Справа № 240/27451/22
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2024-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/27451/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Окис Т.О.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

31 січня 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушнір В. В.,

представника позивача (відповідача): Волинця Б.О.,

представника відповідача (позивача): Ленського І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особипідприємця ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Житомирській області (відокремлений підрозділ Державної податкової служби України) до фізичної особипідприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

у листопаді 2022 року Головне управління ДПС у Житомирській області (ГУ ДПС у Житомирській області) звернулось в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ФОП ОСОБА_1 ) про стягнення податкової заборгованості в розмірі 596968,47 грн.

У грудні 2022 року на адресу суду надійшов зустрічний позов ФОП ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Житомирській області щодо проведення документальної позапланової перевірки за період з 01 січня 2017 року по 26 червня 2019 року, результати якої оформлені актом від 06 листопада 2020 року та визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, рішень, а також вимоги про сплату боргу від 14 грудня 2020 року.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 року зустрічний позов ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Житомирській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішень в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень про застосування штрафних санкцій від 14 грудня 2020 року № та № і вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14 грудня 2020 року № повернуто особі, яка його подала.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року задоволено позов ГУ ДПС у Житомирській області та відмовлено у задоволенні зустрічного позову ФОП ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з судовим рішенням ФОП ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ГУ ДПС у Житомирській області та задовольнити зустрічний позов ФОП ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представник ФОП ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник ГУ ДПС у Житомирській області про задоволення апеляційної скарги заперечив, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність.

Заслухавши, суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, 27.07.2016 ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа підприємець та того ж дня взята на облік у податкових органах.

У зв`язку з отриманням ГУ ДПС у Житомирській області повідомлення від Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про проведення 26 червня 2019 року державної реєстрації припинення підприємницької діяльності, 20 грудня 2019 року на адресу платника податків направлено запит про надання інформації та документальних підтверджень у вигляді копій первинних документів з обліку доходів, пов`язаних із визначенням доходів і витрат за період з 27 липня 2016 року по 26 червня 2019 року.

Вказаний запит отриманий ОСОБА_1 26 грудня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про отримання поштового відправлення (т. 1 а.с. 185), однак документів та будь-якої інформації надано не було.

05 жовтня 2020 року на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78, статей 79, 82, та п. 522 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» начальник ГУ ДПС у Житомирській області прийняв наказ №1371 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 ».

На підставі вказаного наказу 05 жовтня 2020 року складено повідомлення №154/06-30-07-10, яким ФОП ОСОБА_1 проінформовано про призначення проведення невиїзної документальної перевірки з 26 жовтня 2020 року, тривалістю 5 робочих днів.

Даний наказ та повідомлення направлені ФОП ОСОБА_1 06 жовтня 2020 року та повернулись на адресу податкового органу 09 листопада 2020 року з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Так, у період з 26 по 30 жовтня 2020 року посадовими особами ГУ ДПС у Житомирській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2017 року по 26 червня 2019 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 27 липня 2016 року по 26 червня 2019 року, за результатами якої складено акт від 06 листопада 2020 року №5267/06-30-07-10/ НОМЕР_1 .

У ході проведеної перевірки виявленні наступні порушення:

-пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 44.1 ст. 44, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, а саме: відсутня книга обліку доходів та витрат від здійснення підприємницької діяльності за період з 01 січня 2017 року по 26 червня 2019 року;

- пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 44.1 ст. 44, п. 177.2, пп. 177.4.5 п. 177.4, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, підпунктів 5, 6 пункту 6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 16 вересня 203 року №481, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 року за №1686/24218, за період з 01 січня 2017 року по 26 червня 2019 року завищено витрати безпосередньо пов`язані з отриманим доходом, на загальну суму 1640138,28 грн, що призвело до заниження чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 1640138,28 грн, в результаті чого було занижено податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 295224,90 грн;

- п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про збір та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», що мало наслідком заниження суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу у розмірі 22% на загальну суму 273177,85 грн;

- п. 1 ч. 2 ст. 6, ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме несвоєчасне перерахування єдиного внеску у терміни визначені законодавством;

- пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 202.1 ст. 202, п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України в частині не подання податкової декларації платника податку на додану вартість за липень 2019 року;

- п. 181.1 ст. 181, п. 183.1, 183.2, 183.4, 183.10 ст. 183, абзацу «а» п. 185.1 ст. 185, абзацу «а» п. 186.1 ст. 186, абзацу «а» п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України до об`єкту оподаткування податком на додану вартість не включено вартість реалізованих товарів на загальну суму 55985 грн;

- пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, пп. 1.1 та 1.2 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України занижено чистий оподатковуваний дохід на загальну суму 1640138,28 грн, що призвело до заниження військового збору, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 24602,09 грн;

- пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, пп. 177.5.3 п. 177.5 ст. 177, пп. 1.6 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, а саме несвоєчасно сплачено до бюджету військовий збір, що був задекларований в податковій декларації про майновий стан та доходи за 2018 рік на загальну суму 751,49 грн;

- пп. 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, ст. 63 Податкового кодексу України, п. 8.3 розділу VIII наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження порядку обліку платників податків і зборів» від 09 грудня 2011 року №1588, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за №1562/20300, не подано до Житомирської ОДПІ Повідомлення про об`єкти оподаткування, форми 20-ОПП з повідомленням про зняття об`єкту нерухомого майна, що використовується в господарській діяльності;

- пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, пунктів 44.3, 44.5, 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 для проведення перевірки не надала документи, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема, фінансову, статистичну та іншу звітність, регісти податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Вказаний акт перевірки направлений на адресу ОСОБА_1 06 листопада 2020 року та повернувся 23 листопада 2020 року з відміткою відділення пошти «за закінченням терміну зберігання» без вручення.

Виявлення зазначених порушень стало підставою для прийняття ГУ ДПС у Житомирській області 14 грудня 2020 року:

-податкового повідомлення рішення №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір у розмірі 24602,09 грн;

- податкового повідомлення рішення №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 69982,00 грн, з яких за основним платежем 55985,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 13997,00 грн;

- податкового повідомлення рішення №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 44.3, 44.5, 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України у розмірі 1020,00 грн;

- податкового повідомлення рішення №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі 369031,13 грн, з яких за основним платежем 295224,90 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 73806,23 грн;

- податкового повідомлення рішення №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 202.1 ст. 202, п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України у розмірі 340,00 грн;

- податкового повідомлення рішення №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення пп. 177.5.3 п. 177.5 ст. 177 Податкового кодексу України у розмірі 150,30 грн;

- податкового повідомлення рішення №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення пп. 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, ст. 63 Податкового кодексу України, пункту 8.3 розділу VIII наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження порядку обліку платників податків і зборів» від 09 грудня 2011 року №1588, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за №1562/20300 у розмірі 680,00 грн;

- рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким застосовано штраф у розмірі 1884,54 грн та нараховано пеню у розмірі 394,08 грн;

- рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким застосовано штраф у розмірі 55439,43 грн;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-017700710 зі сплати єдиного внеску в розмірі 273177,85 грн.

Вказані рішення направлені податковим органом на адресу платника податків 15 грудня 2020 року та повернулись 23 січня 2021 року з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

У зв`язку з не погашенням визначеної контролюючим органом суми грошових зобов`язань, 25 лютого 2021 року останнім складено податкову вимогу форми «Ф» №13839-13, яка 19 березня 2021 року була направлена на адресу ОСОБА_1 та повернулась 05 травня 2021 року з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Враховуючи те, що платником податків не виконано обов`язок по сплаті грошових зобов`язань, визначених вказаними податковими повідомленнями рішеннями у встановлений Податковим кодексом України строк обумовило звернення до суду з позовом про його стягнення в судовому порядку.

При цьому, ФОП ОСОБА_1 вважаючи, що податковий орган не виконав вимоги Податкового кодексу України щодо завчасного повідомлення про проведення невиїзної перевірки, а тому у нього були відсутні правові підстави для проведення такої, звернулась до суду із зустрічним позовом.

За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо обґрунтованості позовних вимог ГУ ДПС у Житомирській області та відсутності підстав для задоволення зустрічного позову ФОП ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

При цьому, згідно із п.14.1.175 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податку набуває статусу податкового боргу з моменту його узгодження та несплати у порядку, визначеному Податковим кодексом України.

Отже, факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Так, письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, підтверджується те, що податкові повідомлення-рішення та податкова вимога направлялись податковим органом рекомендованим листом з повідомленням на адресу ОСОБА_1 , що міститься в ДРФО-платників податків: АДРЕСА_1 , однак, були повернуті з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Таким чином, податкові повідомлення-рішення та податкова вимога вважаються фактично врученими, оскільки надсилались на адресу, яка була відома податковому органу.

Проте, ОСОБА_1 у разі зміни місця реєстрації чи проживання повинна була подати заяву із зазначенням адреси для листування, однак остання такого не зробила, а тому податкові повідомлення-рішення та податкова вимога були надіслані на ту адресу, яка була їм відома.

При цьому, в матеріалах справи відсутні письмові докази того, що ОСОБА_1 подавала податковому органу заяву про зміну адреси реєстрації чи проживання.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що податковим органом доведено наявність правових підстав для стягнення заявленого у даній справі податкового боргу, а тому наявні підстави для задоволення позову.

Стосовно вимог зустрічного позову про визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Житомирській області щодо проведення документальної позапланової перевірки за період з 01 січня 2017 року по 26 червня 2019 року, результати якої оформлені актом від 06 листопада 2020 року, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, що кореспондує також з приписами пп.20.1.3 п.20.1 ст.20 Кодексу.

Згідно із п.п.75.1.2 п.75 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Тобто, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пункту 75.1 статті 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. Тобто, перевірка будь- яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

При цьому, предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).

Згідно абз. 4 пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Так, перелік підстав, за наявності яких контролюючий орган може призначити документальну позапланову перевірку, визначений п. 78.1 ст. 78 ПК України як вичерпний.

Підпунктом 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК передбачено можливість проведення перевірки в разі, якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, у зв`язку з отриманням податковим органом інформації від Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 , у відповідача за зустрічним позовом виникли правові підстави для призначення позапланової перевірки.

Стаття 79 ПК України визначає особливості проведення документальної невиїзної перевірки.

Пунктом 79.2 ст. 79 ПК України встановлено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду перевірки. Реалізація такого права за відсутності обов`язку в контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою.

Згідно п. 79.3 ст. 79 ПК України присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

Незважаючи на необов`язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній все ж має право бути присутнім. Такий висновок узгоджується з приписами пп. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 ПК України, відповідно до якого платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка (п. 79.5 ст. 79 ПК України).

Таким чином, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (формальна підстава).

При цьому, абз. 2 п. 79.2 ст. 79 ПК визначає, що виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Крім того, згідно позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 08 вересня 2021 року у справі №816/228/17, неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому, підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Посилаючись на такі висновки Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №640/19884/19 у своїй постанові від 03 лютого 2022 року дійшла висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправними дій з проведення перевірки задоволенню не підлягають. Аналогічний висновок містить і постанова Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі №1.380.2019.004064.

Стосовно тверджень апелянта про порушення податковим органом вимог податкового законодавства в частині повідомлення платника про перевірку до початку її проведення, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, п. 42.2. ст. 42 ПК України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Тобто, законодавець встановив два окремих випадки, коли платнику податків уважаються належним чином врученими документи: надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення (що і було зроблено відповідачем) або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Жодних застережень з приводу дати отримання (ознайомлення) документів, надісланих за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення ст. 42 та 79 ПК України не містять.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 26 грудня 2019 року отримала запит податкового органу про надання інформації та її документального підтвердження, в якому містилися вимоги про надання належним чином засвідчених копій первинних документів з обліку доходів, пов`язаних із визначенням доходів і витрат за період з 27 липня 2016 року по 26 червня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про отримання поштового відправлення (т. 1 а.с. 185), однак документів та будь-якої інформації надано не було.

При цьому, вказані у запиті документи не були надані ОСОБА_1 до суду під час розгляду справи в першій та апеляційній інстанціях.

Також, матеріалами справи підтверджується те, що після отримання такого запиту, ОСОБА_1 перестала отримувати будь-яку кореспонденцію від податкового органу, що підтверджується листами, направленими на її адресу, які повернулись з відмітками відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Крім того, представником ГУ ДПС у Житомирській області було зазначено про те, що окрім направлення копії наказу про призначення перевірки та відповідного повідомлення засобами поштового зв`язку, такі документи були надіслані на електронну адресу ОСОБА_1 , яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а також про проведення перевірки повідомлено по номеру телефону, який теж зазначено у названому реєстрі, та запропоновано прийти ознайомитись із відповідним наказом.

Однак, доказів, які б підтвердили, що допущені контролюючим органом порушення порядку повідомлення платника податків про проведення перевірки вплинули на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення, ОСОБА_1 до суду не надала.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання представника ФОП ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 10.10.2023 у справі №640/3156/21, оскільки підстави для проведення контролюючим органом перевірки та обставини справи відрізняються від обставин у даній справі.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій ГУ ДПС у Житомирській області про визнання протиправними дій щодо проведення позапланової невиїзної перевірки, за наслідками якої 06 листопада 2020 року складено акт №526/06-30-07-10/ НОМЕР_1 , заявлені в зустрічному позові задоволенню не підлягають.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу фізичної особипідприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 05 лютого 2024 року.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.