Справа № 120/620/24
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2024-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

07 лютого 2024 р. Справа № 120/620/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною вимоги, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області, з вимогами:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 11.08.2021 № Ф-6505-17 про нарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) боргу у розмірі 37788,74 грн;

- зобов`язати внести зміни до інтегрованої картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), шляхом виключення відомостей щодо суми нарахованого податкового зобов`язання зі сплати єдиного соціального внеску протягом 2018 2023 роки в сумі 37788,74 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача - адвокат Шевчук А.А.- вказав, що 15.06.2023 позивач ОСОБА_1 отримав вимогу податкового органу від 11.08.2021 № Ф-6505-17, з якою не погоджується, тому звертається з цим позовом до суду.

Водночас у позовній заяві та заяві від 16.01.2024 представник позивача просив поновити строк звернення до суду з вимогами про оскарження податкової вимоги від 11.08.2021 № Ф-6505-17, вказуючи, що про існування вимоги позивач дізнався 16.05.2023, проте фактично отримав таку 15.06.2023. Шестимісячний строк на її оскарження сплив 15.12.2023, разом з тим несвоєчасність звернення до суду із цим позовом зумовлена хворобою адвоката, який з 24.11.2023 по 20.12.2023, з 01.01.2024 по 09.01.2023 проходив амбулаторне лікування у ТОВ "Моє здоров`я - сімейна медицина".

Ухвалою від 24.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку визначеному статтею 262 КАС України. Встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. Поряд з цим в ухвалі від 24.01.2024 суд вказав, що питання дотримання строку звернення до суду буде вирішено судом після відкриття провадження у справі.

25.01.2024 на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду. Крім іншого, відповідач наголосив, що позивач вже звертався до суду із позовною заявою щодо оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 11.08.2021 № Ф-6505-17.

Ухвалою від 29.01.2024 суд відмовив у задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Вінницькій області про залишення без розгляду на підставі положень пункту 3 частини 1 статті 240 КАС України позовної заяви у справі № 120/10078/23.

Разом з тим ухвалою від 29.01.2024, суд визнав неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказані адвокатом Шевчуком А.А. у заяві від 16.11.2024 та залишив позовну заяву без руху, запропонувавши позивачу усунути недоліки такої у спосіб подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду разом із доказами, які, на його думку, вказують на поважність причин пропуску такого строку.

23.10.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про поновлення процесуального строку, в обґрунтування якої адвокат Шевчук А.А. зазначає, що у період з 24.11.2023 по 20.12.2023, з 01.01.2024 по 09.01.2024 у зв`язку з незадовільним самопочуттям проходив тривале лікування, внаслідок загострення хронічних хвороб, що в свою чергу унеможливило своєчасне звернення до суду із цим позовом в інтересах ОСОБА_1 . Крім того, у такій заяві представник наголошує на незначному пропуску строку для оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 11.08.2021 № Ф-6505-17, яку позивач фактично отримав 15.06.2023, тоді як до суду звернувся 17.01.2024. В підтвердження заявленої позиції заявник надав виписки з медичної картки амбулаторного хворого.

Визначаючись щодо наявності підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та його поновлення, суд зазначає наступне.

Згідно із положеннями частини першої статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.1997 №4 75/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

ВС у постанові від 21.07.2020 у справі № 699/761/19 вказує наступне: " Верховний Суд у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №560/3070/19 зазначив, що амбулаторне лікування розуміє під собою лікувально-профілактичні дії, які надаються особі (основні види медичної допомоги), як в самій амбулаторії (без залишення в лікарні на стаціонар), так і вдома.

Колегія суддів зазначає, що, у даному випадку суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку щодо пропуску строку апеляційного оскарження та відсутності підстав для його поновлення, оскільки ним не враховано та не надано оцінку посиланням позивача на те, що у відповідний період часу він не міг вчиняти активних дій (ходити) в силу особливості перебігу захворювання (подагри, остеоартроз), що унеможливлювало в повній мірі реалізацію свого права на доступ до правосуддя в частині апеляційного оскарження рішення суду та виконання процесуального обов`язку щодо дотримання процесуальних строків подачі апеляційної скарги."

Так, в силу повідомлених заявником обставин у клопотанні про поновлення строку звернення до суду, зважаючи на те, що пропуск строку звернення до суду із цим позовом адвоката Шевчука А.А. в інтересах ОСОБА_1 зумовлений незадовільним самопочуттям адвоката, та загостренням його хронічних захворювань, що, як вказує такий, суттєво перешкоджало вчиненню дій щодо подання позовної заяви від імені позивача, суд зазначає, що позивачем пропущено незначний проміжок часу, а з урахуванням зазначених обставин (перебування на лікуванні, особливостей перебігу захворювання його представника), в цьому випадку не може свідчити про зловживання процесуальними правами, зокрема щодо дотримання строку на звернення до суду із позовною заявою.

Таким чином, з метою забезпечення права позивача на доступ до суду, суд вважає, що клопотання про поновлення строків звернення до суду підлягає задоволенню, а пропущений строк поновленню.

Крім того, зважаючи на те, що позовну заяву було залишено без руху після відкриття провадження у справі, суд враховує положення частини 14 статті 171 КАС України, відповідно до якої якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Отже, оскільки позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, тому розгляд справи необхідно продовжити зі стадії, на якій було залишено позовну заяву без руху після відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 121, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Визнати поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду та поновити такий строк.

Продовжити розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною вимоги, зобов`язання вчинити дії за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Томчук Андрій Валерійович