Справа № 160/2893/24
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 лютого 2024 року Справа 160/2893/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі позивачі) до Виконавчого комітету Криворізької міської ради (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати прийняття рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про створення і реєстрацію державного комунального підприємства - телерадіокомпанії «Рудана» від 10.03.1993 р. № 103, яке було прийнято неналежним органом місцевого самоврядування - протиправним.

- скасувати рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про створення і реєстрацію державного комунального підприємства - телерадіокомпанії «Рудана» від 10.03,1993 р. № 103, яке було прийнято неналежним органом місцевого самоврядування.

- зобов`язати виконавчий комітет Криворізької міської ради оприлюднити на офіційному сайті: https://kr.gov.ua рішення суду про скасування рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про створення і реєстрацію державного комунального підприємства - телерадіокомпанії «Рудана» від 10.03.1993 р. № 103, яке було прийнято неналежним органом місцевого самоврядування.

Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність правового акту відповідача.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/2893/24 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Згідно п. 8 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Всупереч вказаного нормативного положення в позовній заяві відсутнє зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно п. 9 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Всупереч вказаних нормативних положень позивачами не наведено доводів, згідно яких відповідне підприємство утримується за рахунок в т.ч. їх податків, не долучено до позовної заяви докази на підтвердження цієї обставини. Зокрема, позивачами не надано пояснень та не надано доказів сплати ними або їх податковими агентами місцевих податків, в той час як інших доводів щодо порушення прав позивачів в позовній заяві не викладено.

Окрему увагу суд звертає на те, що позивачі стверджують, зокрема, «вони … як і інші члени Криворізької міської територіальної громади утримують ДКП ТРК «Рудана»…», однак згідно підписантів позовної заяви позивачі подали позов як приватні особи, а не представники згаданих по тексту позовної заяви громадських організацій. Відповідно, якщо позивачі вважають за необхідне діяти як представники громадських організацій, їм належить подати уточнену позовну заяву, із зазначенням відповідного статусу позивачів та підписану ними у відповідному правовому статусі.

Відповідно до п. 11 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вказаного нормативного положення в позовній заяві відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2024 становить 3028 грн.

Розміри ставок судового збору визначені у ст.4 Закону №3674-VI.

Згідно із приписами ст.4 Закону №3674-VI, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, позивачами подано позов з двома позовними вимогами немайнового характеру, одна з яких є похідною. Суд зауважує, що вимога про визнання акту протиправним та вимога про скасування акту є однією вимогою згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно, судовий збір за подання даного позову становить 1211,20 грн. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Відповідно до абз. 2 ч. 7 Закону №3674-VI у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Отже, кожен з позивачів мав сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Щодо позивача ОСОБА_1 в позовній заяві вказано, що судовий збір у розмірі 3028,00 грн (три немайнові позовні вимоги) є надмірним з огляду на дохід за 2023 рік 48771,74 грн.

Передусім, суд зауважує, що до позовної заяви додано довідку про доходи від 27.11.2023 року, яка не містить інформацію за весь 2023 рік, при цьому містить інформацію лише щодо виплаченої пенсії. Тобто, сума доходу за 2023 рік є непідтвердженою.

При цьому для звільнення від сплати судового збору відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 8 Закону №3674-VI необхідним є надання довідки з органу Державної податкової служби України про розмір її доходів за попередній календарний рік, яка підтверджує, що розмір судового збору в цій справі перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.11.2020 у справі №9901/77/20.

Відповідно, ОСОБА_1 належить надано докази щодо усього доходу за попередній календарний рік, що відображено у довідках Державної податкової служби України.

Окрім цього, ОСОБА_1 безпідставно вважав, що в цій справі заявлено три позовні вимоги, оскільки в наявності дві позовні вимоги немайнового характеру, одна з яких є похідною та не є окремим об`єктом сплавляння судового збору.

Відповідно, правові підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відсутні.

Щодо позивача ОСОБА_2 , в позовній заяві зазначено, що він є учасником бойових дій і має бути звільнений від сплати судового збору згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону №3674-VI.

Вказане твердження є безпідставним, оскільки згідно цієї норми права від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Цей спір не стосується захисту прав ОСОБА_2 , які виникли у нього як в учасника бойових дій, натомість зумовлений місцем проживання позивача та не стосується статусу учасника бойових дій (позивач ОСОБА_1 заявляє цей позов без такого статусу).

Аналогічний правовий висновок сформовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 року у справі №9901/311/19 та в подальшому неодноразово підтримано (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №545/1149/17, ухвала Великої Палати Верховного Суду 13.06.2023 року у справі № 990/76/23).

Судова практика Касаційного адміністративного суду з цього питання є тотожною та послідовною, що підтверджується ухвалами від 22.01.2024 у справі №320/2429/23, від 16.01.2024 року у справі №240/29427/23, від 08.01.2024 року у справі №420/13586/22.

Також таку правову позицію підтримує і Третій апеляційний адміністративний суд, що підтверджується постановами від 01.02.2024 року у справі №160/24664/23, від 30.01.2024 року у справі №160/32784/23, від 15.01.2024 року у справі №405/4781/23.

Відповідно, правові підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відсутні.

Отже, позивачам необхідно надати до суду докази сплати судового збору.

Згідно з ч. 5 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства України якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. До такої заяви повинні бути додані докази про направлення її копії особі, про залучення якої як третьої особи подана заява.

Так, положеннями ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України визначено наступні статуси третіх осіб: треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору та треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача або відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи.

Згідно з ч. 4 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України у заявах про залучення третіх осіб та у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Однак, позивачами в позовній заяві не визначено державне комунальне підприємство - телерадіокомпанія «Рудана», в якості третьої особи. При цьому, зміст позовних вимог в цій справі явно свідчить про значущість результатів розгляду цього спору для вказаного суб`єкта.

Щодо строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

За загальним правилом для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк (ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, перебіг строку для звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Щодо відліку строку звернення із адміністративним позовом, суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "повинен дізнатися", що містяться в ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Крім того, поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

За обставин цієї справи предметом спору є індивідуальний правовий акт, а не нормативно-правовий акт. Оскільки підприємство утворено в 1993 році, позивачами пропущено строк звернення до суду з цим позовом.

Позивачами не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 12.04.2023 року по справі №380/14933/22.

Позивачами, в свою чергу, до позовної заяви не додано заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом, до якої не надано доказів поважності причин його пропуску в порушення вимог ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, позивачам необхідно надати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням підстав, разом із доказами в їх обґрунтування.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 123, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч.1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставин, суд вважає, за необхідне, дану позовну заяву залишити без руху із наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 49, 122, 123, 133, 161, 169, 171, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Запропонувати позивачам протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали виконати вимоги, що в ній викладені, та усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду:

- уточнену позовну заяву, оформлену відповідно до викладених в мотивувальній частині цієї ухвали зауважень, для суду та відповідача;

- заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів;

- засвідчених належним чином копій доказів на підтвердження порушення прав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про створення і реєстрацію державного комунального підприємства - телерадіокомпанії «Рудана» від 10.03.1993 року №103;

- квитанції про сплату судового збору кожним з позивачів в сумі 1211,20 грн за наступними реквізитами: "Отримувач коштів: УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р./22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача -№UA4004632, код класифікації доходів бюджету - 22030101. Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа);

- клопотання про залучення до участі у справі третьої особи.

Роз`яснити позивачам, що відповідно до частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України та пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати особам, що звернулися із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями), згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко