Справа № 120/12288/23
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 лютого 2024 р. Справа № 120/12288/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначає, що відповідачем не нараховано та не виплачено ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 у розмірі 100000 грн за листопад та грудень 2022 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарського-експертної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Таку бездіяльність позивач вважає протиправною, тому звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Ухвалою від 15.08.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

25.09.2023 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначив, що військовослужбовець ОСОБА_1 отримав поранення 03.07.2022, і вибув із району виконання бойового завдання за призначенням на лікування до шпиталю, даний факт підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №161 від 03.07.2022. Факт отримання поранення також зафіксований у довідці про обставини травмування (поранення, каліцтва, контузії) виданою військовою частиною НОМЕР_1 № 109 від 26.10.2022.

Як зазначає представник відповідача, позивач згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №232 від 11.09.2022 прибув зі шпиталю в район виконання завдання за призначенням. Після чого згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №232 від 11.09.2022 вибув у із району виконання завдання за призначенням у відпустку.

Військова частина НОМЕР_1 наголошує на тому, що розрахунок із 100 000 гривень виплачується з моменту отримання поранення до перебування у відпустці після тяжкого поранення, та проходження реабілітації, але не при повторному зверненні під час перерви до закладу охорони здоров`я через певний час. При цьому, посилається на положення п. 8 Окремого Доручення Міністерства оборони України №912/з/29 від 23.06.2022, яким визначено, що у період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва) пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмірі 100 000 грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.

Окрім того, представник відповідача вказую, що позивачем пропущено строк звернення до суду, тому наявні підстави для залишити адміністративний позов без руху та закрити провадження у справі.

02.10.2023 представником позивача подано відповідь на відзив та клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою від 16.10.2023 задоволено клопотання представника позивача, поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду цим позовом та відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження.

06.10.2023 до суду надійшло заперечення військової частини НОМЕР_1 , у яких відповідач повторно наголошує, що у спірних правовідносинах підлягає врахуванню Окреме доручення Міністерства оборони України від 23.06.2022 №912/з/29.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2022 №50 солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Довідкою військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №417 від 11.07.2022 підтверджується, що солдат ОСОБА_1 03.07.2022 одержав: МВТ.ЗЧМТ, контузію, струс головного мозку, скальповану рану голови лівої скроневої ділянки, травму лівого ока, осколкове поранення лівої гомілки, осколкове поранення лівого бедра, коліна, гомілки, спини. Вищезазначені поранення позивач отримав під час бойових дій, потрапивши під танковий обстріл поміж Максимівкою та Новомиколаївкою Миколаївської області. При цьому, солдат ОСОБА_1 перебував в бронежилеті та захисному шоломі, без ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.07.2022 №161 солдат ОСОБА_1 вибув у шпиталь у зв`язку з отриманням поранення.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.08.2022 №194 солдат ОСОБА_1 увільнений від займаної посади, та зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 04.08.2022.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.09.2022 №232 солдат ОСОБА_1 вважався таким, що прибув до району виконання бойових завдань за призначенням із лікування після поранення.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.09.2022 №232 солдат ОСОБА_1 вибув у відпустку з району виконання бойових завдань за призначенням у відпустку.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.10.2022 №262 солдат ОСОБА_1 вибув з району виконання бойових завдань за призначенням на лікування до ДУ "Інститут очних хвороб ім. Академіка Філатова" м. Одеса.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.10.2022 №265 солдат ОСОБА_1 прибув до району виконання бойових завдань за призначенням з лікування.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2022 №281 солдат ОСОБА_1 вибув з району виконання бойових завдань за призначенням на лікування до КНП "Немирівська МЛ".

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.12.2022 №917 солдат ОСОБА_1 увільнений від займаної посади та зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 05.12.2022 та утримується на грошовому забезпечення відповідно до п. 1 розділу ХХVIII наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.12.2022 №336 солдат ОСОБА_1 прибув в район проведення табірного збору на території Вінницької області (м. Гайсин) з лікування при військовій частині НОМЕР_2 АДРЕСА_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.12.2022 №339 солдат ОСОБА_1 виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Як зазначає позивач збільшену додаткову винагороду, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168, він отримав за періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва): з 04.07.2022 по 07.07.2022, з 07.07.2022 по 17.08.2022, з 17.08.2022 по 26.08.2022, з 27.08.2022 по 29.08.2022, з 29.08.2022 по 09.09.2022, з 17.10.1011 по 01.11.2022.

Водночас, у листопаді та грудні 2022 року, позивачу була виплачена додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністерства України №168 від 28.02.2022, в розмірі 30000 грн., що підтверджується довідкою від 16.09.2023 №8366, виданою військовою частиною НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ).

Незгода позивача із бездіяльністю відповідача щодо виплати за листопад, грудень 2022 року додаткової грошової винагороди у розмірі 100000грн. пропорційно дня перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Частиною другою ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з ч.4 ст.9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 4 п. 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості періодів перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

При цьому, такої умови, як безперервність перебування на лікуванні, для виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн., про яку зазначає сторона відповідача, посилаючись на п. 7 Інструкцією №89, приписами Постанови №168 не передбачено.

Відтак, у спірних правовідносинах по даній справі підлягають застосуванню саме приписи постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168.

Суд зазначає, що обидві вищевказані умови (пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення) дотримані та підтверджуються довідкою військової частини НОМЕР_1 від 11.07.2022 №417, епікризом (перевідний/виписний) №1081, виданим військовою частиною НОМЕР_2 , відповідно до якого солдат ОСОБА_1 перебував на лікуванні з 01.11.2022 по 22.12.2022.

Щодо посилання відповідача на відсутність висновку (постанови) військово-лікарської комісії, як підставу для відмови позивачу у виплаті додаткової грошової винагороди, суд зазначає наступне.

Нормативно-правовим актом, який визначає порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України є Положення про військово - лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2022 №402.

Відповідно до п. 2.1 Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово - лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій , травм каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Отже, постанови ВЛК оформляються, у тому числі, у формі свідоцтва про хворобу.

Так, в матеріалах справи наявне свідоцтво про хворобу №724, оформлене у відповідності з Положенням про військово - лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2022 №402. Таке свідоцтво про хворобу підтверджує, що травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.

Також свідоцтво про хвору містить інформацію щодо періодів перебування на обстеженні та лікуванні, зокрема солдат ОСОБА_1 перебував на лікуванні у військовій частині НОМЕР_2 з 01.11.2022 по теперішній час.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання збільшеної до 100000 гривень винагороди за листопад, грудень 2022 року протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу спірної винагороди за листопад, грудень 2022 року, а також зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, збільшену до 100000 гривень, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для часткового задоволення даного адміністративного позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд не вирішує питання про його стягнення з відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", збільшеної до 100000 гривень, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці за станом здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме за листопад, грудень 2022 року, з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", збільшену до 100000 гривень, за період листопад, грудень 2022 року, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).

Рішення суду сформовано: 06.02.2024.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна