстав, визначених статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ.

Відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки виданої ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області», стала підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/1657/23 від 29 червня 2023 було вирішено: адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі оновленої довідки від 16.02.2023 року №33/25-449.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно довідки від 16.02.2023 року № 33/25-449, виданої ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області», починаючи з 01.12.2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 900,00 грн.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/1657/23 від 18.10.2023 постановлено: апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 р. у справі № 200/1657/23 - залишити без змін.

Відповідачем по справах №200/10900/20-а, №200/1657/23 та №200/6898/23 є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (), яке є юридичною особою та є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Судом встановлено, що після здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.06.2023 року по справі №200/1657/23 відповідачем було зменшено основний розмір пенсії позивача з 90% на 70% грошового забезпечення, що підтверджується наявними в матеріалах справи протоколами Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за пенсійною справою №N/А31455 - МВС від 01.11.2023 року, від 01.01.2024 року та опосередковано зазначено відповідачем у своєму відзиві на позовну заяву.

Позивач не погодившись із зменшенням його основного розміру пенсії з 90% на 70% грошового забезпечення при перерахунку пенсії, звернувся із скаргою до відповідача від 03.11.2023 року, в якій просив перерахувати розмір його пенсії із застосуванням 90% належного йому грошового забезпечення відповідних сум зазначених в довідці від 16.02.2023 №33/25-449 виданої ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області».

Відповідач надав відповідь у формі листа від 28.11.2023 №23597-21929/Р-02/8-0500/23, в якому зазначив наступне, у жовтні 2023 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.06.2023 по справі № 200/1657/23 (далі - Рішення), яке набрало законної сили 18.10.2023, позивачу проведено перерахунок з 01.12.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 16.02.2023 № 33/25-449. Загальний розмір пенсії складає 15365,04 грн. Доплата до пенсії за період з 01.12.2019 по 31.10.2022 у загальній сумі становить 262 689,09 грн. Законом України від 08.07.2011 № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який вступив в дію 01.10.2011, внесено зміни до ч.2 ст. 13 Закону №2262 щодо максимального розміру пенсії за вислугу років з 90 до 80 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. Пунктом 23 Закону України від 27.03.2014 №1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи і створення передумов для економічного зростання в Україні», також внесено зміни до ч.2 ст. 13 Закону №2262, за якими максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70 відсотків сум грошового забезпечення, передбаченого ст.43 Закону № 2262. Таким чином, при здійсненні перерахунку пенсії граничний відсоток обчислення грошового забезпечення по пенсійним справам (окрім осіб, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1 100 відсотків, до категорії 2 95 відсотків обмежується 70% відповідних сум грошового забезпечення. Враховуючи, що будь яких зобов`язань щодо проведення перерахунку пенсії виходячи з 90 % сум грошового забезпечення рішенням на Головне управління не покладено, перерахунок проведено з урахуванням 70% сум грошового забезпечення. Отже, підстави для проведення позивачу перерахунку пенсії з урахуванням 90% сум грошового забезпечення відсутні.

Суд додатково зауважує, що відповідно до наявних в матеріалах справи протоколів за пенсійною справою N/А 31455 (МВС) від 01.01.2006, від 01.02.2022, від 01.03.2022, від 01.03.2023, позивачу нараховувалася та виплачувалася пенсія з урахуванням 90% його грошового забезпечення.

Не погодившись із зменшенням основного розміру пенсії з 90% на 70%, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду. Отже спірним питанням у даній справі є зменшення основного розміру пенсії позивача з 90% на 70% грошового забезпечення позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII від 09.04.1992 pоку (надалі Закон №2262-XII).

Преамбулою Закону №2262-XII передбачено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до статті 10 Закону №2262-XII, призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Згідно з частиною 18 статті 43 Закону №2262-XII, у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до частин 2, 3 статті 51 Закону №2262-XII, перерахунок пенсій, призначених особам, які мають право на пенсію за цим Законом, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону №2262-XII, перерахунок раніше призначених пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Частиною 3 статті 63 Закону №2262-XII (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23.12.2015 року №900-VIII, який набрав чинності 29.12.2015 року) передбачено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Згідно з пунктом 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» №900-VIII від 23.12.2015 року) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Частиною 4 статті 63 Закону №2262-XII передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», якою встановлені розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями. Встановлене цією постановою грошове забезпечення для поліцейських за своїми складовими є вищим від раніше встановленого грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Отже, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23.12.2015 року №900-VIII та з огляду на зміну грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим грошового забезпечення колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, позивач відповідно до статей 43, 51, 63 Закону №2262-XII набув право на перерахунок пенсії з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, з 1 січня 2016 року.

Кабінет Міністрів України відповідно до частини 4 статті 63 Закону №2262-XII прийняв постанову №103 від 21.02.2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», пунктом 3 якої було постановлено перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Суд установив, що відповідач у жовтні 2023 року здійснив перерахунок пенсії, призначеної позивачу за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення поліцейських, з 01.12.2019 року. Виконуючи у жовтні 2023 року рішення суду в адміністративній справі №200/1657/23, відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, з 01.12.2019 року.

При цих перерахунках відповідач, визначаючи розмір пенсії, належної до виплати з 01.12.2019 року, обчислив основний розмір пенсії у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення, проти 90%, які застосовувалися від моменту призначення позивачу пенсії у липні 2005 року та діяли до 01.01.2018 року, коли відповідачем були вперше допущені протиправні дії відносно позивача щодо зменшення раніше призначеної йому пенсії з 90 % до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Як вже було зазначено в даній справі, поновлення порушених прав позивача відбулось тільки після його звернення до суду, що стало предметом позову у справі №200/10900/20-а.

Враховуючи, що відповідно до ухвали Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/10900/20-а від 11.11.2021, було ухвалено роз`яснити рішення Донецького окружного адміністративного суду 26 лютого 2021 року в адміністративній справі №200/10900/20-а таким чином, що зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії позивача з 90% до 70% є незаконним і після 01 листопада 2020 року, а ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) і після 01 листопада 2020 року має право отримувати пенсійні виплати у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення.

Судом було встановлено, що вищезазначена ухвала відповідачем не оскаржувалась в апеляційному порядку, але при перерахунку пенсії на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/1657/23 від 29.06.2023 всупереч вищенаведеному, відповідачем був проведений перерахунок його пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 16.02.2023 №33/25-449 з урахуванням 70% грошового забезпечення позивача.

При цьому відповідач, як свідчить зміст його відзиву на позов, керувався нормою частини 2 статті 13 цього Закону (у редакції, чинній на момент здійснення перерахунків), згідно з якою максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Оцінюючи ці доводи відповідача, суд виходив з того, що стаття 13 Закону №2262-XII визначає розміри пенсій, які призначаються за вислугу років.

Відповідно до цієї норми (у редакції, яка діяла на час призначення пенсії позивачу у липні 2005 року) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт "б" статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);

в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" (пункт "в" статті 12): за вислугу 15 років - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 проценти за кожний повний рік вислуги понад 15 років, але не більше ніж 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Як свідчать матеріали справи, позивачу, який був звільнений зі служби в органах внутрішніх справ у відставку та мав вислугу 36 років, пенсія за вислугу років була призначена відповідно до пункту "а" частини 1 статті 13 Закону №2262-XII у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення (55% + (36 - 20) х 3%) та під обмеження, установлені частиною 2 цієї статті, не підпадала. Окрім цього судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, а саме протоколами Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за пенсійною справою N/А - 31455 (МВС) від 01.01.2006 року, від 01.02.2022 року, від 01.03.2022 року, від 01.03.2023 року, підтверджується рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/10900/20-а від 26.02.2021 де зазначено, що за даними пенсійної справи випливає, що позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262 з 19.07.2005 року з розрахунку пенсії 90% грошового забезпечення в сумі 2985,09 грн. станом на 01.11.2016 року.

Між тим, до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII неодноразово вносилися зміни, про що зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву.

Так, пунктом 8 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI від 08.07.2011 року, який набрав чинності з 01.10.2011 року, цифри "90" замінено цифрами "80", а пунктом 23 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» №1166- VII від 27.03.2014 року, який набрав чинності з 01.05.2014 року, цифри "80" замінено цифрами "70".

Тобто, зміна максимального розміру пенсії за вислугу років, що призначається відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (з 90% до 70% сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1/99-рп у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), частину 1 статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У рішенні від 05.04.2001 року №3-рп/2001 у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа про податки) Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Передбачені Законом №2262-ХІІ процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом та механізмом їх проведення. Стаття 13 Закону №2262-XII регулює саме порядок призначення пенсії за вислугу років. Відтак, зміни, внесені до цієї статті, щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 %, а потім 70 % грошового забезпечення поширюються на правовідносини щодо призначення пенсій за вислугу років, які виникли після набрання чинності цими змінами, але не стосуються перерахунку раніше призначених пенсій.

Суд зазначає, що при перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі статті 63 Закону №2262-ХІІ її розмір має обчислюватися, виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію, і їх розмір не може бути зменшений наступними змінами в законодавстві.

Такий висновок відповідає правовій позиції, наведеній у судових рішеннях Верховного Суду у зразковій справі №Пз/9901/58/18 (№240/5401/18) щодо зменшення відсоткового значення грошового забезпечення при перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Тож суд дійшов висновку, що відповідач, здійснюючи у жовтні 2023 року перерахунок пенсії позивачу з 01.12.2019 року у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення поліцейських, що підтверджується протоколом ГУ ПФУ в Донецькій області від 01.11.2023 року за пенсійною справою N/А 31455 - (МВС) де в графі «основний розмір пенсії» зазначено «70% грошового забезпечення (вислуга років 36) у розмірі 12 162,32 грн.» таким чином відповідач протиправно зменшив основний розмір пенсії за вислугу років, призначеної у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення, до 70% відповідних сум грошового забезпечення, що призвело до порушення права позивача на отримання пенсії у розмірі, установленому Законом.

Вищезазначене узгоджується з правовими висновками викладеними у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02.03.2023 року по справі №300/5477/21, відповідно до яких зазначено - з приводу посилань скаржника на наявність правової проблеми, яка полягає у тому, що військовослужбовці, які до звільнення займали одну й ту ж саму посаду, звання, вислугу років та види грошового забезпечення, матимуть різний розмір пенсії, оскільки ті, які вийшли на пенсію до 1 січня 2018 року претендують на 90% грошового забезпечення відповідно до положень Постанови № 704, а ті, що отримали право на пенсію після 1 січня 2018 року - 70% відповідно до Постанови № 103. Різниця відсоткового значення розміру основної пенсії у військовослужбовців, які вийшли у різний період, обумовлена чинними на той момент редакціями статті 13 Закону № 2262-ХІІ. При цьому при внесенні змін до вказаної статті у 2011 році та 2014 році в прикінцевих та перехідних положеннях законів про внесення змін до Закону № 2262-ХІІ не робилось застереження стосовно зміни (прирівняння) розміру відсотків отримуваної пенсії особам, яким вона раніше була призначена у максимальному розмірі 90%, 80%, до розміру, який визначений діючою редакцією статті 13 Закону № 2262-ХІІ. Питання стосовно зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії, призначеної відповідно до Закону № 2262-ХІІ, було предметом розгляду у зразковій справі № 240/5401/18. За результатами перегляду вказаної справи Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2019 року погодилася з висновками Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеним у рішенні від 5 лютого 2019 року, про наявність підстав для задоволення позову та про те, що при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ на підставі Постанови № 103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Колегією суддів зазначено, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 30 листопада 2022 року у справі №380/24477/21 звертався до Великої Палати Верховного Суду стосовно необхідності відступу від правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у зразковій справі № 240/5401/18. Вказана ухвала була мотивована, зокрема, тим, що сформована Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2019 року у зразковій справі №240/5401/18 правова позиція призводить до того, що особи, які мають право на пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, виходячи на пенсію у теперішній час, отримують виплати нижчі, аніж особи, яким пенсія виплачується на рівні 80-90%, але з оновленого грошового забезпечення. У зв`язку із чим у спірних правовідносинах слід сформувати практику, за якої до правовідносин щодо перерахунку пенсій особам за нормами Закону №2262-ХІІ пенсійному органу слід застосовувати чинну на момент здійснення перерахунку редакцію статті 13 Закону №2262-ХІІ в частині визначення відсотку грошового забезпечення, з якого розраховується пенсія (із законодавчо визначеним обмеженням, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, розміри пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій). Однак, ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року постановлено повернути справу № 380/24477/21 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду у відповідній колегії. Ухвалюючи зазначене судове рішення, Велика Палата Верховного Суду оцінивши мотиви, викладені в ухвалі Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 380/2447/21, вказала таке: «Виходячи із загальної теорії права елементами правовідносин є суб`єкти, об`єкти та юридичний зміст, яким є взаємні права й обов`язки цих суб`єктів. Отже, з метою застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін «подібні правовідносини» таку подібність слід оцінювати за змістовним, суб`єктним та об`єктним критеріями. З-поміж цих критеріїв змістовний (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими. Суб`єктний і об`єктний критерії матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад саме цих правовідносин та / чи їх специфічний об`єкт. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20). У цій постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що в кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід визначати з огляду на те, які правовідносини є спірними, порівнювати права та обов`язки сторін цих правовідносин відповідно до правового чи їх договірного регулювання (пункт 31) з урахуванням обставин кожної конкретної справи (пункт 32). Так, у справі № 240/5401/18, від висновку у якій висловив намір відступити Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, та у справі № 380/24477/21, яка розглядається, спір виник щодо зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом № 2262-ХІІ, при здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» відповідно до статті 63 указаного Закону, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». У справі № 580/5962/20 спір стосується щодо пенсійного забезпечення колишніх працівників прокуратури, а саме щодо правовідносин про визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру». У справі № 620/5437/20 спір стосується обчислення довічного грошового забезпечення судді, а саме щодо правовідносин з визначення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці при проведенні його перерахунку відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів». Отже, з урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду вважає, що в ухвалі від 30 листопада 2022 року у справі №380/2447/21 Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду не навів ґрунтовних підстав необхідності відступлення від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 вересня 2021 року у справі № 620/5437/20, від 21 грудня 2021 року у справі № 580/5962/20, які ухвалені за інших фактичних обставин, та постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 240/5401/18». Таким чином, з огляду на мотиви цієї постанови, з урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 16 жовтня 2019 року у справі № 240/5401/18 та ухвалі від 12 січня 2023 року у справі № 380/24477/21, у територіальних органів Пенсійного фонду України відсутні передбачені законом повноваження зменшувати розмір пенсії для осіб, яким вона призначена раніше у розмірі більшому, аніж це передбачено чинною редакцією статті 13 Закону №2262-ХІІ. Такий підхід ґрунтується на законі, який в аспекті спірних правовідносин, відповідає критерію якості та передбачуваності закону. Різні підходи до механізму перерахунку пенсій (грошового забезпечення) різних категорій осіб зумовлений, як різним конституційно-правовим статусом (наприклад, відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях), так і законодавчим регулюванням (зокрема, суттєвими змінами в оплаті праці (грошовому забезпеченні) прокурорів та суддів).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що слід визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення раніше призначеної пенсії позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, при перерахунку пенсії на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду прийнятого по справі №200/1657/23 починаючи з 01.12.2019 року та зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії, з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з часу припинення відповідного права, тобто з 01.12.2019 та виплатити заборгованість, що утворилась у зв`язку і з цим.

Відповідно до ст. 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

За приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією від 28.11.2023, позивач за подання адміністративного позову сплатив 859,00 грн. судового збору.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе покласти судові витрати на відповідача та про необхідність їх стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у розмірі 859,00 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд.3, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () щодо зменшення раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, при перерахунку пенсії на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду прийнятого по справі №200/1657/23 починаючи з 01.12.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) перерахунок пенсії, з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з часу припинення відповідного права, тобто з 01.12.2019 та виплатити заборгованість, що утворилась у зв`язку і з цим.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Соборна, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 859 (вісімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 00 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 07 лютого 2024 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець