Справа № 300/7487/23
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2024-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" лютого 2024 р. справа № 300/7487/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Богородчанської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Грица Юрій Юрійович звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою до Богородчанської селищної ради, в якій просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Богородчанської селищної ради від 27.10.2023 №1343-25/2023, яким надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,05 га по АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати Богородчанську селищну раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,1 га по АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги позивач мотивує протиправністю оскаржуваного рішення, оскільки відповідачем неналежно розглянуто заяву позивача від 19.01.2023 та необґрунтовано надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у меншому розмірі, ніж зазначено в заяві. При цьому оскаржуване рішення не містить обґрунтувань такого зменшення площі земельної ділянки.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) (а.с. 15,16).
Відповідач своїм правом подати відзив на позов скористався. Згідно відзиву відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог з мотивів, що постійною комісією з питань земельних відносин, лісового господарства, природних ресурсів та екології було ухвалено надати дозвіл на меншу площу, оскільки площа земельної ділянки на якій розташована придбана будівля становить 0,02 га, для обслуговування будівлі достатньо 0,03 га, разом 0,05 га. Оскільки площа земельної ділянки зменшилась за рахунок розміщення пам`ятника та існуючих проїздів, вважає, що Богородчанська селищна рада діяла в межах повноважень та відповідно до статтей 122,123 Земельного кодексу України.
Представник позивача подав суду відповідь на відзив, в якій стверджує, що за результатами розгляду клопотання особи про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою орган місцевого самоврядування вправі прийняти одне правомірне рішення: про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, або про відмову в наданні такого дозволу за умови невідповідності місця розташування земельної ділянки вимогам законів, генеральних планів, іншої містобудівної документації. Будь-яких обґрунтувань надання земельної ділянки в меншому розмірі, ніж зазначено в заяві позивача оскаржуване рішення не містить. Просить позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач своїм правом подати заперечення на відповідь на відзив не скористався.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення щодо позову, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 9).
19.01.2023 ОСОБА_1 звернулася до Богородчанської селищної ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у орієнтованою площею 0,1 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови на умовах оренди. До заяви додано копію паспорта громадянина України, копія ідентифікаційного коду, витяг з Державного реєстру речових права на нерухоме майно, схема земельної ділянки (а.с. 7-9).
За результатами розгляду заяви, рішенням Богородчанської селищної ради №1343-25/2023 від 27.04.2023 надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,0500 га для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови по АДРЕСА_1 (а.с. 10).
Не погодившись з рішенням Богородчанської селищної ради №1343-25/2023 від 27.04.2023 позивач звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, які склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України.
Відповідно до приписів статті 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.
Згідно з пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.
Тобто, способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади з регулювання земельних відносин, є прийняття рішення сесією.
Нормами статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.
Частинами першою та другою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

За змістом статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 3 статті 123 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або стан місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою строю і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, ЗК України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування, при цьому зобов`язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Як встановлено судом згідно заяви позивача та доданих до неї документів, зокрема, схеми земельної ділянки позивач просила надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1 га. Натомість згідно оскаржуваного рішення відповідачем із посиланням на вказану заяву, вирішено надати дозвіл на вироблення проекту землеустрою на земельну ділянку площею 0,0500 га, що не відповідає по площі земельній ділянці щодо якої порушено питання позивачем у заяві від 19.01.2023. При цьому оскаржуване рішення не містить причин і мотивів відмови у наданні дозволу на розроблення проектної документації щодо земельної ділянки площею 0,1 га.

Суд зазначає, що мотиви викладені представником відповідача у відзиві на позов, зокрема, зміни розміру земельної ділянки з 01.01.2016 не відображені у оскаржуваному рішенні та такі обставини не обґрунтовували рішення щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо земельної ділянки у меншому розмірі, ніж це зазначено у заяві позивача.

Таким чином, відповідач не довів перед судом правомірності рішення Богородчанської селищної ради від 27.04.2023 №1343-25/2023, а таке рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

У контексті розгляду цієї справи суд виходить з того, що встановлені судом обставини не були враховані відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення. Водночас суд не може перебирати на себе повноваження компетентного органу та приймати замість нього рішення з мотивів, що не були враховані відповідачем.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 19.01.2023 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у орієнтованою площею 0,1 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови на умовах оренди з урахування висновків суду.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн., згідно квитанції №9529-1766-4788-8111 від 27.10.2023 (а.с. 6).

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Богородчанської селищної ради від 27.04.2023 №1343-25/2023, яким надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,05 га по АДРЕСА_1 ;

Зобов`язати Богородчанську селищну раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.01.2023 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,1 га по АДРЕСА_1 з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Богородчанської селищної ради (, вул. Шевченка 66, селище Богородчани, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, 77701) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.