Справа № 560/14847/23
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2024-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

06 лютого 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КАПАБЛАНКА" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КАПАБЛАНКА" звернулось в суд із позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення про застосування штрафних санкцій від 04.05.2023 №4834/0901 на суму 6800 грн та від 04.05.2023 №4835/0901 на суму 115557,50 грн.

В обґрунтування позову вказує, що за результатами проведення фактичної перевірки, оформлений актом від 07.04.2023 №3745/22-01-09-01/44457650 прийняті податкові повідомлення-рішення від 04.05.2023. Вважає ці податкові повідомлення-рішення протиправними, оскільки рішення №4834/0901 прийняте на підставі протоколу про адміністративне правопорушення щодо продажу тютюнових виробів неповнолітній особі, без посилання на обставини, які встановив податковий орган у акті перевірки. Податкове повідомлення-рішення №4835/0901 винесене на підставі висновків відповідача у акті перевірки щодо нестачі пального у кількості 2323 літри на загальну суму 115557,50 грн. Однак, факт нестачі пального не свідчить про не проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій або ж проведення їх на неповну суму вартості товарів. Вважає вказані висновки у акті перевірки від 07.04.2023 та прийняті рішення від 04.05.2023 на підставі цих висновків протиправними. Просить задовольнити позовні вимоги.

Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовної заяви. Зазначає, що 24.01.2023 працівником сектору ювенальної превенції Кам`янець-Подільського РУМ ГУНП в Хмельницькій області спільно із дільничними офіцерами поліції СП ВПД №1 смт. Чемерівці Кам`янець-Подільського району на АЗС №14 з магазином, розташованих за адресою: Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, смт. Чемерівці, вул. Центральна, 64а, яка належить позивачу зафіксований факт реалізації сигарет неповнолітній особі, що є порушення частини другої статті 156 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ №630284 від 24.01.2023) та вимоги статті 15 Закону №481. Рішенням від 17.02.2023 №5 адміністративна комісія про виконавчому комітеті Чемеровецької селищної ради винесла ОСОБА_1 за вчинене адмінправопорушення адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень. Враховуючи встановлений факт реалізації тютюнових виробів особі яка не досягла вісімнадцятирічного віку, до позивача застосовані штрафні фінансові санкції. В ході проведення фактичної перевірки ТОВ "КАПАБЛАНКА" за місцем здійснення діяльності на АЗС №14 з магазином сформований Х-звіт денний за 30.03.2023 №824. За результатами перевірки про зняття залишків пального, станом на 30.03.2023 встановлена нестача пального в загальній кількості 2323 літрів на загальну суму 115557,50 грн. Не погоджуючись із актом перевірки позивач подав скаргу до ДПС в якій стверджував, що контролюючим органом на АЗС підприємства не встановлений факт не проведення розрахункових операцій з реалізації пального без застосування реєстратора розрахункових операцій, що свідчить про відсутність порушення. При цьому, різниця між облікованим обсягом пального, з урахуванням операцій оприбуткування та відпуску пального, приведеного до температури 15 градусів С та фактичними залишками пального на АЗС, утворювалася наростаючим підсумком і її величина зростала зі зростанням обсягу надходження та реалізації пального. Проте, в ході перевірки позивач не надав документального підтвердження причин нестачі пального, яке згідно первинних документів було відвантажено на АЗС №14, тому податковий орган дійшов висновку, що товарно-матеріальні цінності на суму 115557,50 грн реалізовані без застосування реєстратора розрахункових операцій.

У відповіді на відзив позивач стверджує, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 24.08.2023 ВАВ №630284 відсутні паспортні данні неповнолітньої особи та будь-які інші дані, які б підтверджували вік даної особи. Вважає, що органами поліції та відповідачем не доведений факт продажу тютюнового виробу особі, яка не досягла 18 років. Вказує, що правопорушення, на яке посилається податковий орган в акті перевірки, мало місце 24.01.2023, а фактична перевірка призначена 29.03.2023 та проведена в період з 29.03.2023 по 07.04.2023, що свідчить про те, що під час прийняття оскаржуваного рішення про застосування фінансових санкцій відповідачем приймались до уваги обставини та факти, які не встановлені у процесі проведення фактичної перевірки, а мали місце у минулому. Обставини виникнення нестачі паливно-мастильних матеріалів на АЗС №14 пов`язуються виключно з приведенням фактичного обсягу пального до температури 15 градусів С, що є вимогою підпункту 232.1 пункту 232 статті 232 ПК України. Зазначає також, що незалежно від причин виникнення нестачі нафтопродуктів на АЗС, податковий орган не наводить власного документального підтвердження щодо конкретно встановлених ним фактів реалізації позивачем пального поза межами РРО. Просить задовольнити позовні вимоги та скасувати спірні рішення.

Головне управління ДПС у Хмельницькій області подало до суду заперечення на відповідь на відзив у якому вказує, що доказами вчинення правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення від 24.01.2023 серія ВАВ №630284, пояснення оператора АЗС №14 ОСОБА_1 , в яких визнав свою вину та підтвердив факт реалізації сигарет неповнолітній особі, письмові поясненням неповнолітнього ОСОБА_2 , свідків, заява неповнолітнього ОСОБА_2 від 24.01.2023 про добровільну видачу працівнику поліції тютюнових виробів і чека від 24.01.2023 №49. Ці докази підтверджують, що 24.01.2023 на АЗС №14 з магазином, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить позивачу здійснена реалізація сигарет неповнолітньому. Притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності жодним чином не звільняє позивача, як суб`єкта господарювання, від відповідальності передбаченої абзацом 14 частини 2 статті 17 Закону № 481, оскільки, продаж тютюнових виробів особі, яка не досягла 18-річиого віку відбувся на АЗС №14 з магазином, які належать позивачу, а оператор ОСОБА_3 , як особа, яка фактично здійснювала розрахункові операції, був допущений до здійснення торгівлі у місці провадження підприємницької діяльності суб`єктом господарювання. Вказує, що відповідно до товарно-транспортних накладних, наданих позивачем під час перевірки, поставки пального на АЗС №14 здійснювались в об`ємах від 3 т до 16 т. Отже, при отриманні кожної партії пального і відвантаження його в резервуар дані касового апарата, щодо об`єму фактичної кількості пального, оновлювались. Якщо припустити використання з резервуару, для прикладу, усієї партії у 16 т палива отриманого, згідно з товарно-транспортною накладною від 20.01.2023 №7753 і коливання температури від 3 до 15 градусів С, тоді максимальна різниця могла б складати 233 л пального, при цьому ж здійснюється періодичне доливання пального, а відповідно і уточнення даних касового апарату, і це аж ніяк не пояснює різницю у 2323 л. При фіксації під час перевірки різниці звітних даних касового апарата та фактичних даних в резервуарах ще перебували значні об`єми пального. При заповненні Додатка 2 до акта враховувалась похибка у розмірі 0,8 % від фактично наявного об`єму пального в резервуарі та об`єм пального в трубопроводі. Не зважаючи на різницю між звітом РРО та фактичними показниками у резервуарі з дизпаливом, контролюючий органом врахував коефіцієнти зміни об`єму пального та об`єм пального в трубопроводі і не зафіксував факту нестачі пального.

Позивач подав до суду заперечення проти доводів і міркувань відповідача, викладених у запереченнях на відповідь на відзив.

Згідно із статтею 261 КАС України заявами по суті справи у спрощеному позовному провадженні є відзив, відповідь на відзив та заперечення. Як наслідок, суд розглядає подану позовну заяву з врахуванням лише вказаних документів.

Ухвалою від 23.01.2024 Хмельницький окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Хмельницькій області про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "КАПАБЛАНКА" зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 31.01.2022, здійснює роздрібну торгівлю пальним, продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

30.03.2023 відповідно до наказу від 29.03.2023 №8693-П посадовими особами Головного управління ДПС у Хмельницькій області проведена фактична перевірка ТОВ "КАПАБЛАНКА" щодо дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75 та підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Результати перевірки оформлені актом від 07.04.2023 №3745/22-01-09-01/44457650, у якому відображені встановлені перевіркою порушення пункту 1 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування і послуг" №265/95-ВР (далі Закон №265/95-ВР) та статті 153 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" №481/95-ВР від 19.12.1995 (далі - Закон №481/95-ВР).

На підставі акту перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій від 04.05.2023 №4834/0901 на суму 6800 грн та від 04.05.2023 №4835/0901 на суму 115557,50 грн

Позивач подав до Головного управління ДПС у Хмельницькій області заперечення на акт фактичної перевірки від 07.04.2023 №3745/22-01-09-01/44457650.

Листом від 01.05.2023 відповідач повідомив, що висновки відображені у акті перевірки від 07.04.2023 відповідають нормам чинного законодавства.

02.05.2023 позивач подав до Державної податкової служби України скаргу на спірні податкові повідомлення-рішення.

Рішенням від 27.07.2023 Державна податкова служба України податкові повідомлення-рішення залишила без змін.

Вважаючи протиправним податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій від 04.05.2023 №4834/0901 на суму 6800 грн та від 04.05.2023 №4835/0901 на суму 115557,50 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Положеннями абзацу 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податкове повідомлення - рішення від 04.05.2023 №4834/0901 про застосування до позивача штрафних санкцій на суму 6800 грн грунтується на викладених в акті фактичної перевірки від 07.04.2023 №3745/22-01-09-01/44457650 висновках відповідача про порушення позивачем статті 153 Закону №481/95-ВР у зв`язку з продажем тютюнових виробів неповнолітній особі в магазині на АЗС №14, розташованій в АДРЕСА_1 , яка належить позивачу.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон № 481/95-ВР.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 15-3 Закону № 481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особами, які не досягли 18-річного віку та/або особам, які не досягли 18-річного віку.

Згідно з абзацом 3 статті 15-3 Закону № 481/95-ВР продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Зазначена норма встановлює обов`язок продавця отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, документи, які підтверджують вік такого покупця, та, відповідно, спонукає суб`єкта господарювання дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію. Відсутність у продавця сумніву щодо віку покупця та продаж у зв`язку з цим забороненого товару неповнолітній особі не може бути підставою звільнення суб`єкта господарювання від відповідальності.

Факт порушення позивачем вимог пункту 2 частини 1 статті 15-3 Закону № 481/95-BP та продажу тютюнового виробу (пачки цигарок "Давідоф") особі, яка не досягла 18-річного віку, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 630284 від 24.01.2013 за частиною 2 статті 156 КУпАП, складеним щодо оператора АЗС №14 ОСОБА_1 , у якому оператор ОСОБА_1 підтвердив факт продажу сигарет неповнолітній особі, та Рішенням адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чемеровецької селищної ради від 17.02.2023 №3 про притягнення оператора ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення частини 2 статті 156 КУпАП.

Зазначений факт позивачем не спростований. Доводи позивача щодо порушення порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення суд не бере до уваги, оскільки позивачем не надані докази оскарження дій щодо складання зазначеного протоколу та рішення адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чемеровецької селищної ради від 17.02.2023 №3, прийнятого за результатами розгляду протоколу.

Суд також відхиляє як безпідставні доводи позивача щодо порушення відповідачем статті 102 ПК України під час складання акту перевірки, висновки якого грунтуються не на обставинах, встановлених під час фактичної перевірки, а на матеріалах справи про адміністративне правопорушення, зокрема, протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 630284 від 24.01.2013 за частиною 2 статті 156 КУпАП та інших матеріалах, оскільки за змістом пункту 83.1 статті 83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи; мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами.

Відповідно до пункту 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року № 790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.

Отже, відповідач правомірно використав протокол про адміністративне правопорушення від 24.01.2023 серія ВАВ №630284, пояснення оператора АЗС №14 ОСОБА_1 , в яких визнав свою вину та підтвердив факт реалізації сигарет неповнолітній особі, письмові поясненням неповнолітнього ОСОБА_2 та інші матеріали, як підставу для висновку про порушення позивачем статті 15-3 Закону № 481/95-ВР у зв`язку з продажем тютюнових виробів неповнолітньому.

За змістом абзацу 9 частини 2 статті 17 Закону України № 481/95-ВР за порушення вимог статті 15-3 цього Закону застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн.

Частиною 4 статті 17 Закону № 481/95-ВР визначено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами.

Тому, встановивши під час фактичної перевірки позивача факт продажу тютюнових виробів особі, яка не досягла 18-річного віку, відповідач правомірно прийняв податкове повідомлення-рішення від 04.05.2023 № 4834/0901 про застосування штрафних санкцій в сумі 6800,0 грн.

Податкове повідомлення-рішення від 04.05.2023 №4835/0901, яким до позивача застосована штрафна санкція в розмірі 115557.50 грн, ґрунтується на зафіксованому у акті фактичної перевірки висновку про порушення позивачем пункту 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР у зв`язку з непроведенням розрахункової операції з продажу 2323 л пального через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений у фіскальний режим роботи реєстратор розрахункових операцій.

Правовідносини щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг регулює Закон № 265/95-ВР.

Відповідно до пунктів 1 і 2 статті 3 Закону " № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

За визначенням пункт б абзацу першого статті 2 Закону № 265/95-ВР розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Положенням абзацу дев`ятнадцятого статті 2 Закону № 265/95-ВР передбачено, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну".

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Системний правовий аналіз вказаних ним свідчить, що порушенням приписів пунктів 1 і 2 статті 3 Закону" № 265/95-ВР є продаж (повернення) товару без проведення розрахункової операції на повну суму покупки через реєстратор розрахункових операцій та без видачі відповідного розрахункового документа.

При цьому, продаж товару з порушенням пунктів 1 і 2 статті 3 Закону" № 265/95-ВР повинен бути встановлений в ході фактичної перевірки.

Суд встановив, що висновок про продаж позивачем пального в кількості 2323 л на загальну суму 115557,50 грн з порушенням пунктів 1 і 2 статті 3 Закону" № 265/95-ВР грунтується на аналізі та співставленні відомостей, зазначених у денному Х-звіт за 30.03.2023 №824 та результатів зняття залишків пального станом на 30.03.2023, в результаті якого відповідач встановив нестачу пального в загальній кількості 2323 літрів на загальну суму 115557,50 гривень (з урахуванням похибки), а саме: бензину А-95 Energy в кількості 427 л. на суму 21563,50 грн, бензину А-92 в кількості 806 л. на суму 39494,00 грн; бензину А-95 в кількості 1090 л. на суму 54500,00 грн.

Зокрема, за даними Х - звіту залишки пального в резервуарах на АЗС №14 становлять: бензину А-95 Energy в кількості 2067,74 л. за ціною 50,50 грн за 1 л., бензину А-92 в кількості 7621,13 л. за ціною 49 грн за 1 л., бензину А-95 в кількості 19682,36 л. за ціною 50,00 грн за 1 л., дизельного палива в кількості 17835,93 л. за ціною 50,00 грн за 1л. Водночас результати зняття залишків пального, станом на 30.03.2023, визначені за даними обліку позивача на початок перевірки та фактичними залишками запасів на час перевірки становлять: бензин А-95 Energy в кількості 1540 л за ціною 50,50 грн за 1 л., бензин А-92 в кількості 6676 л. за ціною 49 грн за 1 л., бензин А-95 в кількості 18359 л. за ціною 50,00 грн за 1 л., дизельне паливо в кількості 17578 л. за ціною 50 грн за 1 л.

Відповідач дійшов висновку про реалізацію пального на суму 115557,50 грн без застосування реєстратора розрахункових операцій у зв`язку з ненаданням позивачем під час фактичної перевірки документального підтвердження причин нестачі пального.

Разом з тим, можливе порушення позивачем порядку приймання, зберігання та обліку пального, передбаченого Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155, не може слугувати підставою для застосування до позивача штрафу, передбаченого пунктом 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону.

При цьому, під час фактичної перевірки відповідачем не встановлений та не зафіксований в акті фактичної перевірки факт продажу позивачем пального в загальному обсязі 2323 л та здійснення розрахункової операції на загальну суму 115557,50 грн - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації (на АЗС), без проведення розрахункової операції на повну суму покупки через реєстратор розрахункових операцій та без видачі відповідного розрахункового документа.

Відповідач також не відобразив у акті перевірки інформацію про те, який метод використав для отримання даних про фактичні залишки нафтопродуктів, та чи застосовувались при визначенні рівня нафтопродуктів у резервуарах повірені засоби вимірювальної техніки (ЗВТ), передбачені підпунктом 4.3.2.7 пункту 4.3.2 Інструкції №281/171/578/155, (металеві рулетки з вантажем, метроштоки, стаціонарні рівнеміри або інші засоби вимірювання, допущені до застосування Держспоживстандартом України), без використання яких результати вимірювання не можуть вважатися достовірними.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду відповідач не довів факт продажу позивачем пального в загальному обсязі 2323 л на загальну суму 115557,50 грн з порушенням пунктів 1 і 2 статті 3 Закону" № 265/95-ВР та правомірність застосування до позивача санкцій за реалізацію пального без застосування реєстратора розрахункових операцій, передбачених пунктом 1 статті 17 Закону №265/95-ВР.

Тому, податкове повідомлення - рішення від 04.05.2023 №4835/0901, яке грунтується на безпідставних висновках відповідача про порушення позивачем пунктів 1 і 2 статті 3 Закону" № 265/95-ВР, слід скасувати.

Враховуючи викладене, позовні вимоги слід задовольнити частково.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, пропорційно до частини задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "С" від 04.05.2023 №4835/0901 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмір 115557,50 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "КАПАБЛАНКА" 1342,00 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "КАПАБЛАНКА" (вул. Зарічанська, 5,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29017 , код ЄДРПОУ - 44457650)
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук