Справа № 335/570/24
Суддя: Алєксєєнко А. Б.
Дата ухвалення: 2024-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/570/24 2-а/335/26/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування позову зазначив про те, що 10.01.2024 відносно нього було винесено постанову про накаладення адміністративного стягнення про справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1218488 за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. Згідно оскаржуваної постанови 10.01.2024 ОСОБА_1 у м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.52, рухався на транспортному засобі марки Citroen C-Elysee, державний номерний знак НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив вимоги п.19.1 Правил дорожнього руху.

З вказаною постановою не згоден та вважає її незаконною оскільки Правила дорожнього руху не порушував та рухався на транспортному засобі із ввімкненим ближнім світлом фар у темну пору доби. При цьому, вказує, що постанову прийнято без належних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення з огляду на те, що фіксація події працівником поліції здійснювалась на власний мобільний телефон, що не передбачено нормами законодавства, у демонстрації відео доказу йому було відмовлено, інші свідки даного правопорушення відсутні.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1218488 від 10.01.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Ухвалою суду від 19.01.2024 прийнято до розгляду адміністративний позов, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268272, 286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 26.01.2024 о 08 год. 50 хв. без повідомлення (виклику) сторін, надано учасникам справи строк для надання заяв по суті справи та роз`яснено наслідки їх неподання.

У зв`язку з тим, що у відповідача Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції не закінчився строк для подання відзиву на позовну заяву судове засідання було відкладено на 06.02.2024 о 08 год. 30 хв.

30.01.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, у якому представник УПП в Запорізькій області ДПП заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Так, 10.01.2024 під час несення служби, поліцейським управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП було зупинено транспортний засіб Citroen C-Elysee, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив вимоги п.19.1 а Правил дорожнього руху. Враховуючи вчинення позивачем адміністративного правопорушення відносно нього була винесена постанова серії ЕНА № 1218488 за ч.2 ст.122 КУпАП. Таким чином, обставини, на які вказує позивач, не виключають подію інкримінованого йому адміністратвиного правопорушення та склад правопорушення у його діях. До відзову надано DVD-R диск з відеозаписом фіксації події адміністративного правопорушення інкримінованого позивачу.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10.01.2024 року інспектором 1 взвода 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Максимовим К.С. винесено постанову ЕНА № 1218488, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510,00 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 10.01.2024 о 17 год. 48 хв. у м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.52 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Citroen C-Elysee, державний номерний знак НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п.19.1 а Правил дорожнього руху та вичнив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.19.1а Правил дорожнього руху у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої:

а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла;

б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) - фари або ліхтарі;

в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі.

Отже, із постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що позивач ОСОБА_1 порушив вимоги п.19.1 а ПДР України, за що був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Єдиний порядок дорожнього руху на території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до положень статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно із п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завданьрегулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною першою статті 35 Закону України «Про національну поліції» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Отже, зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За правилами п.4, 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджено Наказом МВС України 18.12.2018р. за №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Пунктом 1 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

У позовній заяві позивач посилається на відсутність належних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, зазначаючи, що відеофіксація здійснювалась працівником поліції за допомогою власного мобільного телефону.

Разом з цим, дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що відповідачем надані допустимі докази, в розмінні ст.215 КУпАП України, які свідчать про вчинене адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , а саме: відеозапис, який було здійснено на відеореєстратор автомобіля патрульної поліції та на нагрудну портативну камери поліцейського, що також відображено в оскаржуваній постанові.

Згідно наданого відеозапису позивач, здійснював рух на автомобілі Citroen C-Elysee, державний номерний знак НОМЕР_1 , у темну пору доби без ввімкненого ближнього світла фар.

При цому, у ході розмови працівник поліції роз`яснив причину зупинки, суть правопорушення, пояснив, що у темну пору доби позивач мав рухатися з ввімкненим світлом фар. В свою чергу, позивач не заперечуючи факту того, що рухався без ввімкненого ближнього світла фар зазначав, що здійснював рух на автомобілі в умовах достатньої на його погляд видімості, а тому не був зобов`язаний увімкнути ближнє світло фар.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, в тому числі наданий відповідачем диск з відеозаписом події адміністративного правопорушення, суд доходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП є в повній мірі доведений відповідачем.

Адміністративне стягнення застосовано відповідачем у відповідності до вимог закону, у межах санкцій статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, а судом таких обставин не встановлено, при цьому, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами, то суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволені позову у повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 7379, 241246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 06 лютого 2024 року.

Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції (, адреса місцезнаходження: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, буд.96).

Суддя: А.Б.Алєксєєнко