Справа № 240/6401/23
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2024-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Житомир справа № 240/6401/23

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протипаравними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправну бездіяльність (дії) військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати йому збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 100000 гривень, у зв`язку з безпосередньою участю у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії рф в період з 24.02.2022 року по 29.05.2022 року, в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому збільшену додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 100000 гривень, у зв`язку з безпосередньою участю у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії рф в період з 24.02.2022 року по 29.05.2022 року, в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

На обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що в період з 24.02.2022 по 29.05.2022 він приймав участь у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у Донецькій області (м. Краматорськ), перебуваючи безпосередньо у районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів. Вказує, що факт його участі у здійсненні зазначених заходів підтверджується довідкою від 08.12.2022, виданою самим відповідачем. У зв`язку з цим позивач вважає, що мав право на отримання за вказаний період проходження служби збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000 гривень. Однак, військова частина НОМЕР_1 виплачувала йому у вказаний період додаткову грошову винагороду в розмірі 30000,00 гривень, що й зумовило звернення позивача з даним позовом до суду.

Ухвалою суду провадження в адміністративній справі №240/6404/23 за позовом ОСОБА_1 було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Військова частина НОМЕР_1 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти заявлених позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю. Аргументуючи свою позицію військова частина НОМЕР_1 зазначила, що позивач помилково вважає, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 додаткова грошова винагорода в розмірі 100000,00 гривень виплачується виключно за факт перебування військовослужбовця у зоні проведення бойових дій. Вказує, що відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 (у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000,00 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Відтак, відповідач вважає, що сам факт виконання позивачем у спірному періоді обов`язків військової служби (несення військової служби) без виконання умов, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, не покладає на військову частину обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату йому додаткової грошової винагороди у розмірі 100000,00 гривень. Також військова частина НОМЕР_1 зауважила, що в телеграмі Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 25.03.2022 №248_1298, якою роз`яснено терміни та порядок виплати військовослужбовцям вказаної додаткової грошової винагороди, визначено, що саме відноситься до випадків безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, у період здійснення зазначених заходів. Крім того, в пункті 5 цієї телеграми визначено здійснювати виплату особовому складу військової частини додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривань на підставі наказів командирів (начальників) військових частини (військових навчальних закладів, установ, організацій). При цьому, в наказах про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру 100000 гривень за місяць, обов`язково зазначаються підстави для їх видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо. Таким чином, розмір додаткової винагороди не є фіксованим, і саме до повноважень командування військової частини віднесено визначення підстав, облік часу та розрахунок цієї винагороди.

В контексті зазначеного, у відзиві військова частина НОМЕР_1 повідомила, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.06.2022 №131 "Про виплату додаткових винагород" та додатку до нього молодшому сержанту ОСОБА_1 пропорційно часу його участі в період з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій, який становив один день, а саме за 04.05.2022, була виплачена додаткова грошова винагорода у розмірі 2258,06 гривень, що підтверджується довідкою про грошове забезпечення від 05.12.2022 №1/1633. У зв`язку з цим, відповідач стверджує, вважає, що додаткова винагорода була виплачена ОСОБА_1 відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, а тому просить відмовити йому в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до норм ст.ст. 257, 262 КАС України дана адміністративна справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що з 20.01.2014 ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 (а.с.20, 25).

Наявним у матеріалах справи посвідченням № НОМЕР_2 від 18.03.2015 підтверджується, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій.

Відповідно до довідки від 08.12.2022 №1/1665, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , в період проходження служби з 27.09.2018 по 23.10.2018, з 07.11.2019 по 05.01.2020, з 18.01.2020 по 17.05.2020, з 07.10.2021 по 20.11.2021 та з 04.12.2021 по 24.02.2022 ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в операції об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.12.2021 №249 (по стройовій частині) молодший сержант військової служби за контрактом ОСОБА_1 , командир 2 відділення радіаційної, хімічної, біологічної розвідки, з 03 грудня 2021 року був відряджений в район виконання завдань проведення операції об`єднаних сил на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях (н.п. Сєвєродонецьк Луганської області ОТУ "Північ") для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (а.с.21).

У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", з 05.30 год. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому був продовжений відповідними Указами Президента України.

Згідно з інформацією, вказаною в довідці військової частини НОМЕР_1 від 08.12.2022 №1/1664, в період з 24.02.2022 по 29.05.2022 молодший сержант ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи при цьому в м. Краматорськ (а.с.27).

З огляду на вказані обставини ОСОБА_1 вважає, що він, як військовослужбовець Збройних Сил України, який в період з 24.02.2022 по 29.05.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи при цьому безпосередньо в районах бойових дій, має право на отримання за цей період служби збільшеної додаткової грошової винагороди у розмірі 100000,00 грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Однак, військова частина НОМЕР_1 вказує, що в період проходження військової служби з 24.02.2022 по 29.05.2022 безпосередню участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій, ОСОБА_1 приймав лише 04.05.2022. У зв`язку із чим, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.06.2022 №131 "Про виплату додаткових винагород" ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 була виплачена збільшена додаткова грошова винагорода у розмірі 2258,06 гривень, який визначений пропорційно часу його участі в період з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій.

Вважаючи бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати йому за період проходження ним служби з 24.02.2022 по 29.05.2022 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000 гривень, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірних правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закону №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У частині другій статті 9 Закону № 2011-XII установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абзацами першим і другим частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Так, Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений у Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі - Порядок №260).

За змістом пункту 2 Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років); щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги).

У пункті 8 Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації з 05.30 год. 24.02.2022 був введений воєнний стан, який діє дотепер.

Відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" Кабінет Міністрів України зобов`язаний невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" Кабінету Міністрів України доручено забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання цих указів Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168), якою передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової грошової винагороди.

Зокрема, пунктом 1 Постанови №168 (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Таким чином, аналіз наведених норм законодавства України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що встановлена Постановою №168 додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану.

При цьому, право на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі (100000 гривень) виникає у військовослужбовця лише в двох випадках:

- у разі коли військовослужбовець бере безпосередню участь у бойових діях;

- у разі коли військовослужбовець забезпечує здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи при цьому безпосередньо в районах бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Крім того, правові норми Постанови №168 визначають, що розмір додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі військовослужбовця у таких діях та заходах.

В подальшому, Постанова №168 була доповнена пунктом 2-1 (зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168»), яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року №793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168», вказаний пункт 2-1 Постанови № 168 підлягає застосуванню з 24 лютого 2022 року.

На виконання Постанови №168 та з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди Міністерство оборони України видало наказ від 25.01.2023 №44 "Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", яким доповнено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, розділом «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану".

Після внесення зазначених змін, пунктом 2 розділу XXXIV Порядку №260, було визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 100000,00 гривень виплачується тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

- під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

- у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

- із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

- у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

- на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

- з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

- з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

- кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

- у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

- з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

При цьому, пунктом 4 розділу XXXIV Порядку №260 (в редакції наказу Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44) визначено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Натомість, райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України (пункт 3 розділу XXXIV Порядку №260, в редакції наказу Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44).

Згідно пункт 8 розділу XXXIV Порядку №260 (в редакції наказу Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44) виплата додаткової винагороди особовому складу військової частини здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин.

Таким чином, порядок підтвердження наявності однієї з двох визначених в пункті 1 Постанови № 168 підстав для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн, а саме порядок підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, конкретизований у розділі XXXIV Порядку №260.

З огляду на вказані норми розділу XXXIV Порядку №260, підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168, є документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів на підставі: бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини.

Однак, суд зауважує, що згідно пункту 3 наказу Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44, цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з 01 лютого 2023 року. Відтак, правові норми розділу XXXIV Порядку №260, які введені в дію з 01 лютого 2023 року, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, які стосуються періоду з 24.02.2022 по 29.05.2022.

Відтак, зважаючи на те, коли Порядок №260 був доповнений розділом «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану" та на дату введення в дію правових норм вказаного розділу XXXIV, якими визначено порядок і умови виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, суд констатує, що протягом періоду з 24.02.2022 по 29.05.2022, якого стосується спір у цій справі, Міністерство оборони України не затвердило порядку, який би визначав умови виплати додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови №168, та конкретизував порядок підтвердження наявності підстави для її виплати.

Обґрунтовуючи правомірність своїх дій, щодо невиплати позивачу в період з 24.02.2022 по 29.05.2022 додаткової винагороди в розмірі 100000,00 гривень військова частина НОМЕР_1 у відзиві на позовну заяву зазначає, що керувалась роз`ясненнями щодо порядку виплати такої винагороди, зазначеними в телеграмі Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 25.03.2022 №248_1298.

З даного приводу, суд зазначає, що вважає таке посилання відповідача на роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 25.03.2022 №248_1298 безпідставним, оскільки роз`яснення та телеграми не є нормативно-правовими актами, натомість відповідач має діяти відповідно до закону, який має вищу юридичну силу, а тому суд критично ставиться до таких доводів відповідача.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що в період спірних правовідносин підстави та умови виплати додаткової винагороди в розмірі 100000,00 гривень були врегульовані виключно правовими нормами Постанови №168.

Пункту 1 Постанови №168 (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) передбачає, що право на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі (100000,00 гривень) виникає у військовослужбовця в таких випадках:

- у разі коли військовослужбовець бере безпосередню участь у бойових діях;

- у разі коли військовослужбовець забезпечує здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи при цьому безпосередньо в районах бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Таким чином, приписи пункту 1 Постанови № 168 пов`язують виплату військовослужбовцям додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100000,00 грн з безпосередньою участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Суд вважає, що текстуальний виклад цієї частини пункту 1 Постанови №168 (щодо умов для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100000,00 грн) має широкий зміст, що за певних умов могло б спричиняти неоднакове її розуміння та застосування, наслідком чого може бути необґрунтована невиплата військовослужбовцю додаткової винагороди або, навпаки, виплата за відсутності для цього підстав.

Водночас, якими саме документами має бути підтверджена безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях чи у забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи в районах бойових дій у період здійснення зазначених заходів, норми Постанови №168, в редакції, чинній на момент спірних правовідносин, не визначали.

Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви, в якості документу, який підтверджує факт його участі в період з 24.02.2022 по 29.05.2022 у здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи в районах бойових дій у період здійснення зазначених заходів, ОСОБА_1 долучив довідку військової частини НОМЕР_1 від 08.12.2022 №1/1664.

Згідно з інформацією, вказаною в цій довідці, в період з 24.02.2022 по 29.05.2022 молодший сержант ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи при цьому в м.Краматорськ (а.с.27).

Надаючи оцінку зазначеній довідці та вирішуючи питання про її належність та достатність, як доказу, який підтверджує факт участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, суд зазначає наступне.

Зазначена довідка від 08.12.2022 №1/1664 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, є довідкою, передбаченою Додатком 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (далі - Порядок №413).

Відповідно до пункту 2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям Збройних Сил, які, зокрема, захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за умови виконання ними особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань, проведення розвідувальних заходів, зокрема які отримали травми (поранення, контузії, каліцтва) (п. 2-1 Порядку №413).

При цьому, згідно з пунктом 4 Порядку №413 підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України: для осіб, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - довідка за формою згідно з додатком 6.

Системний аналіз вищезазначених положень Порядку №413 свідчить про те, що довідка за формою згідно з додатком 6 до цього Порядку, є документом, який підтверджує факт участі військовослужбовця в здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. При цьому, уповноважений орган, при видачі військовослужбовцю такої довідки має перевірити факт виконання цим військовослужбовцем особисто або у складі військової частини бойових (службових) завдань при здійсненні заходів із забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, оскільки виконання таких завдань, згідно з п. 2-1 Порядку №413, є умовою для надання особі статусу учасника бойових дій.

Крім того, в довідці військової частини НОМЕР_1 від 08.12.2022 №1/1664 вказано, що вона видана на підставі наказу командира ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 30.05.2022 №115.

Згідно витягу із вищезазначеного наказу командира ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 30.05.2022 №115, копія якого наявна у матеріалах справи, військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 , серед яких зазначений і молодший сержант ОСОБА_1 , які входили до складу сил та засобів оперативно-тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " та які залучались та брали безпосередню участь в угрупуванні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у донецькій та Луганській областях, 29 травня 2022 року були направлені до місця постійної дислокації військової частини.

Відтак, інформація, зазначена в наказі від 30.05.2022 №115 підтверджує, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 - молодший сержант ОСОБА_1 входив до складу сил та засобів оперативно-тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", які залучались та брали безпосередню участь в угрупуванні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у донецькій та Луганській областях.

Таким чином, при складанні та видачі позивачу довідки від 08.12.2022 №1/1664, військова частина НОМЕР_1 врахувала підтверджений наказом від 30.05.2022 №115 факт безпосередньої участі ОСОБА_1 в угрупуванні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у донецькій та Луганській областях.

Крім того, згідно наказів Головнокомандувача Збройних Сил України про визначення районів ведення бойових дій від 13.03.2022 №84 (зі змінами, внесеними наказом від 30.03.2022 №101), від 01.04.2022 №102, від 30.04.2022 №125, від 02.06.2022 №157 територія Донецької області, де розташоване місто Краматорськ, в період з 24.02.2022 по 31.05.2022 була районом введення бойових дій.

В контексті зазначеного суд вважає, що довідка військової частини НОМЕР_1 від 08.12.2022 №1/1664 є належним доказом, який підтверджує факт безпосередньої участі ОСОБА_1 в період з 24.02.2022 по 29.05.2022 у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та його перебування при цьому здійсненні цих заходів районі введення бойових дій (в м.Краматорськ Донецької області).

В свою чергу, забезпечення військовослужбовцем здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи при цьому безпосередньо в районах бойових дій у період здійснення зазначених заходів, згідно правових норм пункту 1 Постанови № 168, є підставною для виплати збільшеної додаткової винагороди у розмірі 100000,00 гривень.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позивач мав право на отримання за період проходження служби з 24.02.2022 по 29.05.2022 додаткової винагороди, що передбачена Постановою №168, в розрахунку до 100000,00 гривень на місяць, пропорційно часу участі у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а тому бездіяльність відповідача щодо невиплати йому цієї винагороди є протиправною.

Застосовуючи механізм ефективного захисту прав позивача, порушеного суб`єктом владних повноважень, суд вважає за необхідне зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000 гривень на місяць за період проходження ним служби з 24.02.2022 по 29.05.2022, пропорційно часу його безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, з урахуванням виплачених згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.06.2022 №131 "Про виплату додаткових винагород" сум.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) відповідно до усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак, суд повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" та в матеріалах справі відсутні докази на підтвердження понесення ним інших судових витрат по даній справі, підстави для вирішення питання про розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись статями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період проходження ним служби з 24.02.2022 по 29.05.2022 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000 гривень на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100000 гривень на місяць за період проходження ним служби з 24.02.2022 по 29.05.2022, пропорційно часу його безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, з урахуванням виплачених згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.06.2022 №131 "Про виплату додаткових винагород" сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович